ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6108/14-к
Провадження № 1-кп/210/122/15

"08" травня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого -судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений не з"явився,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження №0003097 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Талове, Краснодонського району Луганської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 04 лютого 2009року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до 4-х років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3-и роки; Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 червня 2011року іспитовий термін скасовано та направлено до місць позбавлення волі строком на 4-ри роки; звільнився 16 липня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію в 2014році", запобіжний захід - особисте зобов"язання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 листопада 2014 року з Прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003097, внесеного до ЄРДР 07 серпня 2014 року, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

До обвинуваченого у вищевказаному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який закінчився 11 січня 2015 року.

Ухвалою судді від 20 листопада 2014 року, кримінальне провадження призначене до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 17 грудня 2014 року. Однак, 17 грудня 2014 року обвинувачений в судове засідання не з`явився, повістка про виклик до суду за адресою фактичного проживання обвинуваченого (яка вказана в обвинувальному акті), повернулась у зв"язку з закінченням терміну зберігання. Підготовче судове засідання не відбулося, призначено наступне судове засідання на 21 січня 2015 року.

Однак, 21 січня 2015 року явка обвинуваченого не забезпечена, підготовче судове засідання не відбулося, призначено на 16 лютого 2015року.

З метою забезпечення явки обвинуваченого до суду у підготовче судове засідання, призначене на 16 лютого 2015 року, судом надіслано обвинуваченому повістку про виклик до суду за адресою фактичного проживання, яка повернулася на адресу суду з відмоткою за закінченням строку зберігання. Також до суду надана розписка про повідомлення обвинуваченого про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання.

Однак, у підготовче судове засідання, призначене на 16 лютого 2015 року, обвинувачений, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, на з"явився.

У підготовчому судовому засіданні 16 лютого 2015 року прокурором заявлено клопотання про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , яке задоволено судом, та ухвалою від 16.02.2015 року оголошено привід обвинуваченого в судове засідання на 30 березня 2015 року.

Однак, 30 березня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 в суд не доставлений приводом, працівником міліції надано суду рапорт про неможливість виконання приводу, оскільки місце проживання обвинуваченого встановити не можливо, а саме: за адресою АДРЕСА_2 , ніхто не проживає, власниця померла; а в квартирі АДРЕСА_3 теж ніхто не проживає, квартира після пожежі.

У судовому засіданні 30 березня 2015 року за клопотанням прокурора повторно застосовано привід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 в підготовче судове засідання, призначене на 08 травня 2015 року.

Однак, 08 травня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 в суд не доставлений приводом, працівником міліції надано суду рапорт про неможливість виконання приводу оскільки місце проживання обвинуваченого встановити не можливо. До рапорту долучено пояснення сусідів, які зазначають, що ОСОБА_4 вони не знають, а даний громадянин по вказаному адресу не проживає.

У зв`язку з викладеним, судом у підготовчому судовому засіданні було поставлено питання про подальший розгляд справи.

Заслухавши думку прокурора, який просив зупинити кримінальне провадження та оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до обвинувального акта додатками згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України. При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства").

У кримінальному провадженні відлік часу, на думку ЄСПЛ, починається з моменту висунення обвинувачення в широкому розумінні цих слів. Тобто сюди включається й арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування, й "інші дії, що мають на увазі схожі твердження і що істотно впливають на становище підозрюваного" (справа "Екле проти ФРН"). У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" йдеться: "Суд зазначає, що момент, з якого ст. 6 починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (див. п. 62 рішення ЄСПЛ від 18 січня 2007 року у справі "Шубінський проти Словенії")".

Згідно з ч.1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження.

Суд вважає, що всупереч вимог ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначено не повні анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щодо його фактичного місце проживання, у зв"язку з чим суд позбавлений забезпечити явку та викликати в підготовче судове засідання обвинуваченого, при цьому в судовому засіданні прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 не утримується в КСІ № 3, його бачив слідчий.

За адресою, зазначеною в обвинувальному акті, обвинувачений судові повістки не отримує та не проживає. Також і прокурор не забезпечив його явку в підготовче судове засідання та не зазначив його фактичне місце знаходження. Заходи щодо здійснення приводу є безрезультатними, т.я. квартира за адресою реєстрації ОСОБА_4 після пожежі, в ній ніхто не мешкає, а за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_4 , вказаної в обвинувальному акті, власниця квартири померла, а сусіди не знають обвинуваченого, та не знають його місця знаходження.

На підставі наданих суду відомостей, суд вважає, що в обвинувальному акті не вірно зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Крім того, суд вважає, що органом досудового розслідування не ставилось питання про обрання запобіжного заходу, який би забезпечив можливість присутності обвинуваченого в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що він підлягає поверненню прокурору, оскільки не відповідає вимогам КПК України, а саме: місце мешкання обвинуваченого ОСОБА_4 не відповідає адресі, зазначеній в обвинувальному акті і на даний час, за повідомленням прокурора, місцезнаходження останнього встановити не можливо, а тому прокурор позбавлений можливості забезпечити явку обвинуваченого до суду.

Керуючись ст.314, 315КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003097 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією за ст. 395 КК України - повернути прокурору, який такий, що не відповідає положенням ст. 291 КПК України, - для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1