АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/1572/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/658/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія :п.3 ч.1 ст.303 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
заявника - ОСОБА_6 ,
з секретарем - ОСОБА_7 ,
П.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Постанова слідчого, у розумінні вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених слідчим обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.
Проте такий висновок колегія суддів вважає передчасним, оскільки при здійсненні досудового розслідування слідчим допущена неповнота з*ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 працював на посаді електрозварювальника ПрАТ«ТММ-Енергобуд» в період з 30 грудня 2010 року по 04 лютого 2014 року. Відповідно до заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення (а.с.12 кр. пр.) та протоколів його допиту (а.с.14-16, 26-30 кр.пр.), саме в цей період ним були встановлені систематичні порушення норм трудового законодавства (ст.ст.50,54,62,64,65,71,72, 106,107,108 КЗоТ України та ст.ст.153-155,158 Закону України «Про охорону праці»), а саме: порушення нормальної тривалості робочого часу, що не повинна перевищувати 40 годин на тиждень; тривалість нічної зміни скорочується на одну годину; обмеження позаурочних робіт; заборона робіт у вихідні та доплата за роботу у вихідні дні, тощо.
В межах досудового розслідування слідчим вибірково допитані працівники ПрАТ«ТММ-Енергобуд», при цьому деякі з них ( ОСОБА_12 а.с.17-19 кр.пр.; ОСОБА_13 а.с.22-24 кр.пр.) також зазначали про порушення законодавства про працю на підприємстві.
Як вбачається зі змісту Акту перевірки додержання суб*єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов*язкове державне соціальне страхування №20-33-232/0412 від 17 березня 2014 року (а.с.90-95) перевіркою охоплено лише період 2013 року, а Акт №20-01-225/1272 від 31 липня 2014 року взагалі відноситься до періоду, коли ОСОБА_6 на підприємстві вже не працював. Окрім того, зазначені перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці Харківської області не є цільовими, а тому в повній мері не охоплюють, як весь період (2010-2014 р.р.), так і питання, які порушувались ОСОБА_6 в заяві про кримінальне правопорушення. Тому послання слідчого на вказані акти, як безумовні докази відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, є недоречним.
Слідчим взагалі не встановлено посадових осіб ПрАТ«ТММ-Енергобуд», що є відповідальними за додержання за законодавства про працю та за охорону праці на підприємстві. Про необхідність допиту керівництва ПрАТ«ТММ-Енергобуд» та відповідних службових осіб було неодноразово зазначено у вказівках прокурора (а.с.51,166-167 кр. пр.), які слідчим проігноровані. Також не виконана вказівка прокурора щодо необхідності проведення перевірки підприємства Територіальним управлінням Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки в Харківській області (а.с.167 кр.пр.).
Викладене у сукупності свідчить про суттєву неповноту досудового розслідування у кримінальному провадженні та про передчасність прийняття слідчим рішення про його закриття.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що резолютивна частина постанови слідчого від 30 березня 2015 року не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України можливе лише за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення та лише відносно певної особи, що слідчим сформульовано не було.
Враховуючи викладене, ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, не можна вважати законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст.404,405,ч.3 407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :