Справа
№ 1 - 169/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
червня 2008 р. м.
Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі

головуючого: судді Ляшко С.М.

при
секретарі: Пальонна М.Є.

з участю
прокурора: Дьолог Я.В.

захисника: ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України, мешк.АДРЕСА_1, Закарпатської
області, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню
дитину, непрацюючого, раніше не судимого - в вчиненні злочину передбаченого ст.
286 ч. 2 КК України,

В С Т А
Н О В И В:

Органом досудового слідства ОСОБА_1
пред'явлено обвинувачення в тому, що він проявив
необережність і скоїв дорожньо-транспортну пригоду при слідуючих бставинах:

Так, 06 березня 2002 року близько 23
години водій автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1
ОСОБА_1рухаючись по автодорозі Мукачево - Рогатин, між м. Тячів та смт.
Буштино, Тячівського району у напрямку смт. Буштино, того ж району грубо
порушив правила дорожнього руху України, а саме: п. 1.3 ПДР України, який
передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно
виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.4 ПДР
України згідно якого, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на
те, що й інші учасники виконують ці правила; п. 1.5 ПДР України, згідно якого
дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні
створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю
громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови,
зобов'язана вжити всіх можливих засобів для їх усунення або попередити про них
інших учасників руху, орган міліції, власника дороги або уповноважений ним
орган; п. 10.1 ПДР України, який передбачає, що перед початком руху,
перестроюванням та іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це
буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху; п.11.2 ПДР України,
згідно якого водії нерейкових транспортних засобів повинні вести їх як найблище
до правого краю проїзної частини ; п. 12.3 ПДР України, який передбачає, що у
разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно
спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості
аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об»їзду
перешкоди - не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу вижав
на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2103»
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався
з ним у зустрічному напрямку.

У наслідок ДТП водій автомобіля
ВАЗ-2103 ОСОБА_3, пасажир згаданого автомобіля ОСОБА_4 отримали середньої
тяжкості тілесне ушкодження, а пасажир автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_5 отримав
тяжке тілесне ушкодження і пасажир згаданого автомобіля ОСОБА_6 від отриманих
тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Заподіяння потерпілим даних тілесних
ушкоджень знаходяться в безпосередньому причинному зв'язку з грубим порушенням
водієм ОСОБА_1 вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України, що призвело
до скоєння даної ДТП.

Дії
підсудного ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковано за ст. 286 ч. 2 КК
України - як порушення правил безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що
спричинило смерть потерпілого та спричинило потерпілим тяжке тілесне ушкодження
та середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчій
частині судового засідання підсудний ОСОБА_1 заявив клопотання в якому
зазначив, що у зв'язку із визнанням вини ним по інкримінованому йому злочині,
передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та на підставі п. «б» ст. 1 Закону
України «Про амністію» від 11.07.2003 року, просить провадження по даній справі
закрити, а його звільнити від відбування покарання.

Заслухавши
підсудного ОСОБА_1, захисника, думку прокурора, який не заперечує проти
задоволення клопотання підсудного ОСОБА_1 про звільнення його від кримінальної
відповідальності на підставі Закону України "Про амністію" та
закриття кримінальної справи, суд вважає, що клопотання
підлягає задоволенню, так як ОСОБА_1 має на утриманні одну неповнолітню
дитину, дочку ОСОБА_7ІНФОРМАЦІЯ_2, по місцю
проживання характеризується позитивно, тому до нього слід застосувати п. «б»
ст. 1 Закону України «Про амністію», а згідно ст. 6 Закону України «Про
амністію» та ст. 6 КПК України, особи які підпадають під дію ст. 1 Закону
України «Про амністію» звільняються від кримінальної відповідальності, а
кримінальна справа підлягає закриттю.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_1 підписку про невиїзд
скасувати.

Речові докази по справі відсутні.

Судових
витрат немає.

Керуючись
ст. 6 п. 4 КПК України, ст.ст. 1 п. «б», 6, 9, 10, 11, 13 Закону України «Про
амністію» від 11 липня 2003 року, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити
ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 2 КК України в зв'язку
з актом амністії, а кримінальну справу щодо нього провадженням закрити.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_1 підписку про невиїзд
скасувати.

Речові докази по справі відсутні. Судових витрат
немає.

Постанова
може бути оскаржена до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Закарпатської області протягом семи діб з наступного дня після її проголошення
через Тячівський районний суд.

Суддя
Тячівського

районного суду: С.М. Ляшко