справа № 179/2207/13-к
провадження № 1-кп/179/131/13
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2013 р.
Магдалинівський
районний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Нестер М.А.

за участю: прокурора - Ровного І.О.

обвинуваченого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області кримінальне провадження №
0000095 за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області, українця, громадянина України,
освіта повна середня, одруженого,
маючого на утриманні неповнолітню
дитину, не працюючого, раніше судимого
14 листопада 2011 року Магдалинівським
районним судом Дніпропетровської
області за ст.ст. 164 ч.1, 75, 76 КК України до
обмеження волі строком на два роки з
іспитовим строком на два роки, вирок
змінено ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01
березня 2012 року та призначено
покарання у вигляді 120 годин
громадських робіт, які відпрацьовані
ОСОБА_1 22 червня 2012 року, проживаючого
по АДРЕСА_1, в скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185
КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1, 05 серпня 2012 року
близько 02 години 00 хвилин, знаходячись
в смт. Магдалинівка Дніпропетровської
області, за попередньою змовою з
ОСОБА_2, який був засуджений за дане
кримінальне правопорушення
Магдалинівським районним судом
Дніпропетровської області 23 січня 2013
року за ст.ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до
трьох років позбавлення волі з іспитом
строком однин рік, маючи умисел,
направлений на таємне викрадення
чужого майна з корисливих мотивів,
проникли до корпусу № 3, недіючої
молочнотоварної ферми № 3,
розташованої біля автодороги при
виїзді з смт. Магдалинівка в напрямку с.
Першотравенка Магдалинівського району
Дніпропетровської області, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю «Агро-Овен», звідки
шляхом демонтажу, діючи умисно, таємно
викрали чуже майно належне ТОВ
«Агро-Овен», а саме: в'їзні металеві
ворота, які складались з двох
ідентичних між собою ворітних половин,
загальними розмірами 2,6 м. висотою, 2,5 м.
довжиною вартістю 4000 гривень; дві
ідентичні між собою металеві дверні
лутки, розміром 2,15 м. висотою, 0,9 м.
ширини, вартістю 500 грн., за лутку,
загальною, вартістю 1000 гривень; одну
ворітну металеву лутку без порогу,
розміром 2,6 м. висоти та 2,5 м довжиною
вартістю 1000 гривень, псяч чого
обвинувачений ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2. з
місця скоєння кримінального
правопорушення зникли, в подальшому
розпорядившись ним на власний розсуд,
чим спричинено ТОВ «Агро-Овен»
матеріальний збиток на загальну суму
6000 гривень.

Будучи допитаним в якості
обвинуваченого ОСОБА_1 свою вину визнав
повністю, фактичні обставини скоєного
ним кримінального правопорушення не
оспорював та пояснив, що дійсно серпня
2012 року о 02 годині, він разом зі своїм
племінником ОСОБА_2 з території ферми,
яка належить ТОВ «Агро-Овен» викрали
металеві ворота та лутки, які перенесли
до домоволодіння за місцем проживання
ОСОБА_2, де зазначені речі в подальшому
були виявлені та вилучені працівниками
міліції, просив суд суворо його не
карати, в скоєному він щиро кається.

Дослідження інших доказів, відповідно
до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано
недоцільним, оскільки проти цього не
заперечують учасники судового
провадження та показання
обвинуваченого ОСОБА_1 відповідають
фактичним обставинам і ніким не
оспорюються.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку про доведеність вини
обвинуваченого ОСОБА_1 в таємному
викрадені чужого майна (крадіжка),
вчинене за попередньою змовою групою
осіб, поєднане з проникненням у інше
приміщення, тобто у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання,
суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення та особу
обвинуваченого, який повністю визнав
себе винним та щиро покаявся в
скоєному, характеризується посередньо,
потерпілий матеріальних та моральних
претензій до обвинуваченого не має, має
на утриманні неповнолітню дитину, що
суд відносить до обставин, які
пом'якшують покарання. Обставиною,
передбаченою ст. 67 КК України, яка
обтяжує покарання є рецидив злочину. З
урахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку про необхідність
призначення обвинуваченому ОСОБА_1
покарання не пов'язаного з
позбавленням волі із застосуванням ст.
ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке
покарання буде необхідним та достатнім
для його виправлення та попередження
скоєння нових кримінальних
правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з іспитовим строком на два
роки, поклавши на нього обов'язки,
передбачені ст. 76 КК України: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи;
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді
особистого зобов'язання залишити до
набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом тридцяти
днів з дня проголошення вироку, а
особою, яка перебуває під вартою, строк
подачі апеляційної скарги
обчислюється з моменту вручення їй
копії вироку.

Головуючий:
суддя Новік Д.І.