АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала

Іменем України

25
грудня 2007 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Романова О.В.

суддів: Яковлева СВ., ШенінаП.О.

з участю
прокурора Руденка В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 01 листопада 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженка смт. Вовковинці Деражнянського району Хмельницької
області, жителька АДРЕСА_1, непрацююча,
має на утриманні малолітню дитину,
несудима, -

засуджена за ч.
1 ст.
115 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_1 обчислено з 16 квітня 2007 року.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
- 1436 грн. 03 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а також
судові витрати в розмірі 66 грн. 68 коп. на користь НДЕКЦ при УМВС Житомирської
області.

Запобіжний захід
ОСОБА_1 залишено утримання під вартою.

Як
визнав суд, 15 квітня 2007 року о 22
годині в коридорі біля кімнати АДРЕСА_1 між ОСОБА_1, яка

Справа
№11 -850/07 р Головуючий
у суді 1-ї інстанції Галасюк Р.А.

Категорія ч. 1 ст.
115 КК України Доповідач Шенін П.О.

2

переобувала
в стані алкогольного сп'яніння, і ОСОБА_2 на грунті побутових відносин виникла
сварка, в ході якої ОСОБА_1 в зв'язку із
раптово виниклими неприязними стосунками вирішила вбити ОСОБА_3 Діючи з умислом на умисне позбавлення життя
ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зайшла до своєї
кімнати АДРЕСА_1, де взяла кухонний
ніж, вийшла на коридор і, тримаючи ніж в лівій руці, з великою силою прикладання нанесла ним
удар ОСОБА_3 у
місце розташування життєво важливих органів, а саме в праву верхню частину грудної
клітини, і таким чином умисно вбила
його.

В апеляції засудженої ОСОБА_1 ставиться питання про перекваліфікацію її дій
з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст.
121 КК України, як спричинення
умисного тяжкого тілесного ушкодження,
що спричинило смерть потерпілого. У зв'язку з цим пом'якшити міру
покарання. Крім цього, просить зменшити
розмір відшкодування моральної шкоди. Посилається на те, що вбивати ОСОБА_3 не хотіла,
не розуміє, як таке могло
статися. Щиро кається у вчиненому та звертає увагу, що на її утриманні знаходиться малолітня
дитина, яка часто хворіє і потребує
материнської турботи.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про
необхідність залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи та викладені в апеляції доводи, колегія суддів визнала, що апеляція задоволенню не підлягає.

Як видно
з матеріалів справи, висновок суду про
винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину за зазначених у вироку обставин
обґрунтований об'єктивними доказами, які
всебічно й повно перевірені судом із додержанням вимог кримінально -
процесуального закону.

Згідно з
показаннями засудженої ОСОБА_1, даними
нею у судовому засіданні, удар ножем
вона заподіяла з метою налякати ОСОБА_3
, але наміру вбивати його у неї не
було. Водночас із показань свідків ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
в судовому засіданні видно, що 15
квітня 2007 року, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 під час
сварки повернулась до своєї кімнати,
взяла ніж і в коридорі завдала удар ОСОБА_3
у грудну клітину.

Як
зазначено у протоколі відтворення обстановки та обставин події, ОСОБА_1 на місці злочину добровільно
розповіла про обставини вчинення злочину,
і про те, яким чином вона скоїла
щодо ОСОБА_3 злочинні дії.

Відповідно
до висновків судово-медичної експертизи видно,
що смерть ОСОБА_3 наступила
внаслідок проникаючого поранення грудної клітини з пошкодженням правої легені, ускладненого гемопневмотораксом, що є небезпечним для життя.

з

Доводи засудженої про
небажання убивства потерпілого
є

безпідставними.

Про
наявність у ОСОБА_1 умислу на позбавлення життя потерпілого свідчить нанесення
удару ножем у життєво важливі органи,
який був завданий свідомо під час сварки на грунті неприязних стосунків
та в стані алкогольного сп'яніння. Після нанесення смертельного удару ОСОБА_1
повернулася до своє кімнати, витерла
знаряддя злочину і заховала його за ліжко. Вчиняючи зазначені злочинні
дії, засуджена ОСОБА_1 згідно висновку
судово-психіатричної експертизи могла давати звіт своїм діям та керувати ними.

За таких обставин колегія суддів,
дійшла висновку, що вчинене ОСОБА_1 умисне вбивство суд першої інстанції
правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 115 КК України. Покарання засудженій
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК,
практично в мінімальних межах,
установлених санкцією статті КК України,
яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, та з урахуванням ступеня тяжкості
злочину, особи винної, обставин що пом'якшують і обтяжують
покарання, у тому числі й ті, на які посилається засуджена у апеляції.
Підстав для пом'якшення призначеного покарання немає.

Цивільний
позов розглянуто у відповідності із законом та з врахуванням наслідків
спричинених даним злочином.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 залишити без

задоволення, а вирок Корольовського
районного суду м. Житомира від 01

листопада
2007 року щодо неї - без зміни.