Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого : судді Зубара
В.В.,

суддів: Романець Л.А., Широян
Т.А.,

з участю прокурора Саленка І.В.

розглянула в судовому засіданні 18
листопада 2014 року в м. Києві
кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за
касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 на
вирок Мелітопольського міськрайонного
суду Запорізької області від 01 липня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 13 листопада 2013
року,

Вироком Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 01 липня 2013 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянин України, в силу ст. 89 КК
України такий, що немає судимості, -

засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 10 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
3095,89 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. -
моральної шкоди.

Вироком, також, вирішено питання про
стягнення судових витрат та про речові
докази.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 13 листопада 2013 року
зазначений вирок змінено в частині
вирішення цивільного позову. Стягенуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 30000 грн.
моральної шкоди.

В решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винним та засуджений за що він 24 липня
2012 року близько 22 год. 55 хв., знаходячись
за місцем свого мешкання, у коридорі
квартири АДРЕСА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, в ході сварки,
яка виникла між ним та ОСОБА_4, на ґрунті
раптово виниклих особистих неприязних
стосунків, з метою спричинення смерті
ОСОБА_4, яка є особою похилого віку
завдав їй численні тілесні ушкодження,
як легкої тяжкості, так і тяжкі, що є
небезпечні в момент спричинення. В
наслідок отриманих тілесних ушкоджень
в період часу з 23 год. 24.07. 2012
року по 02 год. 20 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
померла.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2
просить судові рішення скасувати,
кримінальну справу відносно ОСОБА_1
закрити через відсутність в його діях
складу злочину. При цьому посилається
на істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону, а
саме, що судом не встановлено мотиву
вчинення злочину, а також зазначає про
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи: що
матеріали кримінальної справи не
містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, що жоден свідок не бачив, як
засуджений завдавав удари потерпілій,
що суд не надав належної оцінки показам
всіх свідків, а також іншим доказам по
справі, у тому числі протоколам слідчих
дій. Крім того посилається на те, що
апеляційний суд безпідставно, не
мотивуючи своє рішення, збільшив суму
моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, прокурора,
який заперечував проти задоволення
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 398 КПК України 1960 року
в суді касаційної інстанції підставами
для скасування або зміни вироку,
ухвали, постанови є істотне порушення
кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування
кримінального закону, невідповідність
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого.

Вирішення питань, зазначених у
касаційній скарзі захисника щодо
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи до
повноважень касаційного суду не
віднесено.

Згідно з положеннями ст.367 КПК України
1960 року перегляд справ з підстав
однобічності або неповноти дізнання,
досудового чи судового слідства,
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи віднесено
до компетенції апеляційного суду.

Суд першої інстанції, розглянувши
матеріали кримінальної справи, визнав
ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 115 КК
України та призначив йому відповідне
покарання.

Не погоджуючись з вказаним вироком
суду, захисником ОСОБА_2 в інтересах
засудженого ОСОБА_1 було подано
апеляцію, в якій зазначалось про
неповноту та однобічність, як
досудового, так і судового слідства,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, та
ставилось питання про скасування
вироку та закриття кримінальної справи
через відсутність у діях ОСОБА_1 складу
злочину. При цьому захисник у апеляції
наводила доводи, аналогічні доводам її
касаційної скарги.

Крім апеляції захисника на вирок суду,
також, були подані апеляції засудженим
ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_3

Апеляційний суд в межах повноважень та
в порядку, визначеному ст. 365 КПК
України 1960 року, розглянув у повному
обсязі доводи поданих апеляцій, при
цьому визнав доводи апеляцій захисника
та засудженого безпідставними, з
наведенням в ухвалі відповідних
мотивів, і погодився з висновками суду
першої інстанції щодо доведеності вини
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Висновки апеляційного суду належним
чином мотивовані. Вважати ці висновки
необґрунтованими чи сумнівними
підстав немає.

Ухвала апеляційного суду відповідає
вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

Покарання відповідає ступеню тяжкості
вчиненого засудженим злочину та його
особі.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону або
неправильного застосування
кримінального закону при розгляді
даної справи судом касаційної
інстанції не встановлено.

Доводи касаційної скарги захисника
щодо незаконності судових рішень є
безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15
розділу ХІ Перехідних положень КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_2
залишити без задоволення, вирок
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 01 липня
2013 року та ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 13
листопада 2013 року відносно ОСОБА_1 - без
зміни.

С у д д і:

Зубар В.В.
Романець Л.А.
Широян Т.А.