справа № 208/2442/15-к
№ провадження 1-кп/208/278/15
ВИРОК
Іменем України
29 липня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працюючий, не одружений, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 24.05.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 13.06.2014 року,
по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучі раніше судимим за скоєння злочинів проти чужої власності, відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знов скоїв аналогічне умисне кримінальне правопорушення.
Повторно, 29.12.2014 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_4 перебуваючи за запрошенням в квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тією обставиною, що хазяйка вийшла з квартири і за його діями ніхто не слідкував, реалізуючи раптово виниклий, корисливий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з тумбочки біля ліжка, викрав мобільний телефон «Нокіа N 920» вартістю 1 000 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.
У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини він розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суду пояснив, що дійсно 29.12.2014 року, в денний час, за запрошенням свого знайомого ОСОБА_8 , знаходився в зазначеній в обвинувальному акті квартирі. Там же знаходилась співмешканка ОСОБА_9 , хазяйка квартири ОСОБА_10 . Деякий час вони спілкувались, після чого ОСОБА_11 приліг на диван та заснув. Марина у своїх справах вийшла з квартири. На тумбочці він побачив телефон «Нокіа» В нього телефону не було. Грошей на його придбання теж. Він вирішив вкрасти телефон, після чого взяв його, вийшов з квартири та пішов за місцем свого мешкання. Телефон зберігав у себе дома, у вимкненому стані. Сім-карту з телефону він витяг та викинув. Приблизно через місяць, він дізнався що за крадіжку телефону його розшукують працівники міліції, після чого взяв телефон, пішов та віддав його ОСОБА_12 .
Вину визнає повністю, щиро кається у скоєному. Просить його суворо не карати, не позбавляти волі.
Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття, повне відшкодування завданої злочином шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, наслідки що настали, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують покарання, принцип індивідуалізації покарання.
Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з встановленням строку випробування.
На думку суду зазначене покарання є справедливим та достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленного обвинувачення за ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 1 рік 6 місяців.
Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:
- не віджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази по справі телефон, який знаходиться у потерпілої, залишити у останньої.
Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироку законної чинності, залишити особисте зобов`язання.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1