АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1610/1742/2012
Номер провадження 11/786/382/2013
Категорія: ст15, ч.2 ст. 115 КК - О.Т.З.
Головуючий у 1-й інстанції Рожкова Наталія Мирославівна
Доповідач ап. інст. Голубенко Н. В.
У Х В А Л А

23 травня 2013 року м. Полтава

суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Голубенко Н.В.,

суддів Денисенко Л.М., Костенка В.Г.,

при секретарі Гринь А.В.,

з участю прокурора Деряги Л.М.,

потерпілих: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

адвоката-захисника Лемешка О.М.,

засудженого ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_6 та захисника - адвоката в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 8 лютого 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 8 лютого 2013 року

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, освіта вища, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, не судимий,-

засуджений:

- за ч.1 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 125 КК України на 6 місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 12 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого на користь:

- фінансового управління Кобеляцької РДА Полтавської області 3 196,84 грн. за стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

- потерпілої ОСОБА_3 6 920 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 150 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином;

- потерпілої ОСОБА_2 3 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Згідно вироку суду, ОСОБА_5, 17 березня 2012 року близько 16 год. прийшов до колишньої дружини ОСОБА_7, яка проживала в АДРЕСА_2, з метою провідати малолітню дочку.

В коридорі будинку між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої до ОСОБА_7 прийшла її сестра ОСОБА_2, яка проживає поряд.

В ході сварки з мотивів неприязних стосунків, які виникли між ними в результаті постійних сварок, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на позбавлення життя своєї колишньої дружини ОСОБА_7 та її сестри ОСОБА_2 Реалізуючи свій намір на протиправне позбавлення життя двох осіб, ОСОБА_5, знаходячись в коридорі будинку, дістав з кишені куртки два ножі, які заздалегідь приніс із собою, та взявши їх в обидві руки, наніс потерпілій ОСОБА_2 ножами не менше 14 поранень в життєво важливі органи грудну клітину та живіт. В цей час ОСОБА_7 намагаючись захистити сестру, активними діями стала перешкоджати ОСОБА_5 у вчиненні умисного вбивства її сестри. ОСОБА_5 з метою позбавлення життя ОСОБА_7, наніс їй не менше двадцяти поранень ножами в життєво важливі органи грудну клітину, шию, живіт. Коли ОСОБА_7 впала, до ванної кімнати зайшла потерпіла ОСОБА_2 та спробувала відтягти ОСОБА_5 від сестри, однак останній штовхнув її, від чого вона впала на підлогу. Коли ОСОБА_2 спробувала підвестись, ОСОБА_5, доводячи до кінця свій умисел на позбавлення життя , наніс їй ще один удар ножем в область грудної клітки.

На крик з вулиці забігла до будинку мати потерпілих ОСОБА_3, яка спробувала зупинити дії ОСОБА_5 Побачивши її, засуджений, з мотивів особистих неприязних стосунків, наніс удар кулаком правої руки в голову та три удари ножем в область тулубу потерпілої. ОСОБА_3 вибігла на подвір'я і почала кликати на допомогу. В цей час ОСОБА_5 вийшов з будинку, забравши з собою знаряддя злочину та зник з місця події.

ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події, її смерть настала в результаті множинних колото-різаних ран шиї, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок, проникаючих в ліву та праву плевральну порожнини, черевну порожнину з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до масивної гострої крововтрати, яка і стала безпосередньою причиною смерті.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_2 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження як небезпечні для життя в момент їх заподіяння, потерпілій ОСОБА_3 заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. В результаті вчасно наданої медичної допомоги потерпіла ОСОБА_2 залишилась жива, тобто умисел ОСОБА_5 на позбавлення її життя не був доведений до кінця.

Прокурор в апеляції просить скасувати вирок у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. Вказує на безпідставну перекваліфікацію дій ОСОБА_5 по відношенню до потерпілої ОСОБА_3 з ч.3 ст. 15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 125 КК України.

При цьому прокурором вказано, що дії ОСОБА_5 в цій частині органом досудового слідства кваліфіковані вірно, оскільки дії засудженого були об'єднані єдиним умислом спрямованим на позбавлення життя потерпілих, про що свідчить локалізація поранень у потерпілих, а також попередні погрози вбивством ОСОБА_5 по відношенню до потерпілих.

Також зазначено, що визнані судом обставини, які пом'якшують покарання ОСОБА_5 є характеризуючими даними його особи, а тому не можуть бути визнані такими, що пом'якшують покарання.

За таких обставин просить скасувати вирок, постановити новий, яким ОСОБА_5 за ч.1 ст. 115 КК України призначити покарання у виді довічного позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України 10 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України - 10 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, остаточно призначити довічне позбавлення волі.

В апеляції потерпілі ОСОБА_8, ОСОБА_3 просять змінити вирок у зв'язку з м'якістю призначеного покарання та постановити новий, яким ОСОБА_5 засудити до довічного позбавлення волі. Вказують, що дії ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України, оскільки лише активна протидія потерпілої завадила йому довести умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_3 до кінця. Вважають, що перекваліфікація дій засудженого з ч.3 ст. 15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України на ст. 125 КК України призвела до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів. При цьому зазначають, що направленість умислу ОСОБА_5 на позбавлення життя ОСОБА_3 підтверджуються тим, що засуджений прийшов до будинку ОСОБА_7 з ножами, які відповідали критеріям холодної зброї та іншими доказами по справі.

Щодо особи ОСОБА_5 зазначають, що він вчинив особливо тяжкий злочин, в стані фізіологічного афекту він не перебував, що підтверджується відповідною експертизою, раніше чинив насильство в сім'ї за що притягувався до адміністративної відповідальності, працівниками міліції з ним неодноразово проводились профілактичні бесіди. Під час слідства та судового розгляду намагався перекласти відповідальність на потерпілу, не розкаявся у вчиненому.

Захисник-адвокат в інтересах засудженого просить вирок змінити, пом'якшити покарання у зв'язку з його невідповідністю тяжкості злочину та особі засудженого та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що по справі не враховано ряд пом'якшуючих покарання обставин, зокрема, поведінку потерпілих, які ображали засудженого, не дозволяли йому побачитись з донькою, особу ОСОБА_5, який згідно висновку експертизи мав проблеми у спілкуванні з оточуючими, втрачав контроль над собою, а на момент вчинення злочину перебував у стані фрустрації, який вплинув на його здатність повною мірою керувати своїми діями.

Вважає, що дії ОСОБА_5 по відношенню до потерпілої ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки умисел на заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень виник у ОСОБА_5 раптово, під час перебування останнього у особливому стані психоемоційного збудження.

Крім того, звертає увагу, що в діях ОСОБА_5 не встановлено жодної обставини, яка б обтяжувала покарання, а суд мав би визнати з'явлення зі зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, а також наявність стану сильного душевного хвилювання обставинами, які пом'якшують покарання.

У зв'язку з цим захисник - адвокат просить перекваліфікувати дії ОСОБА_5 на ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125 КК України та за сукупністю вказаних злочинів остаточно призначити ОСОБА_5 більш м'яке покарання.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу на підтримання принесених апеляцій допитавши свідка, дослідивши додатково зібрані характеризуючі дані стосовно засудженого ОСОБА_5, колегія суддів вважає за необхідне для з'ясування психічного та психологічного стану ОСОБА_5 у момент вчинення злочину та подальший його психологічний стан задовольнити клопотання прокурора та призначити по даній справі стаціонарну комплексну психолого-психіатричну експертизу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 362, 365, 75, 77 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Задовольнити клопотання прокурора.

Призначити по даній кримінальній справі стаціонарну комплексну психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Комунального підприємства "Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні" Дніпропетровської обласної ради, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертам поставити наступні питання:

1. Чи перебував ОСОБА_5 на час скоєння злочину в емоційному стані що суттєво вплинуло на його свідомість та поведінку? Якщо так, то в якому саме стані (сильний страх, пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стрес, фрустрація та інше)?

2. Чи перебував ОСОБА_5 на момент скоєння злочину в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що розглядаються як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?

3. Чи вплинула поведінка потерпілих з урахуванням показань ОСОБА_5, свідків, яка хоча й не полягала у протизаконному насильстві на психоемоційний стан засудженого та чи могла така поведінка викликати стан фізіологічного афекту?

4. Чи перебував ОСОБА_5 на час вчинення злочину у стані фізіологічного афекту?

5 .Чи вплинув характер, емоційний стан і переживання ОСОБА_5 на його поведінку у досліджуваній ситуації (фактичні обставини справи)?

6 .Чи страждає ОСОБА_5 на даний час психічними та поведінковими розладами здоров'я або тимчасовим розладом психічної діяльності, якщо так, то яким саме?

7 .Чи перебував ОСОБА_5 на час вчинення злочину у стані будь-якого психічного захворювання чи тимчасового розладу психічної діяльності?

8 .Чи здатний на даний час ОСОБА_5 усвідомлювати свої дії та керувати ними?

9.Чи схильний ОСОБА_5 до фантазування та брехні?

У розпорядження експертів надати матеріали кримінальної справи та відмовні матеріали.

С у д д і:

Голубенко Н. В. Денисенко Л.М. Костенко В.Г.