№1- 95/08
року смт
Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді
При секретарі Приймак Л.О.
З участю прокурора Гриньківа В.Б..
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Подолянське, українця., гр.-на України , з середньою освітою, одружений, не працює, не судимий в силу ст..
89 КК України, проживає АДРЕСА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця радгоспу ім.. Ленінського комсомолу, Жанадальського р-ну Тургайської
області, республіки Казахстан, українця, гр.-на України, з вищою
освітою, одружений, не судимий на утриманні одна дитина, працює оператором на АЗС проживає в с. Дашківці ,
ВІньковецького району, Хмельницької області, .
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя с.
Дашківці, ВІньковецького району, Хмельницької області, українця, гр.- на України,
з середньою спеціальною освітою, невійськовозобов»язаний, неодружений, не
судимий, не працює;
всіх за ст.. 191 ч.1 КК України,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожен окремо, -
привласнили чуже майно, яке було їм
ввірено за наступних обставин.
ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3 працювали на посаді оператора автозаправочної станції №4 підприємства «Лан» в с. Дашківці,
Віньковецького району уклали договір про повну
індивідуальну матеріальну відповідальність з підприємством. В порушені
п. 1.1. цього договору від 20.09.2004
року недбайливо ставились до переданих ним на зберігання матеріальних
цінностей. Кожен з них з метою привласнення грошей , з каси АЗС
забирали не менше 10 грн., отримуючи щозміни їх
надлишок від продажу паливно -
мастильних матеріалів завдяки різниці в
показниках механічного та електронного лічильників. ОСОБА_1 за
період з 17.09.2004 року по 25.04.2005 року привласнив 4839,13 грн.
ОСОБА_3 за цей же період - 4879,34 грн.. ОСОБА_2 за період з 05.12.2004 р. по
25.04.2005 р. привласнив 2285,91 грн.
Кошти використали на власні потреби.
судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе
винним повністю, ОСОБА_2 - частково, ОСОБА_1 не визнав себе винним. Всі
погодились дати покази.
та ОСОБА_3показали, що вони працювали операторами на АЗС № 4 в с. Дашківці. Уклали договори про
повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Кожної зміни в них появлявся надлишок грошей 10-15 грн. від того , що звіт вони
складали по механічних лічильниках, а
відпускали паливно - мастильні матеріали ( далі - ПММ ) по електронних. Механічні
лічильники зазначають похибку, тому виявлявся надлишок
коштів.ОСОБА_3 відшкодував підприємству 4879,34 грн. повністю спричинену шкоду.
Розкаявся. Просив застосувати до нього акт амністії.
ОСОБА_2 також повністю відшкодував спричинену шкоду, але зазначив, що привласнив
він меншу суму коштів. Розкаявся. Просив
застосувати акт амністії.
показав, що він не присвоював кошти, а нестача пального могла відбуватись від
неправильних замірів, при виливі палива з заправщиків в цистерни та від
випаровування, оскільки цистерни стояли під відкритим небом. Йому відомо, що на
сьогодні знову виникала нестача ПММ на цій
автозаправочній станції ( далі - АЗС).
Хоча ОСОБА_1 не визнав вину, а ОСОБА_2 визнав
її частково, їх вина та вина ОСОБА_3
доведена показами свідків, висновком експертів, протоколами слідчих та судових
в якості свідка ОСОБА_4 показала, що
вона працює на підприємстві головним
бухгалтером. ОСОБА_2 іОСОБА_3 давали
розписки про те, що вони забирали
собі надлишок коштів щозміни по 20-25
грн.. Заборгованість виплатили повністю. ОСОБА_1 говорив, що теж розрахується,
але не розрахувався. Існує інструкція
за якою під час видачі ПММ враховуються обов»язкові його втрати та коефіцієнти випаровування,
незалежно від того чи під відкритим
небом чи в землі перебувають цистерни.
Чани були прокалібровані на час роботи
підсудних на підприємстві.
в якості свідка ОСОБА_5 показав, що під час проведення інвентаризації на
підприємстві АЗС -4 в с. Дашківці
виявлена нестача. ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зізнались, що присвоювали кошти. Відшкодували їх. ОСОБА_1 також погодився виплатити борг коли
він та ОСОБА_6 приїжджали до нього додому, але пізніше відмовився.
в якості свідка ОСОБА_6 показав, що він працював старшим оператором на АЗС .
На станції вмонтовані механічні та електронні лічильники вимірювання
кількості відпущених ПММ. Оператори
складали звіт по механічних лічильниках , хоча відпуск пального фіксували електронними лічильниками.
У зв»язку з похибкою різниці
показників цих лічильників,
утворювався надлишок коштів. Вони їх присвоювали. Після виявлення нестачі ОСОБА_1 перебував
вдома. Надав лікарняний лист. Погоджувався внести різницю коштів , потім
відмовився. Слідчий проводив на АЗС
експеримент з лічильниками і виявили різницю в показниках електроних та
механічних лічильників. Видали 100 л. ПММ, електронний лічильник це зафіксував,
а механічний показав меншу кількість палива. Чани були цілі., вони
прокалібровані. Нехватки не було під
час виливання палива з автомобілів -
в якості свідка ОСОБА_7 показала, що
вона робила розрахунок по підсумках
роботи підсудних, та складала акт інвентаризації. Виявила розбіжність в
показниках механічних і електронних лічильників. Виявила нестачу коштів у ОСОБА_1- 5211,10
грн.; ОСОБА_3 - 5243, 62 грн.; ОСОБА_2 - 2446,13 грн. за період 2004 -2005 років. Підсудні зізнались в тому, що присвоювали кошти,
а ОСОБА_1 - не визнав це, хоча вона знає, що він обіцяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6
повернути кошти. Розрахунок вона провела вірно.
в якості свідка ОСОБА_8 показав, що він обслуговував АЗС - 4 . Його
запросили з»ясувати причину нестачі ПММ.
Він перевірив і виявив, що звіти
оператори АЗС проводять по механічних лічильниках, а паливо
відпускають по показниках лічильників електронних. У зв»язку з цим появляється
нестача пального. Механічні лічильники показують занижену кількість пального,
недокручують 200 грм. На АЗС №4 поставлений електронний пульт управління. Добавився електричний касовий апарат, але ця зміна ніяк
не вплинула на лічильники, їх не міняли
протоколу відтворення обстановки та обставин події ( а.с. 322 - 330) на паливно
- роздавальних колонках АЗС -4 виявлено,
що на 100 л бензину А-95 і дизпалива залитих в колонку по електронних
лічильниках прилад показує 100 л, по механічних - 98 літрів.
А по бензину А-92, А - 76
електронний лічильник показує -100, механічний - 98 літрів. Відповідно
різниця в показниках - 1 та 2 л.
висновку судово- економічної експертизи ( а. с. 297 - 318 ) за період з
17.09.2004 р. до 25.04.2005 р. розбіжності показників ПММ по даних механічних
лічильників є меншими від показників електронних лічильників, загальна вартість
становить згідно звітів, підписаних від імені змінних операторів ОСОБА_3 -
4879,34 грн., ОСОБА_2 - 2285,91 грн. ОСОБА_1 - 4839, 13 грн.
погодитись з висновком цієї експертизи,
оскільки на сторінках 303 - 318 проведений розрахунок і виявлена розбіжність в показниках і коштах починаючи з 17.09.2004 року і по 25.05.2005 року. Розрахунок проведений на
підставі накладних на відпуск ПММ які знаходяться в матеріалах справи ( а.с.
37-92.) При цьому експерт-економіст
звертає увагу на неточність при
проведені ревізії, зазначаючи, що
інвентаризація проводилась тільки один раз 25.05. 2005 року та на
відсутність акту інвентаризації на
вересень 2004 року. Проте шляхом дослідницького аналізу експерт усуває недолік, пов»язаний з проведенням
викладеним суд приймає зауваження
захисту, про недотримання правил бухобліку під час проведення інвентаризації ПМВКП «Лан». Про це зазначено і в
повідомлені експерта О.О. Кардинала ( а.с. 240-242) . Проте, ці виробничі
недоліки не впливають на механізм
визначення втрати ПММ експертним шляхом, тобто шляхом розрахунку
експертом - економістом нестачі пального та надлишків коштів.
Відповідно до ст.. 13 Закону України
«Про судову експертизу» судовий експерт вправі вказувати
в акті судової експертизи на виявлені в ході її проведення факти, які мають значення для справи. Тому
експерт витребував на дослідження касові
книги за період 17.09.2004р. по 25.04.2005 р., касові і фіскальні звіти, обігово -сальдові відомості по обліку паливно мастильних матеріалів,
змінних звітів оператора. Проаналізувавши їх він виявив, що вартість різниці показників ПММ між данними
механічних лічильників які є меншими від показників електронних
від імені ОСОБА_3 - 4879,34грн.; ОСОБА_2 - 2285,91 грн.; ОСОБА_1- 4839,13 грн.
досліджених доказів, слід прийняти як
належний доказ розрахунок по
привласненню надлишків грошових коштів по АЗС № 4 с. Дашківці ( а.с.108 - 112
) в частині відображення
руху ПММ по механічних та по фіскальних ( електронних) лічильниках за
період 17.09.2004р. по 25.04.2005р., проте працівником підприємства допущено помилку в підрахуванні суми нестачі коштів.
Також приймається як доказ акт інвентаризації ( а.с. 10) в частині фіксації факту
наявності показників ПММ на час
її проведення - 25.05.2005 року.
Судом не приймається позиція захисту який зазначає, що
нестача ПММ могла утворитись від випаровування та недоливу палива з бензовозів, таке твердження спростовується показами свідка ОСОБА_4, яка
зазначає, що коефіцієнт випаровування
враховується на час поставки і зберігання ПММ та ОСОБА_6 який зазначив, що не було недоливів пального на АЗС.
Посилання захисту на те, що не проведена експертиза яка
призначена слідчим ( судово- бухгалтерська), а проведена інша (
судово-економічна) не може вважатись
неналежним доказом, оскільки предмет дослідження та відповідь на поставлені запитання слідчого відображені у висновку експерта - економіста, який володіє більш
широкими познаннями ніж бухгалтер. Термін судово-економічна не впливає
на висновки експерта та предмет дослідження. Експерт відповідає на поставлені
слідчим питання , а ознайомлення обвинувачених з постановою слідчого та висновками експерта
відповідає вимогам ст. ст. 197, 202 КПК
. Тому в цій частині права обвинувачених не порушені , а доказ відповідно до п.4 постанови ПВС України № 7 ( від
30.05.1997 року «Про посилення судового
захисту прав та свобод людини і
громадянина» є належним. Помилка в назві експертизи не впливає на її суть.
обставин вина підсудних, які перебували
в трудових відносинах з підприємством
«Лан» ( а.с. 11-18) та являлись матеріально - відповідальними особами (
а.с.5-7) доведена. Кожним з них порушено п. 3.3. посадової інструкції №9
оператора АЗС згідно якого оператор несе відповідальність за приховування подій та порушень на території АЗС від адміністрації
підприємства. Вони присвоїли частину
виручки від реалізації ПММ та приховали
інформацію про похибку в
Дії їх вірно кваліфіковані за ст.. 191 ч.1 КК України.
Кожин з них діяв окремо, з корисливою метою.
Позов приватного малого виробничого підприємства «Лан»
про стягнення спричиненої шкоди з ОСОБА_1(а.с.190-191) підлягає частковому
задоволенню. З нього слід стягнути 4839,
13 грн.. Саме ця сума обрахована експертом ( а.с. 297-318), а не 5211,10 грн. як
того вимагає позивач. У зв»язку з
відшкодуванням шкоди іншими підсудними
позивач відмовився від позову. Відмова прийнята судом відповідно до ст..
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності та
Вони визнали вину на утримані у ОСОБА_2 знаходиться малолітня дитина, а у ОСОБА_3 - особа похилого
віку тому, відповідно до ст.. 93 ч.3 КПК України
слід не покладати на них судові витрати.
Судові витрати на підставі ст. 93 ч.2 КПК України належить покласти на ОСОБА_1.
Підсудні
характеризуються позитивно ( а.с. 125, 126. 127, 129,130) . ОСОБА_2 та
ОСОБА_3вперше притягуються до кримінальної відповідальності. ОСОБА_1 в силу
ст.. 89 КК України не судимий. Всі мають тривалий трудовий стаж. Працюють в
домашньому господарстві..
пом»якшують покарання підсудних ОСОБА_2 і ОСОБА_3 слід вважати
відшкодування шкоди та щире каяття.
Обставин які обтяжують їх покарання не добуто. Також не знайдено
обставин які пом»якшують та обтяжують
Підходячи до призначення покарання ОСОБА_1 слід
врахувати, що злочин ним вчинений середнього ступеня тяжкості, його вік - він
особа літнього віку. Його відношення до
вчиненого - , він не визнав своєї вини, не
відшкодував шкоду. Тому покарання йому слід призначити в межах встановлених в
санкції статті 191 ч.1 КК України у
вигляді штрафу з позбавленням права
обіймати посаду пов»язану з рухом товаро
- матеріальних цінностей.. Останній не
бажає застосування до нього акта амністії, тому судом приймається рішення в межах КПК України, оскільки застосування амністії не допускається
якщо підсудний проти цього заперечує.
наявності заяв підсудних ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 слід застосувати до кожного з них Закон України № 955 -У від 19.04.2007
року «Про амністію»: п. «б» ст.1 для
ОСОБА_2 та п. «г» ст..1 щодо ОСОБА_3
звільнивши їх від покарання та на підставі ст. 6 цього закону - від кримінальної відповідальності.
ст.. 324, 325 КПК України суд
ОСОБА_2 визнати винним
у вчинені злочину передбаченого ст.. 191 ч.1 КК України та відповідально
до ст.. 1 п.»б» ст.6 Закону України № 955 -У від 19.04.2007 року «Про амністію»
звільнити його від кримінальної відповідальності.
ОСОБА_3 визнати винним
у вчинені злочину передбаченого ст.. 191 ч.1 КК України та відповідально
до ст.. 1 п.»г» ст.6 Закону України № 955 -У від 19.04.2007 року «Про амністію»
звільнити його від кримінальної відповідальності.
ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ст.. 191 ч.1
КК України та за цією статтею призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі
800 ( вісімсот) грн.. з позбавленням його права обіймати посади пов»язані з
рухом товаро - матеріальних цінностей строком на ДВА роки.
з ОСОБА_1 на користь приватного малого
виробничого підприємства «Лан» 4839(
чотири тисячі вісімсот тридцять дев»ять) грн. 13 копзаподіяної розкраданням
стягнувши з нього на користь
Житомирська, 19) зазначену суму коштів. .
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - підписку про невиїзд -
скасувати. Засудженому ОСОБА_1
запобіжний захід залишити попереднім - підписку про невиїзд.
Апеляція на вирок може бути подана протягом 15 діб з моменту його проголошення, а особою яка
перебуває під вартою в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.
Суддя