ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2013
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000238 від 10.08.2013 року,
за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої,раніше не судимої, яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 09.08.2013 року близько 16-15 годині, знаходячись в маршрутному таксі №54, на якому вона їхала від зупинки розташованої на перехресті вул.. Героїв Праці та вул.. Академіка Павлова у м. Харкові, в напрямку «Північної Салтівки» у м. Харкові, та проїжджаючі в районі буд. 162 по вул.. Академіка Павлова, побачивши серед пасажирів раніше незнайомого їй молодого чоловіка ОСОБА_5 , 1986 р.н., у якого з задньої правої кишені джинсових шортів виднівся гаманець, і в цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Тоді, діючи з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшла зі спини до ОСОБА_5 , і переконавшись, що останній серед натовпу її протиправних дій не побачить, а також, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала витягнувши рукою із задньої правої кишені шортів потерпілого гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 148 гривень 44 копійки, які належали останньому. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, однак розпорядитися викраденими грошима не змогла, тобто вчинила дії, які вважала необхідними для скоєння крадіжки, однак злочин не довела до кінця, з причин не залежних від її волі, так як була затримана працівниками міліції. Врезультаті протиправних умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду в сумі 148 гривень 44 копійки.
Судом дії обвинувачуваної кваліфікуються за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
30вересня 2013 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.1 ст. 468 КПК України укладено угоду про примирення (а.с.7-10), за якою сторони дійшли згоди, що обвинувачена зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового провадження за кримінальним провадженням №0000238.
Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнала вину у зазначеному діянні і погодилася з тим, що завдані в результаті вчиненого нею кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі, а потерпілий ОСОБА_5 погодився з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані йому в повному обсязі.
Зважаючи, що злочин, вчинений ОСОБА_4 не є тяжким та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справ, сторони вважають за необхіднеузгодити розмір покарання, що необхідно призначити підозрюваній ОСОБА_4 межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень.
Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.
Потерпілий та підозрювана також свідчать, що їм зрозумілі положення частин шостої сьомо ї статті 474 КПК України, а також положення ст.476 КПК Українищодо наслідків невиконання умов угоди.
Окрім цього, сторони свідчать, що вони добре розуміють наслідки укладення нами зазначеної угоди, передбачені положеннями ст. 473 КПК України
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.
ОбвинуваченаГоловко ОСОБА_7 , що із потерпілим вони примирилися, визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачена під час кримінального провадження не подавала.
Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогамКПКтаКК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК Україниє правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, відповідно дост. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та відповідно до вимог ч.3ст.469 КПК Україниугода про примирення між потерпілим та обвинуваченою може бути укладена у кримінальному провадженні.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченою на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачена підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі склали 586,80 гривень витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Керуючись ст.ст.370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 30 вересня 2013 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 вересня 2013 року покарання за цією статтею - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850,00 гривень.
Роз`яснити ОСОБА_4 невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст. 476 КПК України.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати в розмірі 586 (п`ятсот вісімдесят шість) гривень 80 коп.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази - гаманець коричневого кольору з написом «BOSS» , купюри, номіналом 100 гривень 1 штука КС3663287, купюри номіналом 10 гривень в кількості 4 штук ЕИ5922877, КР1439974, КА5674337, ИЕ5792783, номіналом п`ять гривень МА6732636, номіналом одна гривня ВБ4358889, ЕВ0514510, монети на суму одна гривня сорок чотири копійки вважати повернутими ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через районний суд.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1