Справа № 150/249/14-к
Провадження №11-кп/772/230/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4 ,

за участю секретаря : ОСОБА_5 ,

розглянув «23» лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 28 квітня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора : ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

потерпілого: ОСОБА_9

цивільного позивача: ОСОБА_10

за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_9 , цивільного позивача ОСОБА_10 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на обвинувальний вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року,
В с т а н о в и в :
Вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з призначенням іспитового терміну строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;
періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 3430 (три тисячі чотириста тридцять) гривень 64 копійок за проведення авто технічних експертиз.
Стягнуто з СФГ «Оріон» юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду в розмірі 1550 /тисяча п`ятсот п`ятдесят/ гривень.
Стягнуто з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_9 , 01.04.1950 року моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
Стягнуто з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області на користь ОСОБА_10 , проживаючої по АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень.
Стягнуто з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_10 , проживаючої по АДРЕСА_2 моральну шкоду в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.
Стягнуто з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_9 в частині стягнення витрат на ремонт транспортного засобу та пов`язану з цим оцінку авто - залишено без розгляду.
Роз`яснено ОСОБА_9 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Стягнути пропорційно з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір за подачу ОСОБА_9 до суду позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень.
Стягнути пропорційно з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір за подачу ОСОБА_10 до суду позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень 26 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір за подання останнім позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 350 (триста п`ятдесят) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_10 , проживаючої по АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 158 (сто п`ятдесят вісім) гривень 34 копійки.

Як вбачається з вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року, водій ОСОБА_6 28 квітня 2013 року, близько 5 години 00 хвилин, на автодорозі сполученням смт. Чернівці - смт. Томашпіль в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, рухався трактором марки «Беларус - 892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого кріпилась сівалка точного висіву зернових культур виробництва «СТВ - 12/8 М», ширина якої становила 6,20 м, коли ширина проїжджої частини становила 5,40 м, що призвело до зіткнення із автомобілем марки ЗАЗ - 1102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у напрямку смт. Томашпіль.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №239 від 19.06.2013 року отримав множинні різано-лоскутні рани обличчя, носа і голови, перелом хрящової частини ІІІ ребра зліва, відкритий компресивний перелом тім`яної кістки з епідуральною гематомою та забоєм речовини головного мозку, прикуса кінчика язика, які утворились від воздії тупих предметів, можливо 28.04.2013 року при дорожньо-транспортній пригоді та всі в сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи КНДІСЕ за №153а від 21.05.2014 року ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 11.2, 22.5 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
- П.11.2 «На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом»;
- П.22.5 «За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, висотою від поверхні дороги - 4м, (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т, (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає на задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м;
Порушення вказаних вимог ПДР України ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
В свою чергу, в діях водія ОСОБА_9 , в дорожній ситуації, що склалась не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП;
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції потепрілий у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати, ухвалити новий вирок, яким обрати ОСОБА_6 найсуворішу міру покарання, передбачену санкцією ч. 2 ст. 286 КК України та задовольнити його позовні вимоги заявлені під час судового засідання у суді першої інстанції в повному обсязі.
Потерпілий на обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції було не достатньо оцінено ступінь страждань яких переніс він та його дружина, а також особу засудженого в зв`язку з чим безпідставно та не обґрунтовано задовільнив лише частину заявлених вимог поданих до суду першої інстанції.
Цивільний позивач у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просить вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 в частині задоволення цивільного позову змінити та задоволити її позовні вимоги в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_10 є аналогічним доводам зазначеним у апеляційній скарзі потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Окрім цього, в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України ставиться питання про скасування вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Крім того, прокурор просить постановити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з призначенням іспитового строку терміном 2 роки. Зазначити у вступній частині оскаржуваного вироку захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_12 , та представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_13 , які приймали участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції. В решті просить вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, потерпілого ОСОБА_9 який просив задовольнити його апеляційну скаргу, цивільного позивача ОСОБА_14 яка просила задовольнити подану нею апеляційну скаргу за наведених у ній підставах, прокурора ОСОБА_7 який підтримав частково апеляційну скаргу державного обвинувача та обвинуваченого ОСОБА_6 який заперечив, щодо задоволення поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, Апеляційний суд прийшов до висновку, про часткове задоволення апеляційних скарг потерпілого та прокурора та відмови в задоволенні апеляційної скарги цивільного позивача виходячи з наступного.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України та обставини за яких вчинено кримінальне правопорушення не оспорюються у поданих апеляційних скаргах.
Відповідно, ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, беручи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування основного покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Порушень кримінального чи кримінального процесуального Закону під час апеляційного перегляду вироку Чернівецького районного суду Вінницької області не встановлено, а тому вимоги зазначені у апеляційних скаргах потерпілого та прокурора у цих частинах колегією суддів оцінюються критично, оскільки є надуманими та безпідставними.

Окрім цього, вимоги потерпілого, щодо скасування вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 в частині задоволення цивільного позову на думку Апеляційного суду Вінницької області мають місце.
Так, згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, при визначенні розміру моральної шкоди.
Оскільки, 28 квітня 2014 року обвинувачений, керуючи трактором «Беларус-892» та сівалкою точного висіву зернових культур порушив правила дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому та легкі тілесні ушкодження цивільному позивачу, а у відповідності до ст. 3 Конституції України « Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, то суд вважає, що спричинення моральної шкоди потерпілому та цивільному позивачу мало місце.
В обґрунтування позову про стягнення моральної шкоди потерпілий та цивільний позивач посилалися на те, що вони зазнали душевного болю та страждань, пов`язаних з лікуванням після ДТП, що призвело до втрати спокою, постійної тривоги, неспроможності вести нормальне активне життя, до даного часу у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не відновився фізичний та психологічний стан здоров`я.
Обставинами, що пригнічують та поглиблюють моральні страждання стало те, що ОСОБА_6 чи представник СФГ «Оріон» з часу скоєння ДТП жодного разу не відвідали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у лікарні, не намагались у будь-який спосіб допомогти у лікуванні, відновити стан здоров`я. Крім того, ОСОБА_9 внаслідок ДТП втратив сон, його постійно супроводжує головний біль та нестерпний біль від отриманих травм.
Перевіривши матеріали справи та приймаючи до уваги викладені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 доводи, сам факт наявності моральної шкоди, яка відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, характер завданих потерпілому та цивільному позивачу моральних страждань та виходячи з принципів об`єктивності, розумності та справедливості, Апеляційний суд вважає можливим збільшити розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з СФГ «Оріон» та ОСОБА_6 на користь потерпілого з 15 000 грн. до розміру 37 000 грн.
Оскаржуваний вирок в інших частинах вирішення цивільного позову на думку Апеляційного суду слід залишити без змін, оскільки колегією суддів не встановлено підстав які можуть ставити під сумнів висновки суду першої інстанції з даного приводу.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дійсно під час розгляду даного провадження судом першої інстанції були присутні захисник та представник цивільного відповідача, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора у частині зазначення даних учасників кримінального провадження у вступній частині оскаржуваного вироку підлягають до задоволення.
Враховуючи усе наведене, а також керуючись ст. 404, 405, КПК України, Апеляційний суд, -
У х в а л и в :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України змінити в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди.

Стягнути з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_9 , 01.04.1950 року моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.
Зазначити у вступній частині оскаржуваного вироку захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_12 , та представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_13 , які приймали участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:
З оригіналом згідно

23 лютого 2015 рокум. Вінниця