ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-101/2007 р.

03 травня 2007 року Бериславський
районний суд Херсонської області

в складі:
головуючого - судді Сіянка В.М. за участю:

секретаря Третьякової
Т. М.

прокурора Каліна Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Бериславі Херсонської області в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Берислава Херсонської області, громадянина України, освіта середня,
непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 листопада 2006 р. приблизно о 14.30 годині,
перебуваючи на перехресті вулиць Леніна та Луначарського, що в м. Бериславі
Херсонської області, в результаті сварки, виниклої на ґрунті особистих
неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_2, наніс ОСОБА_2 два удари правою рукою
в область правої сторони щелепи та один удар правою ногою в обличчя, чим
спричинив ОСОБА_2 згідно висновку експерта тілесні ушкодження у вигляді
закритого перелому шейки правого суглобного відростка на нижній щелепі, який
виник від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею зіткнення, які відносяться
до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерії тривалості
розладу здоров'я.

Допитаний у
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині
визнав частково і пояснив, що в нього є знайомий ОСОБА_3, який на початку літа 2006 року попросив його виступити поручителем при отриманні
ОСОБА_3 банківського кредиту для купівлі мобільного телефону, на що він
погодився. Перед тим, як давати згоду він запитав у ОСОБА_3 чи знають про
кредит його батьки, на що ОСОБА_3 відповів, що знають. 19 листопада 2006 року йому
прийшло повідомлення від банку про заборгованість за несвоєчасну сплату кредиту
в сумі 337 гривень 35 копійок. Цього ж
дня, тобто 19 листопада
2006 року він
вирішив піти до батьків ОСОБА_3, а саме до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, щоб вирішити
питання погашення ними заборгованості їхнього сина за отриманий останнім
кредит. Вийшовши зі свого будинку, він побачив ОСОБА_2, який йшов від свого
будинку АДРЕСА_2. Він позвав ОСОБА_2 і вони зустрілися на перехресті вулиць
Леніна та Луначарського, що в м. Бериславі Херсонської області. Він розказав
ОСОБА_2 за кредит його сина ОСОБА_3, але той сказав, що чує про кредит вперше.
Після чого він повідомив ОСОБА_2,
що не збирається сплачувати за кредит, яким скористався його син, на що ОСОБА_2 сказав, щоб він
сам розбирався з його сином. Після такої відповіді його охопила лють від
почуття несправедливості, він не витримав та умисно один раз вдарив його правою
рукою в область правої щелепи. Можливо міг ударити потерпілого і два рази,
добре не пам'ятає. Після удару ОСОБА_2
не падав а зігнувся, а він пішов додому. Він бачив, як ОСОБА_2 підвівся на ноги
та пішов до свого дому. Цивільний позов не визнає у зв'язку із завищеною до
відшкодування сумою.

2

Суд вважає, що вина підсудного знайшла своє підтвердження
в ході судового слідства і підтверджується сукупністю наступних доказів:

·
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що 19.11.2006 року близько 14.30 години він
вийшов зі свого будинку на роботу. На перехресті вулиць Леніна та
Луначарського, що в м. Бериславі Херсонської області, біля власного будинку
його покликав підсудний, якого він добре знав, і він зупинився. Підсудний
підійшов до нього і повідомив, що йому з банку прийшло повідомлення про
необхідність погашення заборгованості за кредитом, отриманого його сином
ОСОБА_3, а він - підсудний
виступив поручителем. Підсудний був напідпитку та став вимагати у нього
терміново погасити суму заборгованості за кредит. Він сказав підсудному, що за
кредит чує вперше і нехай сам розбирається по виниклий заборгованості
безпосередньо з сином. Він розвернувся та пішов на роботу. В цей час ОСОБА_1
підійшов до нього ззаду і наніс йому удар правою рукою в праву щелепу. Він
розвернувся і запитав у підсудного навіщо той його вдарив, після чого підсудний
знову вдарив його правою рукою в обличчя (в щелепу). Після другого удару він
впав на землю, а підсудний ударив його правою ногою в обличчя, в те саме місце,
в яке був нанесений другий удар рукою. Після того, як ОСОБА_1 пішов, він
підвівся і пішов додому. Внаслідок отриманих від підсудного ударів рукою та
ногою він отримав перелом нижньої щелепи зі зміщенням і проходив лікування в
Херсонській обласній клінічній лікарні. Просить суд задовольнити заявлений ним
цивільний позов та стягнути з підсудного на його користь 500 грн.
матеріального збитку, пов'язаного з витратами на лікування та на проїзд до
лікарні, що в м. Херсоні, а також 1000
гривень моральної шкоди, в зв'язку з спричиненням йому підсудним фізичних
страждань.

·
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 19.11.2006 року приблизно о
15.00 годині
додому прийшов її чоловік ОСОБА_2,
в якого все обличчя було у крові. Чоловік пояснив, що його побив ОСОБА_1 за
те, що їхній син ОСОБА_3 не погасив вчасно заборгованість за кредитом, а
ОСОБА_1 виступив поручителем перед банком за їхнього сина. ОСОБА_2 пояснив, що
ОСОБА_1 ударив
його один раз в обличчя рукою та один раз туди ж ногою. Вона викликала швидку
допомогу. На слідуючий день вони звернулися в лікарню, а чоловіка направили в
обласну лікарню на лікування. Самої бійки вона не бачила. Ввечері того ж дня
ОСОБА_1 приходив до них додому в нетверезому стані та погрожував їм. До цього
часу підсудний перед її чоловіком не вибачився та не погасив суму спричиненої
шкоди.

·
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 19.11.2006 року близько 14.00 години вона
знаходилася у дворі свого будинку АДРЕСА_3.
Прибираючи біля воріт будинку вона почула, як на вулиці хтось дуже голосно
розмовляє. Коли підняла голову, то побачила, що на перехресті вулиць Леніна та
Луначарського на відстані близько 50
метрів від неї між собою сперечалися ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, яких вона добре знала. ОСОБА_1 пред'являв ОСОБА_2 претензії стосовно
сплати грошей. Після чого вона побачила, як ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 удар кулаком
в область голови, від якого ОСОБА_2
зігнувся. Потім ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 ще один удар кулаком в обличчя. Щоб ОСОБА_2 падав вона не
бачила. Чи наносив ОСОБА_1 ОСОБА_2 удар ногою в обличчя вона не бачила,
оскільки не була постійно присутньою при даній подій, а відволікалася у своїх
справах.

·
Заявою потерпілого ОСОБА_2, з якої вбачається, що 19.11.2006 року підсудний ОСОБА_1 наніс йому удари рукою та ногою в
область обличчя, чим спричинив йому тілесні ушкодження (а.с. 3);

·
Рапортом старшого оперуповноваженого ВУР Сувороського ВМ
ХМВ УМВС в Херсонській області від 24.11.2006
року, з якого вбачається, що до щелепно-лицьового відділення Херсонської
обласної лікарні поступив громадянин ОСОБА_2
з діагнозом перелом щелепи, (а.с. 5);

·
Довідками лікарів Херсонської обласної клінічної лікарні
по факту звернення та проходження курсу лікування потерпілим ОСОБА_2 (а. с 6, 15, 16);

Висновком
судово-медичної експертизи від 18.01.2007
року, у відповідності до якого ОСОБА_2 спричинений закритий перелом шейки
правого суглобного відростка на нижній
щелепі, який виник
від дії тупого предмету з обмеженою
поверхнею

3

зіткнення та відноситься до тілесних ушкоджень середнього
ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров'"я (а. с. 26).

Твердження
підсудного, що він лише один раз ударив потерпілого ОСОБА_2, суд оцінює критично
і вважає це намаганням підсудного уникнути відповідальності, оскільки його
показання спростовуються показаннями свідка ОСОБА_5 , яка була
очевидцем події та чітко бачила, як підсудний двічі вдарив потерпілого кулаком
в обличчя.

На підставі
викладеного, суд вважає, що вина підсудного знайшла своє підтвердження у
судовому засіданні. Злочинні дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України як
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але
таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При обранні виду
та міри покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який
є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, вчинення злочину вперше, дану
на особу характеристику, який задовільно характеризується громадськістю, і
вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, але із
застосуванням ст. 75 КК
України, оскільки особа підсудного не є суспільно-небезпечною і його
виправлення ще можливе без ізоляції від суспільства.

Обставин, що
пом'якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Заявлений
потерпілим ОСОБА_2 цивільний позов до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
шкоди у розмірі 500 гривень
та моральної шкоди в розмірі 1000
грн. підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Суд вважає
доведеним, що злочином ОСОБА_2 спричинена матеріальна шкода, що полягає у
понесенні потерпілим витрат на лікування та проїзд до лікарні у м. Херсон в
розмірі 225 гривень 64 копійки, що
підтвердженого наданими потерпілим платіжними документами, копії яких залучено
до матеріалів справи (а. с. 64).
Суд також вважає доведеним, що потерпілому ОСОБА_2 злочином завдана
моральна шкода, яка виявилася у завданні йому фізичного болю, зміні звичайного
способу життя, викликаного тривалістю розладу здоров"я та психологічними
стражданнями з цього приводу, достатньої компенсацією якої, з урахуванням
принципів розумності та справедливості, є сума в 500 гривень.

Судові витрати (а.с.27) слід покласти на підсудного.

Керуючись ст.ст. 321-324
КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнавши винним
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України до
обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
в один рік шість місяців, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки. Згідно ст. 76 КК України
покласти на ОСОБА_1 обов'язок не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти
про зміну свого місця проживання чи роботи.

Міру запобіжного
заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити підписку про
невиїзд.

Цивільний позов
задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 (п'ятсот)
гривень на відшкодування моральної шкоди та 225 гривень 64
копійки на відшкодування матеріальної шкоди, а всього 725 (сімсот двадцять
п'ять) гривень 64 копійки.
В задоволенні іншої частини цивільного позову - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Херсонського обласного бюро судово-медичної експертизи 33 грн. 34 коп. судових
витрат.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Херсонської області протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення, шляхом подачі апеляції через Бериславський районний
суд.