Справа №741/1/15-к
Провадження №1-в/741/1/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2015 р. м. Носівка
Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
29.12.2014 р. ОСОБА_3 засуджений Носівським районним судом Чернігівської обл. за ч. 1 ст. 140 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

05.01.2015 р. захисник засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно засудженого ОСОБА_3 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. та звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

В обгрунтування клопотання захисник засудженого зазначив, що засуджений ОСОБА_3 є батьком двох малолітніх дітей сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до цих дітей він не позбавлений батьківських прав, і, в зв`язку з цим, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., підлягає звільненню від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного йому вироком суду від 29.12.2014 р., яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, яке ним вчинено вперше до набрання чинності ЗУ "Про амністію у 2014 році".

В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримували клопотання, просили звільнити про його задоволення.

Вислухавши у судовому засіданні думку прокурора відносно заявленого клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, так як засуджений має двох малолітніх дітей, по відношенню до яких він не позбавлений батьківських прав, злочин скоїв вперше, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, інших кримінальних правопорушень не скоював, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та з місць позбавлення волі умовно-достроково не звільнявся, амністія щодо нього не застосовувалася і відповідно на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. підлягає звільненню від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного йому вироком суду від 29.12.2014 р., яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, яке ним вчинено до набрання чинності Закону України "Про амністію у 2014 році".

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

У відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Вимогами ч. 2 ст. 86 КК України визначено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, а також те, що ОСОБА_3 виявив своє бажання про застосування до нього амністії та звільнення його від відбування покарання у виді обмеження волі як до особи, яка засуджена за злочин, що відповідно до ст. 12 КК України не є особливо тяжким, та яка на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» має дітей, яким не виповнилося 18 років і по відношенню до цих дітей не позбавлена батьківських прав, суд приходить до висновку про наявність визначених п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Обставини, визначені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», які виключають можливість застосування стосовно ОСОБА_3 Закону України «Про амністію у 2014 році», відсутні.

Таким чином, суд вважає, що існують всі визначені законом підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного йому вироком Носівського районного суду Чернігівської обл. від 29.12.2014 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону України "Про застосування амністії в Україні" від 01.10.1996 р., п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., ст. 85, ч. 2 ст. 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, призначеного вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1