АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 491/866/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2013 року
Ананьївський районний суд Одеської
області

в складі: головуючого судді - Дорош В.
В.

при секретарі - Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ананьєві
кримінальне провадження, внесене у
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0000563 від 19.06.2013 року відносно
громадянки: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки та мешканки АДРЕСА_1,
громадянки України, болгарки, освіта
середня, знаходиться в цивільному
шлюбі, має на утриманні малолітню
дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює
тимчасово, раніше не судима, стан
здоров'я нормальний, в скоєнні
кримінального правопорушення
передбаченого ст.185 ч. 3 КК України,

за участю сторін кримінального
провадження : прокурора - Кучерявого
І.А., -

ВСТАНОВИВ:

На початку вересня 2012 року точної дати
в ході досудового розслідування та
судового розгляду встановити не
надалось можливим, біля 20 години 00
хвилин, ОСОБА_1, з метою крадіжки чужого
майна, з корисливих мотивів, таємно
проникла на територію нежилого
домоволодіння, яке належить ОСОБА_2,
розташованого у АДРЕСА_1, де через
незачинені двері проникла до будинку
ОСОБА_2, звідки таємно викрала дерев'яну
тумбу, вартість якої згідно висновку
товарознавчої експертизи від 19 червня
2013 року становить 151 гривня 00 копійок,
чим спричинила ОСОБА_2 матеріальну
шкоду на вказану суму.

Вказану тумбу ОСОБА_1 власноруч
перенесла до свого домоволодіння,
розташованого у АДРЕСА_1, де зберігала
до моменту добровільної видачі
працівникам міліції.

Також встановлено, що після викрадення
дерев'яної тумби з домоволодіння
ОСОБА_2, також на початку вересня 2012
року, точної дати під час досудового
розслідування та судового розгляду
встановити не надалось можливим, біля 10
години 00 хвилин, ОСОБА_1, з раптово
виниклого умислу, з метою крадіжки
чужого майна, з корисливих мотивів,
таємно проникла на територію нежилого
домоволодіння, яке належить ОСОБА_2,
розташованого у АДРЕСА_1, де через
незачинені двері проникла до будинку
ОСОБА_2, звідки таємно викрала дерев'яне
двоповерхове дитяче ліжко, вартість
якого згідно висновку товарознавчої
експертизи від 19 червня 2013 року
становить 288 гривень 64 копійки, чим
спричинила ОСОБА_2 матеріальну шкоду
на вказану суму.

Вказане ліжко ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3,
мешканцем АДРЕСА_1, якому повідомила, що
зазначене ліжко їй дозволила взяти
ОСОБА_2, перенесли до домоволодіння
ОСОБА_1, розташованого у АДРЕСА_1, де
остання зберігала ліжко до моменту
добровільної видачі працівникам
міліції.

Після викрадення дерев'яного
двоповерхового дитячого ліжка з
домоволодіння ОСОБА_2, також на початку
вересня 2012 року, точної дати в ході
досудового розслідування встановити
не вдалось можливим, біля 20 години 00
хвилин, ОСОБА_1, з раптово виниклого
умислу, з метою крадіжки чужого майна, з
корисливих мотивів, таємно проникла на
територію нежилого домоволодіння, яке
належить ОСОБА_2, розташованого у
АДРЕСА_1, де через незачинені двері
проникла до будинку ОСОБА_2, звідки
таємно викрала дерев'яний стіл,
вартість якого згідно висновку
товарознавчої експертизи від 19 червня
2013 року становить 115 гривень 20 копійок,
чим спричинила ОСОБА_2 матеріальну
шкоду на вказану суму.

Вказаний стіл ОСОБА_1 власноруч
перенесла до свого домоволодіння,
розташованого у АДРЕСА_1, де зберігала
до моменту добровільної видачі
працівникам міліції.

Через декілька днів після викрадення
дерев'яного столу з домоволодіння
ОСОБА_2, у середині вересня 2012 року,
точної дати в ході досудового
розслідування та судового розгляду
встановити не надалось можливим, біля 19
години 00 хвилин, ОСОБА_1, з раптово
виниклого умислу, з метою крадіжки
чужого майна, з корисливих мотивів,
таємно проникла на територію нежилого
домоволодіння, яке належить ОСОБА_2,
розташованого у АДРЕСА_1, де через
незачинені двері проникла до будинку
ОСОБА_2, звідки таємно викрала
дерев'яний кухонний сервант вартість
якого згідно висновку товарознавчої
експертизи від 19 червня 2013 року
становить 212 гривень 80 копійок, чим
спричинила ОСОБА_2 матеріальну шкоду
на вказану суму.

Вказаний сервант ОСОБА_1 разом з
мешканцем АДРЕСА_1 ОСОБА_3, якому
повідомила, що зазначений сервант вона
придбала у ОСОБА_2, власноруч
перенесли до її домоволодіння,
розташованого у АДРЕСА_1, який ОСОБА_1
зберігала до моменту добровільної
видачі працівникам міліції.

Крім того, через декілька днів після
викрадення дерев'яного кухонного
серванту з домоволодіння ОСОБА_2, у
кінці вересня 2012 року, точної дати в
ході досудового розслідування та
судового розгляду встановити не
надалось можливим, біля 19 години 00
хвилин, ОСОБА_1, з раптово виниклого
умислу, з метою крадіжки чужого майна, з
корисливих мотивів, таємно проникла на
територію нежилого домоволодіння, яке
належить ОСОБА_2, розташованого у
АДРЕСА_1, де через незачинені двері
проникла до будинку ОСОБА_2, звідки
таємно викрала дерев'яний сундук,
вартість якого згідно висновку
товарознавчої експертизи від 19 червня
2013 року становить 179 гривень 20 копійок,
чим спричинила ОСОБА_2 матеріальну
шкоду на вказану суму.

Вказаний сундук ОСОБА_1 разом з
мешканцем АДРЕСА_1 ОСОБА_4, якому
повідомила, що зазначений сундук їй
дозволила взяти ОСОБА_2, на його гужовій
повозці перевезла до свого
домоволодіння, розташованого у
АДРЕСА_1, де зберігала до моменту
добровільної видачі працівникам
міліції.

У судовому засіданні обвинувачена
ОСОБА_1 визнала себе винною у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та
підтвердила обставини справи, які
описані у обвинувальному акті, від
пояснень відмовилась. Розкаюється у
скоєному.

Суд з'ясував, що всі учасники
кримінального провадження правильно
розуміють обставини справи, та
упевнився у добровільності їх позиції,
їм було роз'яснено про те, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права
оскаржувати ці обставини у
апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою
учасників кримінального провадження,
які визнали недоцільним дослідження
доказів по справі, докази у судовому
засіданні не досліджувались, згідно до
вимог ст. 349 ч. 3 КПК України.

В зв'язку з вище наведеним дії ОСОБА_1
суд кваліфікує за ст. 185 ч.3 КК України, а
саме: таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), поєднане з проникненням у
житло, вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_1
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, що відноситься до
тяжкого злочину, особу обвинуваченої,
яка характеризується позитивно за
місцем проживання, має на утриманні
малолітню дитину.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченій ОСОБА_1 є повне
відшкодування завданого збитку, щире
каяття, скоєння злочину вперше.
Обставин, що обтяжують
відповідальність ОСОБА_1 - не
встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_1, її
матеріальний та сімейний стан,
позитивну характеристику на
обвинувачену по місцю проживання , щире
каяття у вчиненому злочині, а також
відшкодування завданого збитку та
відсутність претензій потерпілого,
скоєння злочину вперше, суд вважає, що
виправлення обвинуваченої можливе без
ізоляції від суспільства і до неї
можливо застосувати покарання без
позбавлення волі із застосуванням
ст..75,76 КК України і що саме таке
покарання є необхідним і достатнім для
її виправлення та для попередження
скоєння ОСОБА_1 нових злочинів.

Цивільний позов потерпілою по справі
не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 349 ч.3, 366 - 371, 373, 374, 376,
394 ч.2, 395, 532 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК
України, та призначити покарання у
вигляді трьох років трьох місяців
позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбування призначеного
покарання встановивши їй іспитовий
строк один рік шість місяців, якщо вона
не скоїть нового злочину і виконає
покладені на неї обов'язки:

1) не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,

2) повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або
навчання.

3) періодично з'являтися для реєстрації
в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк ОСОБА_1 обраховувати з
моменту оголошення вироку.

Речові докази по справі:
дерев'яну тумбочку, дерев'яне дитяче
двоповерхове ліжко, дерев'яний стіл,
дерев'яний кухонний сервант, дерев'яний
сундук, що повернуті потерпілій
ОСОБА_2, залишити за нею.

Гужову повозку з конем
коричневої масті, визнану знаряддям
вчинення злочину залишити ОСОБА_4
(а.с.145-147).

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили
у разі неподання апеляційної скарги
виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст.
394 КПК України, до апеляційного суду
Одеської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення через
Ананьївський районний суд Одеської
області.

Копію вироку негайно після
його проголошення вручити
обвинуваченому, потерпілому та
прокурору.

Головуючий суддя:
В. В.
Дорош