Справа № 191/2965/14-к
Провадження № 1-кп/191/16/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: :

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000478 від 22.03.2014 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у грудні місяці тринадцятого числа, Дніпропетровської області, Солонянського району, с. Незабутіно, українця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, якому в судовому засіданні в порядку, передбаченому ст. 338 КПК України прокурором змінено обвинувачення з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, тобто в скоєнні ним вбивства ОСОБА_6 , вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, за участю в судовому розгляді:

прокурора - ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
В ході судового слідства встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 мешкали разом в домоволодінні АДРЕСА_1 . В грудні 2013 року потерпілий ОСОБА_6 звільнився із місць позбавлення волі, зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки. В зв`язку з цим між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 в січні-березні 2014 року неодноразово виникали конфлікти, в ході яких ОСОБА_6 висловлював ОСОБА_5 та членам його сім`ї погрози фізичною розправою с застосуванням ножа.

Крім того, станом на березень 2014 року ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, поєднаного із заподіянням особі колото-різаних поранень, про що обвинуваченому було достовірно відомо.

20.03.2014 року, приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_5 знаходився в приміщенні сторожки на ринку «Невада», розташованого по вул. Робочій смт. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровській області, де він тимчасово працював сторожем. В цей час до нього прийшов ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Знаходячись в зазначеному приміщенні сторожки, ОСОБА_6 почав висловлювати на адресу обвинуваченого ОСОБА_5 погрози про застосування фізичного насилля.

Взявши стілець, який знаходився в приміщенні сторожки потерпілий ОСОБА_6 розташував його таким чином, що обвинувачений ОСОБА_5 не мав можливості вільно вийти із приміщення, оскільки шлях до виходу був блокований стільцем біля якого стояв потерпілий ОСОБА_6 .

Стоячи обличчям до обличчя з ОСОБА_5 , потерпілий дістав із кишені одягненої на ньому куртки ніж, та тримаючи ніж у правій руці, став хаотично розмахувати лезом ножа перед обличчям ОСОБА_5 ; приставляв ніж до шиї ОСОБА_5 , вимагаючи при цьому, щоб ОСОБА_5 , та інші члени його сім`ї, звільнили для нього будинок, в якому мешкали ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та його співмешканка ОСОБА_10 , погрожуючи в разі непокори його вимогам, фізичною розправою над ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Також, потерпілий ОСОБА_6 погрожував, ОСОБА_5 фізичною розправою у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 напередодні викликала робітників міліції ,з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_5 , приймав погрози ОСОБА_6 , як реальні, оскільки потерпілий був озброєний ножем, та вчиняв активні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_5 і останній вважав, що ОСОБА_6 може вчинити фізичну розправу над ним особисто, а також над іншими членами його сім`ї .

Таким чином, обстановка події давала обвинуваченому ОСОБА_5 достатні підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_6 може привести свої погрози до виконання і посягання має реальний характер.

Після того, як потерпілий ОСОБА_6 приставив ножа до горла обвинуваченого ОСОБА_5 , останній відштовхнув потерпілого, від цього поштовху потерпілий втратив рівновагу та сів на стілець, який стояв на виході із приміщення. Потерпілий продовжував тримати ножа в руці, погрожувати обвинуваченому вбивством та намагався встати. В цей момент, на відстані витягнутої руки, тобто на відстані 50-70 см, обвинувачений побачив на полу приміщення молоток, який взяв в руку. З метою захисту від протиправних посягань ОСОБА_6 , маючи раптово виниклий умисел спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 наніс один удар ОСОБА_6 , який в цей момент сидів на стільці , зверху вниз боковою частиною ударнику молоту в тім`яно-потиличну ділянку голови, від якого ОСОБА_6 впав зі стільця на підлогу, обличчям вперед. Потерпілий ОСОБА_6 лежав на підлозі сторожки, але його розташування перешкоджало обвинуваченому ОСОБА_5 вільно вийти із приміщення сторожки.

Побоюючись продовження протиправних дій з боку потерпілого, однак маючи можливість залишити місце події та таким чином уникнути настання більш тяжких суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , перевищуючи межі необхідної оборони, вчиняючи дії, спрямовані на спричинення смерті потерпілому, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, продовжуючи тримати в правій руці молоток, навмисно наніс ним ще не менше чотирьох ударів в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під оболонки та у шлуночки головного мозку які згідно висновку СМЕ №104 від 15.04.2014 року у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя і як ті, що зумовили настання смерті ОСОБА_6 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 перевищив межі необхідної оборони, оскільки застосував засіб ( молоток) та наніс кількість ударів, які не відповідали характерові та небезпеці посягання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе повністю винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, як умисного вбивства з перевищенням меж необхідної оборони, у вчиненому щиро розкаявся.

Судовій колегії обвинувачений надав пояснення щодо обставин скоєного злочину про те, що він співмешкає з ОСОБА_10 . Потерпілий ОСОБА_6 її рідний племінник, якого вона виховувала, як рідну дитину. Разом вони мешкали по АДРЕСА_1 . ОСОБА_11 була опікуном ОСОБА_6 . ОСОБА_6 з дитинства був проблемною дитиною, був засуджений та відбував покарання. Звільнився в грудні 2013 року і повернувся за місцем свого мешкання в с. Іларіонове. З моменту звільнення із місць позбавлення волі постійно вживав алкоголь, у стані сп`яніння поводився агресивно, погрожував насильством, постійно носив з собою ножа, ніде не працював і весь час вимагав гроші на випивку. З цього приводу постійно виникали скандали в ході яких ОСОБА_6 погрожував обвинуваченому та ОСОБА_10 фізичною розправою.

28 лютого 2014 року ОСОБА_6 в нетверезому стані вчинив сварку, розбив меблі та посуду в домі із-за цього ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вимушені були серед ночі бігти до сусідки і ночувати там. Після того, як ОСОБА_10 звернулася с заявою до правоохоронних органів, ОСОБА_6 почав їх переслідувати постійними погрозами.

20 березня 2014 року приблизно о 18.00 обвинувачений ОСОБА_5 заступив у нічну зміну на ринок « Невада» в смт. Іларіонове, та знаходився в приміщенні сторожки. Приблизно о 20-00 годині почув, що у ворота ринку хтось стукає. Відчинивши ворота побачив, що до ринку прийшов ОСОБА_6 , котрий був у стані алкогольного сп`яніння. Коли він відкрив ворота то ОСОБА_6 одразу зайшов на територію ринку, відштовхнув його та пішов до приміщення сторожки. Поки вони йшли то ОСОБА_12 сказав, що «порішить всіх». ОСОБА_5 запитав: « Кого саме?». Потерпілий відповів, що відрубає голову рідному брату своєї дівчини. Зайшовши у сторожку ОСОБА_6 попросив у нього стакан, щоб випити горілки, яка була у нього с собою. Обвинувачений дав йому чашку, потерпілий випив горілки, та після цього став дзвонити своїй подрузі ОСОБА_13 та попрохав, щоб вона його забрали звідти, але вона йому відмовила. В цей час обвинувачений зателефонував дружині ОСОБА_10 і сказав, що ОСОБА_12 п`яний та погрожує розправою, також він її попередив, що якщо він в такому стані прийде додому, то їй можливо прийдеться тікати. В цей час обвинувачений взяв телефон ОСОБА_14 та також став розмовляти з ОСОБА_15 , просити, щоб вона його забрала, однак вона відмовила йому. Потерпілий продовжував перебувати у приміщенні сторожки, він сидів на стільці. Стілець був розташований таким чином, що перешкоджав вільно вийти із приміщення сторожки, оскільки потерпілий поставив його саме біля вхідної двері. При цьому потерпілий вів себе агресивно, погрожував, що спричинить обвинуваченому тілесні пошкодження казав, що відріже йому голову, а його внутрішні органи з`їдять собаки. Також, потерпілий погрожував, що спалить будинок разом із обвинуваченим та дружиною. ОСОБА_6 достав з правого кармана ніж, утримуючи його правій руці, став махати перед обличчям обвинуваченого ножем, при цьому ножем він махав хаотично, приставляв ніж до живота обвинуваченого та до горла. В цей момент обвинувачений відштовхнув потерпілого від себе, при цьому, потерпілий сів на стілець і став розкачуватися, намагаючись встати, продовжував розмахувати ножем в бік обвинуваченого. При цьому ОСОБА_6 повністю загородив обвинуваченому вихід із приміщення. ОСОБА_5 був дуже наляканий поведінкою потерпілого, оскільки вийти з приміщення сторожки не мав змоги, та переживав, що ОСОБА_6 спричинить йому тілесні пошкодження та може вбити. В цей момент обвинувачений ОСОБА_5 взяв у праву руку молоток, котрий лежав в приміщені сторожки під шафою, на відстані витягнутої руки, та наніс металевою частиною молотка удар в голову з тильної сторони, після удару ОСОБА_14 впав вперед, обличчям в підлогу. Продовжуючи утримувати молоток у руці ОСОБА_5 зробив пару кроків вперед, підійшов ближче до потерпілого ОСОБА_6 та вдарив його молотком в голову з тильної частини де - кілька раз, скільки саме раз не пам`ятає.

Після ударів ОСОБА_12 перестав подавати ознаки життя, він відразу вибіг на вулицю та став курити. Через де - який час він знову зайшов в приміщення сторожки та накрив тіло ОСОБА_16 покривалом, що було в приміщені сторожки, та ганчіркою витер кров. Оскільки був сильно наляканий , то зателефонував своєму пасинку ОСОБА_17 і вони вивезли тіло потерпілого в лісосмугу.

Обвинувачений пояснив, що в момент події він відчував реальну загрозу своєму життю з боку ОСОБА_6 , оскільки погрози з боку потерпілого мали тривалий характер. Це були не тільки словесні погрози, а й бійки з побиттям меблів та посуду. Потерпілий постійно носив з собою ножа, який застосовував. В тому числі, з грудня 2013 року по березень 2014 року потерпілим двічі були спричинені тілесні ушкодження іншим особам с застосуванням ножа, про що обвинуваченому та його дружині ОСОБА_10 , також, було відомо. Крім того, свідок ОСОБА_18 повідомив обвинуваченого, про те, що напередодні, 18.03.2014 року потерпілий ОСОБА_6 напав на нього з ножем, як з`ясувалось пізніше, переплутавши з ОСОБА_5 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 змушений був захищатися від протиправних дій потерпілого, але перевищив межі необхідної оборони внаслідок чого наступила смерть потерпілого, в чому обвинувачений щиро розкаявся.

Крім показань обвинуваченого, його винність у вчиненні кримінального правопорушення, доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 є її цивільним чоловіком, з яким вона співмешкає близько двадцяти років. Потерпілий ОСОБА_6 був її племінником, якого вона виховувала та була його опікуном. ОСОБА_6 з дитинства мешкав разом з нею та ОСОБА_5 . ОСОБА_6 завжди був конфліктною людиною, неодноразово був засуджений та відбував покарання. В період відбування покарання вона відвідувала племінника, передавала йому передачі. Після звільнення з місць позбавлення волі в грудні 2013 року ОСОБА_6 повернувся за місцем свого проживання до АДРЕСА_1 . З цього часу він постійно зловживав спиртними напоями, вимагав гроші, влаштовував скандали, погрожував ножем та фізичною розправою.

28 лютого 2014 року за місцем проживання ОСОБА_6 вночі вчинив скандал, побив меблі та посуд, погрожував розправою. Із-за цього ОСОБА_10 та ОСОБА_5 вночі через вікно вискочили із будинку і побігли до сусідки ОСОБА_19 , жили у неї три дні, тому що ОСОБА_6 весь час пиячив і вони не могли повернутися додому. Потерпіла написала заяву до Синельниківського МВ, але потім, 05.03.2014 року відкликала її, так як ОСОБА_6 погрожував розправитися з нею, конкретно обіцяв відрізати голову. ОСОБА_6 постійно носив з собою ножа, ніж був з відкидним лезом, довжиною 15-20 см. Потерпілій було відомо про скарги з боку сусідів на поведінку ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що він увесь час пиячив та вчиняв бійки.

Про події які сталися 20.03.2014 року пояснила, що в той вечір вона бачила ОСОБА_6 , який заходив до дому і він перебував у стані алкогольного сп`яніння, висловлював словесні погрози. Пізніше ОСОБА_6 пішов з дому, а потім зателефонував її чоловік ОСОБА_5 , сказав, що ОСОБА_6 прийшов до нього п`яний на роботу, погрожував. Крім того, чоловік сказав, що якщо ОСОБА_6 повернеться до дому, то їй необхідно втікати, бо він налаштований дуже агресивно. Вранці 21.03.2014 р. її чоловік ОСОБА_5 близько 7 години ранку повернувся до дому і розповів про те, що потерпілий прийшов до нього на роботу о 20 год. 20.03.2014 р., погрожував ножем, між ними виникла бійка, в процесі якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 удари молотком по голові, від чого потерпілий помер. ОСОБА_5 труп ОСОБА_6 вивіз в лісосмугу біля станції Іларіонове, оскільки був сильно наляканий .

Просить суд не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає, що ОСОБА_6 сам спровокував цю подію своєю агресивною та жорсткою поведінкою. Претензії матеріального та морального характеру відсутні.

Свідок ОСОБА_19 , яку суд допитав за клопотанням захисту пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , багато років мешкають поруч. ОСОБА_10 та ОСОБА_5 виховували ОСОБА_6 , як свою дитину, але він був проблемним і у нього увесь час виникали проблеми, то в школі, то в міліції.

В березні 2014 року ОСОБА_10 та ОСОБА_5 прийшли до свідка посеред ночі, розповіли, що ОСОБА_6 вчинив скандал, кидався на них з ножем, перебив все в домі, вони з цього приводу викликали міліцію. Ночували у свідка, а потім залишалися у неї ще три дні, поки ОСОБА_6 пиячив в будинку разом зі своєю співмешканкою. Разом з ОСОБА_10 був її онук, дитина ОСОБА_20 . Дитина після цієї події почала заїкатися. ОСОБА_6 постійно погрожував ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ножем та вимагав продати будинок та віддати йому гроші. Свідок бачила, що ОСОБА_10 в будинку не ночувала, а ночувала на роботі у сторожці, де працював ОСОБА_5 . ОСОБА_10 неодноразово була побита ОСОБА_6 . Сусіди всі були залякані агресивною поведінкою ОСОБА_6 , та навіть зустрічали своїх дітей з електрички на станції.

Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що 22.03.2014 року він обнаружив труп ОСОБА_6 у лісосмузі , коли їхав на велосипеді. Спочатку подумав, що то був просто п`яний чоловік і поїхав до дому, але потім повернувся, оскільки переживав, що то був не просто п`яний чоловік, а можливо труп.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що вона мешкає в с. Іларіонове. В березні 2014 року до них вночі увірвався ОСОБА_6 . Невістка ОСОБА_22 працює в магазині і ОСОБА_6 вимагав від неї або гроші, або пляшку спиртного. При цьому погрожував онуку свідка, при собі мав ніж, всіх перелякав, його насилу вигнали із будинку. ОСОБА_6 сказав свідку: «Хочеш я тобі принесу голови Алки і Василя?». Свідок постійно чула скандали, які відбувалися в будинку ОСОБА_10 , ОСОБА_6 виганяв ОСОБА_10 та ОСОБА_5 із будинку . В той день у ОСОБА_6 було розбито обличчя, здається в той день потерпілого хтось побив.

Свідок ОСОБА_23 надала суду аналогічні пояснення щодо характеристики потерпілого ОСОБА_6 та його поведінки за місцем проживання в с. Іларіонове.

Свідок ОСОБА_18 , суду пояснив , що він працює сторожем на ринку « Невада», ОСОБА_5 його напарник. 18.03.2014 року під час його чергування свідок почув якийсь гуркіт, пройшов в сторону лабораторії, до нього вискочив чоловік і вдарив його в пах, від чого свідок впав. Чоловік приставив ножа, та сказав: « Ти що, ховаєшся від мене?» Лише після того, як свідок заговорив з нападником, а він впізнав ОСОБА_6 , то ОСОБА_6 зрозумів, що він переплутав ОСОБА_18 з ОСОБА_5 . Свідок запросив ОСОБА_6 в сторожку, але той вів себе неадекватно, тримав ножа, висловлював погрози на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , казав, що він їх на ремні поріже. В цей момент ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Свідок розповів про цю подію ОСОБА_5 і той казав, що він боїться ОСОБА_6 , оскільки той йому реально погрожує. Про події 20.03.2014 року свідку стало відомо зі слів ОСОБА_5 під час відтворення обстановки події.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- протоколом огляду місця події від 22.03.2014 року та планом-схемою до нього, а саме ділянки кювету, де виявили трупу людини, біля трупу було знайдено і вилучено куртку, на якій було виявлено сліди бурого кольору, та кепку на якій було виявлено сліди бурого кольору(а.с.14-21 т.2);

- протоколом огляду трупа від 22.03.2014 року, в ході якого у трупа на дві доктоплівки відібрано з обох долоней рук мікрочастинки, а також вилучено і оглянуто речі в які був одягнений потерпілий: спортивна кофта, футболка, майка, спортивні штани, кросівки (а.с.25-28 т.2);

- постановою про долучення до кримінального провадження речового доказу від 24.03.2014 року, згідно якої вилучені куртка, кепка, спортивна кофта, футболка, майка, спортивні штани, кросівки в які був одягнений потерпілий, дві дактоплівки відібрано з обох долоні рук ОСОБА_6 , долучено до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Синельниківського МВ, (а.с.23 т.2);

- висновком експерта ОСОБА_24 (експертиза трупа) №104 від 15.04.2014 року Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи», відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_6 . Згідно з висновками експерта смерть ОСОБА_6 була зумовлена відкритою черепно-мозковою травмою з переломами кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку. Це підтверджується наявністю зовнішніх та внутрішніх тілесних пошкоджень голови, встановленими під час експертизи трупу, характером морфологічних змін внутрішніх органів, а також результатами судово-гістологічного та медіко-криміналістичного методів дослідження. Відкрита черепно-мозкова травма: не менш як п`ять забитих ран шкіри у потиличній тім`яній ділянках волосяної частини голови з вогнищевими крововиливами у товщу м`яких покривних тканин голови; великоуламковий вдавлений перелом кісток склепіння черепу в тім`яно-потиличній ділянці голови справа; численні лінійні переломи кісток основи черепу; розповсюджена двобічна субдуральна гематома над поверхнею великих півкуль головного мозку; розповсюджені масивні крововиливи під м`якими мозковими оболонками великих півкуль мозку та мозочка; рідка кров в просвітках бокових шлуночків мозку. Садно шкіри передньої поверхні лівого колінного суглобу. Нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів, спустілі від крові синуси твердої мозкової оболонки, порожнини серця та великі судини; рідкий стан крові, набряк головного мозку, набряк легень. Старий, частково зрослий перелом нижньої щелепи з наслідками медичних маніпуляцій у вигляді фіксації стоматологічними шинами.
Судово-медичні експертні дані щодо характерних особливостей зовнішніх і внутрішніх тілесних пошкоджень голови, у вигляді численних забитих ран шкіри з руйнуванням підлеглих кісток черепу, встановленими експертизою трупу, а також результати медіко-криміналістичного, рентген-флуоресцентного та судово-гістологічного методів дослідження, свідчать за спричинення їх при тупій травмі і великій силі (швидкості), не менш як п`ятьма травматичними впливами (ударами тупого, жорсткої конструкції, травмуючого предмета (або його частини), що у межах контакту має прямолінійне ребро (ребра) довжиною від 28,0 - 45,5мм та до складу якого входять залізо та кремній.

Вище наведені пошкодження голови у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з численними забитими ранами шкіри волосяної частини голови, руйнуванням кістосклепіння та основи черепа, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку, у своїй сукупності, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя і як ті, що зумовили настання смерті постраждалого. Пошкодження у вигляді садна шкіри передньої поверхні лівого колінного суглобу, спричинене при не менш як одному контакті з тупим твердим травмуючим предметом і стосовно до живих осіб, відноситься до категорії легких та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває. Характер пошкоджень голови і лівого колінного суглобу, вказують на те, що всі вони прижиттєві, спричинені незадовго до настання смерті потерпілого, у нетривалий проміжок часу, одне за одним. Характер пошкодження нижньої щелепи зліва у вигляді старого, частково зрослого перелому, і яке має наслідки медичного втручання у вигляді фіксації уламків, вказує те, що воно спричинене прижиттєво, задовго до настання смерті ОСОБА_6 , внаслідок травматичного впливу тупого твердого травмуючого предмету (предметів), стосовно до живих осіб, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я і у причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває. Судово-токсикологічним дослідженням крові від трупу ОСОБА_6 , виявлений етиловий спирт у концентрації 1,98%о, що стосовно до живих осіб, відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.(а.с.50-55 т.2);

- протоколом слідчого експерименту від 26.03.2014 року в якому зазначено, що 26.03.2014р. в приміщенні сторожки на ринку с. Іларіонове Синельниківського р-ну по вул. Робоча,19-а, ОСОБА_5 в присутності понятих, та захисника пояснив обставини події 20.03.2014 р.(а.с.206-207 т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.02.2015 року , який був проведений на ринку « Невада» с. Іларіонове Синельниківського району за участю обвинуваченого ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_9 , понятих та статиста. В ході зазначеного слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_5 уточнив взаємне розташування його і потерпілого ОСОБА_6 в момент події 20.03.2014 року, механізм спричинення тілесних ушкоджень, розташування предметів та меблі на місці пригоди в сторожці ринку « Невада» ( а.с.128-132 т.1).

В протоколі слідчого експерименту від 05.02.2015 року зазначено, що 20.03.2014р. знаходячись на території ринка «Невада», що знаходиться с.Іларіонове, вул.Робоча, обвинувачений ОСОБА_5 вказав на приміщення лабораторії та пояснив, що вхідні двері які відчиняються на зовні ведуть до приміщення сторожки ОСОБА_5 показав на вказані двері після чого запропонував пройти до приміщення. Знаходячись в приміщені сторожки ОСОБА_5 пояснив, що 20.03.2014 року він знаходився на робочому місці. Приблизно о 20-00год., до нього в сторожку прийшов ОСОБА_6 при цьому раптово, різко відчинив вхідні двері в сторожку, поставив на стіл пляшку з горілкою і виражаючись нецензурною лайкою потребував дати йому чашку. ОСОБА_5 дістав та подав ОСОБА_25 чашку. ОСОБА_26 вжив спиртне, при цьому по його поведінці було видно, що він агресивно налаштований і зі словами «за ментов я тебя не прощу» наніс сильно удар кулаком правої руки в область живота. ОСОБА_5 в присутності понятих показав місце де саме він стояв і де знаходився ОСОБА_27 . Після цього ОСОБА_5 пояснив, що коли він від удару відлетів до стінки, то ОСОБА_26 в цей момент взяв стілець і поставив його навпроти вхідних дверей в сторожку перегородивши вихід. ОСОБА_28 , в присутності понятих показав, де стояв стілець і куди переставив його ОСОБА_27 . Після цього він запропонував статисту присісти на стілець і пояснив, що коли ОСОБА_26 переставив стілець до вхідних дверей, він на нього сів. В цей момент ОСОБА_28 почав заспокоювати ОСОБА_26 і просив його піти, але ОСОБА_26 агресивно налаштований почав говорити, щоб ОСОБА_5 замовк і що буде говорити він і в цей момент ОСОБА_26 вскочив зі стільця і наніс удар кулаком в обличчя та удар в область живота, при цьому неодноразово, постійно висловлював погрози в адрес ОСОБА_29 . ОСОБА_5 в присутності понятих показав як сидів ОСОБА_26 і де знаходився сам ОСОБА_28 і яким чином наносив ОСОБА_26 йому удари. Також ОСОБА_5 повідомив, що в той момент коли ОСОБА_26 поставив стілець загородивши вихід зі сторожки, він зрозумів, що живим вже не вийде і дуже злякався. Далі ОСОБА_28 пояснив, що після нанесення ударів ОСОБА_26 присів на стілець, при цьому весь час погрожуючи і знову скочив зі стільця, діставши з правої кишені ніж і тримаючи його в правій руці, лівою рукою сильно штовхнув ОСОБА_5 в область грудної клітки та приставив ніж до горла. ОСОБА_29 на статисті показав в якому положенні він знаходився по відношенню до ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_28 повідомив і показав на статисті, що він різко відштовхнув від себе ОСОБА_30 від чого ОСОБА_26 впав-сів на стілець і зі словами «завалю», почав вставати не випускаючи ніж з рук зі стільця. ОСОБА_28 розуміючи що його життю існує реальна загроза схопив молоток який лежав від нього праворуч на підлозі і наніс один удар молотком по голові. На статисті ОСОБА_28 показав яке положення було у ОСОБА_26 в момент удару і в яку область голови він наніс удар. Від удару ОСОБА_26 впав на підлогу на правий бік, ногами до виходу і ОСОБА_28 наніс ще кілька ударів в область голови ОСОБА_26 і після цього побачив, що ОСОБА_26 не ворушиться;

- протоколом огляду місця події від 05.02.2015 року та план схемою до протоколу огляду приміщення сторожки ринка «Невада» смт. Іларіонове, в яких схематично відображені розташування обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 в момент вчинення вбивства потерпілого. Згідно з протоколом огляду від 05.02.2015 р. та планом-схемою до нього приміщення сторожки має розміри 250х 204 х250 х195 см . Вздовж правої стіни довжиною 250 см знаходяться вхідні двері шириною 0,70 м; на відстані 0,15 м від вхідної двері був розташований стілець , на якому сидів потерпілий ОСОБА_6 , при цьому вихід із приміщення сторожки був перекритий . Виходячи із план-схеми до протоколу огляду від 05.02.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 знаходився на відстані 0,50 м від потерпілого; молоток, який був використаний обвинуваченим, як знаряддя вбивства, знаходився на відстані 0,70 м. від обвинуваченого ( а.с.128-132 т.1);

- додатковим висновком експерта ОСОБА_24 №104 (експертиза трупа) від 23.04.2014 року Синельниківського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи», щодо характеру та локалізації тілесних пошкоджень голови на трупі ОСОБА_6 , не виключають вірогідності їх спричинення за умов та при механізмі, вказаних підозрюваним ОСОБА_5 під час слідчого експерименту від 26.03.2014 року. Близьке та локальне розташування зовнішніх тілесних пошкоджень голови трупу ОСОБА_6 , масивність руйнування кісток черепу, а також ознаки спричинення їх у нетривалий проміжок часу, одного за одним, не дозволяють однозначно визначитися з послідовністю їх заподіяння. Зазвичай, масивність такого роду пошкоджень голови, призводять до швидкої втрати свідомості травмованого, що виключає вірогідність виконання ним свідомих цілеспрямованих дій (а.с.210-211 т.2);

- протоколом огляду місця події від 26.03.2014 року в ході якого ОСОБА_5 добровільно видав речі в котрих він був вдягнений, коли спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , кросівки, спортивні штани, спортивна кофта, та ніж (а.с.213 т.2);

- постановою про долучення до кримінального провадження речового доказу від 26.03.2014 року, згідно якої вилучені: кросівки, спортивні штани, спортивна кофта(а.с.214 т.2);

- протоколом огляду місця події від 26.03.2014 року, а саме приміщення сторожки ринку «Невада» розташованого с. Іларіонове, Синельниківського району по вул. Робоча, в ході якого було вилучено: урна для сміття з нашаруванням речовини червоно-бурого кольору, схожої на кров; фрагмент фанери від столу з нашаруванням речовини червоно-бурого кольору схожої на кров; змив речовини червоно-бурого кольору з радіаторної батареї, та зіскоб речовини червоно-бурого кольору з вхідної двері в приміщення (а.с.216-217 т.2);

- постановою про долучення до кримінального провадження речового доказу від 26.03.2014 року, (а.с.218 т.2);

В судовому засіданні судом в порядку ст.359 КПК України було проведено демонстрацію відеозапису слідчої дії слідчого експерименту від 05 лютого 2015 року (а.с. 135 т.1), на якому зафіксований слідчий експеримент- відтворення обставин та обстановки вбивства ОСОБА_6 20.03.2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 .
Під час судового розгляду 26 лютого 2015 року прокурор відповідно до ст.338 КПК України змінив обвинувачення з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України, як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.
Потерпіла ОСОБА_10 , в судовому засіданні, повідомила, що згодна із зміною обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України і підтримала змінене обвинувачення.
За результатами судового розгляду суд приходить до висновку про обґрунтованість правової позиції прокурора щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.118 КК України.
Відповідно до ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.
Судова колегія вважає доведеним, що ОСОБА_6 тривалий час залякував обвинуваченого ОСОБА_5 та його дружину ОСОБА_10 , погрожував їм фізичною розправою с застосуванням ножа, застосовував фізичну силу та здійснював психологічний тиск. Ці обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , допитаними в ході судового розгляду.
Крім того, письмовими доказами, наявними в матеріалах справи підтверджується асоціальна поведінка потерпілого ОСОБА_6 , який неодноразово був судимий, на шлях виправлення не став, був схильний до вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи ,застосовував фізичне насилля до інших осіб, що підтверджується :
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2014 року від ОСОБА_10 у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_6 ( а.с.38 т.2); висновком за зверненням ОСОБА_10 (а.с.40 т.2) підтверджується те, що потерпілий ОСОБА_6 погрожував фізичною ОСОБА_10 розправою;
- витягом з кримінального провадження № 0000387; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.03.2014 р. від ОСОБА_31 ( а.с.41-43) підтверджується спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 гр.-ну ОСОБА_31 с застосуванням ножа;
- копією обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000265 від 28.02.2014 р. відносно ОСОБА_6 згідно з яким ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_32 тілесні ушкодження с застосуванням ножа(а.с.33-34 т.2);;
- копія витягу з ЄРДР №0000385 (а.с.35 т.2) ;

- протоколом огляду місця події від 26.03.2014 року ( а.с.213 т.2) в ході якого обвинувачений ОСОБА_5 добровільно видав особисті речі, в які він був одягнутий в момент вбивства ОСОБА_6 та видав ніж, який потерпілий ОСОБА_6 носив при собі та постановою про долучення речових доказів ( а.с.213-214 т.2);
- характеристикою начальника Городищенської ВК №96 на засудженого гр. ОСОБА_6 , в якій зазначено, що засуджений ОСОБА_6 вину у скоєному злочині не визнав, за рисами характера хитрий, зухвалий, егоїстичний, на шлях виправлення не став(а.с.45-47 т.2);

- довідкою про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_6 , з якої вбачається, що перебуваючи в Львівському СІЗО - заохочення не застосовувались, мав 16 стягнень; перебуваючи в Рівненському СІЗО - заохочення не застосовувались, мав 3 стягнення; Городищевська ВК №96 - заохочення не застосовувались, мав 3 стягнення(а.с.48 т.2);

Судова колегія приймає до уваги положення ч.4 ст.17 КПК України в частині того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно вимог ч.1 ст.67 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 року у справі Берктай проти Туреччини, рішення від 07.11.2002 року у справі Лавентс проти Латвії, показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Оцінивши докази про справі, кожний окремо і у їх сукупності, судовою колегією встановлено, що в момент події кримінального правопорушення, тобто о 20 год. 20.03.2014 року, потерпілий ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в нічний час, прийшов за місцем роботи ОСОБА_5 , до сторожки розташованої на ринку « Невада» в с. Іларіонове, де погрожував йому фізичною розправою та вбивством, тримаючи у руці ніж, перешкоджав вийти із приміщення , інших осіб до яких обвинувачений міг би звернутися за допомогою поблизу не було, внаслідок чого дії потерпілого ОСОБА_6 приймалися обвинуваченим ОСОБА_5 , як реальна загроза для власного життя та здоров`я.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку про неправомірну (віктимну поведінку) потерпілого ОСОБА_6 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, всупереч волі ОСОБА_5 який знаходився на робочому місті в сторожці ринку, вчинив конфлікт та безпідставно застосовуючи ніж, почав погрожувати фізичною розправою та вбивством ОСОБА_5 , який захищаючись від ОСОБА_6 наніс останньому удари молотком в область голови, внаслідок чого і настала смерть потерпілого ОСОБА_6 .
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 1 "Про судову практику у справах про необхідну оборону", щоб встановити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, фізичні дані нападника і того, хто захищався та інші обставини.

За наведених обставин, а саме тривалість та систематичність погроз з боку потерпілого ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_10 ; спричинення тілесних пошкоджень с застосуванням ножа іншим особам; наявність під час події 20.03.2014 року у потерпілого ножа; розміри приміщення, в якому сталося кримінальне правопорушення, розташування вхідної двері, відсутність у обвинуваченого можливості вільно вийти з приміщення або покликати на допомогу - судова колегія приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 вимушений був оборонятися від посягання з боку ОСОБА_6 .
Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України зобов`язано застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні.
Європейський Суд з прав людини у справі "Андроніку і Константіну проти Кіпру" визнав право особи, яка перебуває в ситуації необхідної оборони, у разі загрози власному життю, позбавити життя нападника.
Як стаття 118 КК України, так і стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство. Суб`єктивна сторона вказаних вище складів злочину характеризується умислом, направленим на позбавлення життя особи. Відмінністю статті 118 КК України від статті 115 КК України є те, що особа, умисно позбавляючи життя іншу особу, прагне захиститись від посягання на неї, знаходиться в стані необхідної оборони, при цьому перевищує межі допустимості цієї оборони.
Сукупність вказаних тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_6 , свідчить про те, що обвинувачений мав умисел на позбавлення життя , оскільки наносячи йому удари молотком в життєво важливий орган він повинен був передбачати наслідки своїх дій, і передбачав їх, однак позбавив потерпілого життя, перевищив межі необхідної оборони.
Судова колегія приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ст. 118 КК України, як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони .

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; обвинувачений є інвалідом ІІ- групи ; перебуває на обліку у лікаря онколога; працює, крім того кримінальне правопорушення вчинено внаслідок віктимної поведінки потерпілого ОСОБА_6 .

Також, судова колегія приймає до уваги позицію потерпілої ОСОБА_10 , яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судова колегія визнає те, що ОСОБА_5 розкаявся та визнав провину у вчиненому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлені.

Із врахуванням зазначених обставин кримінального провадження судова колегія вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст.118 КК України, необхідне для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України та застосуванням до нього обмежень, передбачених п.2,3 ст. 76 КК України.

В обґрунтування цього висновку суд приймає до уваги рішення Європейського Суду у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), в якому зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі а саме: куртка, кепка, спортивна кофта, футболка, майка, спортивні штани, кросівки в які був одягнений потерпілий, дві доктоплівки відібрано з обох долоней рук ОСОБА_6 , які долучені до матеріалів кримінального провадження і здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Синельниківького МВ(а.с.23 т.2)- знищіти;

- кросівки, спортивні штани, спортивна кофта, які віддано на зберігання ОСОБА_10 ; ніж який долучений до матеріалів кримінального провадження і здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Синельниківького МВ(а.с.214 т.2)- знищіти;

- зрізки країв нігтьових пластин ОСОБА_6 , килим з підлоги багажнику, змив з лівої бокової поверхні багажника, змив з правої бокової поверхні багажника, змив з ущільнювача, урна для сміття з нашаруванням речовини червоно-бурого кольору, схожої на кров; фрагмент фанери від столу з нашаруванням речовини червоно-бурого кольору схожої на кров; змив речовини червоно-бурого кольору з радіаторної батареї, та зіскоб речовини червоно-бурого кольору з вхідної двері в приміщення, які долучені до матеріалів кримінального провадження і здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Синельниківького МВ(а.с.218 т.2)-знищіти.

Речові докази по справі: автомобіль «Chevrolet Tacuma» д/н НОМЕР_1 , який переданий на відповідне зберігання власнику ОСОБА_20 ,(а.с.225 т.2)- залишити власнику ОСОБА_20 .

Диски з відеозаписом слідчих експериментів - залишити при матеріалах кримінальної справи №191/2965/14-к.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, судова колегія , -

У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України та призначити йому покарання у виді 2 ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 ( одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_5 обов`язок - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 - не обирався.

Речові докази по справі а саме: куртка, кепка, спортивна кофта, футболка, майка, спортивні штани, кросівки; дві доктоплівки, які долучені до матеріалів кримінального провадження і здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Синельниківького МВ(а.с.23 т.2)- знищіти;

- кросівки, спортивні штани, спортивна кофта, які віддано на зберігання ОСОБА_10 ; ніж який долучений до матеріалів кримінального провадження і здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Синельниківького МВ(а.с.214 т.2)- знищіти;

- зрізки країв нігтьових пластин ОСОБА_6 , килим з підлоги багажнику, змив з лівої бокової поверхні багажника, змив з правої бокової поверхні багажника, змив з ущільнювача, урна для сміття з нашаруванням речовини червоно-бурого кольору, схожої на кров; фрагмент фанери від столу з нашаруванням речовини червоно-бурого кольору схожої на кров; змив речовини червоно-бурого кольору з радіаторної батареї, та зіскоб речовини червоно-бурого кольору з вхідної двері в приміщення, які долучені до матеріалів кримінального провадження і здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Синельниківького МВ(а.с.218 т.2)-знищіти.

Речові докази по справі: автомобіль «Chevrolet Tacuma» д/н НОМЕР_1 , який переданий на відповідне зберігання власнику ОСОБА_17 - залишити власнику ОСОБА_17 .

Диски з відеозаписом слідчих експериментів - залишити при матеріалах кримінальної справи №191/2965/14-к.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3