Дата документу Справа № 227/397/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №227/397/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/990/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Білозєрське Донецької області, громадянку України, освіта середня, офіційно не працевлаштовану, позбавлену батьківських прав, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

1) 10 квітня 1995 року Добропільським міським судом Донецької області за ст.140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;

2) 03 грудня 1996 року Добропільським міським судом Донецької області за ст.ст.229-6 ч.1, 140 ч.2, 42,43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 29 грудня 1999 року Добропільським міським судом Донецької області за ст.ст.143 ч.2, 140 ч.2, 206 ч.2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 01 липня 2003 року Добропільським міським судом Донецької області за ст. ст.. 185 ч.2, 71 ч.1 до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

5) 25 грудня 2008 року Добропільським міським судом Донецької області за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.2, 296 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 06 жовтня 2011 року звільнена Новозаводським районним судом м. Чернігів на підставі ст.3 п "А" Закону України "Про амністію" від 28.09.2011,

засуджено за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Утримується під вартою з 22 січня 2015 року.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за те, що вона 02 грудня 2014 року у вечірній час доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , побачила, як ОСОБА_9 залишив мобільний телефон у кухонній кімнаті без нагляду. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: вищевказаного мобільного телефону. Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу зі столу у кухонній кімнаті викрала майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон «Nokia 220», у корпусі червоного кольору, вартістю 688,08 гривень, в середині якого знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС», який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, та карта пам`яті, ємкістю 4gb., вартістю 70,00 гривен. Після чого, ОСОБА_7 з викраденим зникла, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 758,08 гривень.

Крім цього, 07 грудня 2014 року, приблизно о 20.00 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі, за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_11 , побачила мобільний телефон, який ОСОБА_12 поклав до кишені, одягненої на ньому куртки. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вище вказаного мобільного телефону. Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, з кишені куртки ОСОБА_12 викрала майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме: мобільний телефон «Nokia 200», у корпусі білого кольору, вартістю 592,80 гривень, в середині якого знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС», який матеріальної цінності для потерпілої не представляє. Після чого, ОСОБА_7 з викраденим зникла, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, 08 грудня 2014 року, приблизно о 18.30 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи у стені алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_14 , побачила, як остання залишила мобільний телефон та золоті сережки у кухонній кімнаті без нагляду. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону та золотих сережок. Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу зі столу у кухонній кімнаті викрала майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме: мобільний телефон «Самсунг GT-S7262» у корпусі білого кольору, вартістю 926,50 гривень, в середині якого знаходилися два стартових пакета оператора мобільного зв`язку «МТС», карта пам`яті на 2 GB матеріальної цінності для потерпілої не представляють, а також з холодильника таємно, шляхом вільного доступу викрала золоті сережки з камінням, 583 проби, вагою 2,350 грама, вартістю 1175 гривень. Після чого, ОСОБА_7 , з викраденим зникла, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 2101,50 гривень.

В апеляції обвинувачена ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичної кваліфікації його дій і доведеності вини, просить вирок суду змінити, пом`якшити їй строк покарання, застосувати до неї положення ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченої, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнала себе винною, дала показання по суті пред`явленого їй обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України, згідно встановлених санкцій вказаних статей. При цьому суд врахував характер та ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_7 злочинів, а також особу обвинуваченої, яка свою вину у скоєному злочині визнала повністю, розкаялась у вчиненому, її активне сприяння у встановленні істини у справі, її відношення до скоєного, а також те, що вона раніше неодноразово судима, належних висновків не зробила та знов скоїла низку злочинів, не працює.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових злочинів, а тому, доводи, викладені в апеляції обвинуваченої ОСОБА_7 правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляцію обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 , яку засуджено за ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2