Справа № 209/2112/13-к
Провадження № 1-кп/209/101/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2013 року Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара
Г.А.

при секретарі
Паляниця Г.В.

за участю прокурора
Петропольської М.Л. ,

потерпілої
ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську кримінальне
провадження за обвинувальним актом
відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, українця, громадянина України,
розведеного, освіта середня
професіонально-технічна, не
працюючого, зареєстрованого та
проживаючого у АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

обвинуваченого у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 згідно рішення
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 18.10.2004 року
зобов'язаний виплачувати аліменти в
розмірі ? частини всіх видів заробітку,
починаючи з 27.09.2004 року, на користь
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_2 будучи фізично здоровим, мючи
можливість працевлаштуватися та
виконувати рішення суду, офіційно не
працював, аліменти з жовтня 2009 року не
сплачував, ніякої іншої допомоги на
утримання дитини не надавав, в
результаті чого станом на 22.01.2013 року
утворилася значна заборгованість по
сплаті аліментів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою
провину у скоєнні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
визнав у повному обсязі та пояснив, що з
27.03.1997 року перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них
народився син ОСОБА_4. У 2004 році їх шлюб
було розірвано, а також з нього були
стягнуті аліменти на утримання сина.
Спочатку він сплачував аліменти,
працюючи за трубовими договорами та
угодами в різних організаціях та
отримуючи зарплату в середньому 2500 грн.
на місяць. Аліменти пересилав через
пошту та через банк. З 2009 року він
аліменти не сплачує. Кається в
скоєному. Обіцяє надалі сплачувати
аліменти та погашати наявну
заборгованість. Просить суворо не
карати.

За клопотанням прокурора та зі
згоди потерпілої і обвинуваченого, на
підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд
ухвалив недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, при цьому судом з'ясовано,
чи правильно розуміє потерпіла та
обвинувачений зміст цих обставин, чи
немає сумнівів у добровільності їх
позиції, а також роз'яснив їм, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржувати ці обставини в
апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2
ухилявся від сплати аліментів
починаючи з жовтня 2009 року, в
результаті чого утворилася значна
заборгованість по їх сплаті.

Діяння ОСОБА_2 правильно
кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання ОСОБА_2,
суд враховує обставини і тяжкість
злочину, який відноситься до злочинів
невеликої тяжкості.

Суд враховує особу
обвинуваченого, який раніше не судимий,
не перебуває на обліку у лікарів
психіатра та нарколога, не працює,
задовільно характеризується за місцем
проживання.

Як обставини, які пом'якшують
покарання, суд враховує щире каяття
ОСОБА_2, сприяння встановленню істини у
справі.

Обставин, які обтяжують
покарання, не виявлено.

Суд вважає за необхідне
призначити ОСОБА_2 покарання в межах
санкції ч.1 ст.164 КК України у вигляді
обмеження волі.

Враховуючи тяжкість злочину,
особу винного, який не має судимості та
не перебуває на обліку у лікарів
психіатра і нарколога, суд вважає
можливим виправлення засудженого без
відбування покарання, і він може бути
звільненим від відбування покарання з
випробуванням, згідно ст.75 КК України,
та з покладенням на нього обов'язків,
передбачених ст.76 КК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК
України,суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК
України, та призначити йому покарання
у вигляді обмеження волі строком на 1
(один) рік.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
(один) рік.

Згідно ст.76 КК України, покласти
на засудженого ОСОБА_2 обов'язки: не
виїздити за межі України на постійне
проживання без дозволу
Кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти Кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;
періодично з'являтися для реєстрації
до Кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 30 діб з дня його
проголошення.

Суддя
Байбара Г.А.