Справа № 140/70/15-к
Провадження №11-кп/772/449/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого : ОСОБА_7 ,

розглянув «17 » червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.03.2015 року , яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

українця, громадянина України

уродженця та жителя

АДРЕСА_1

працюючого водієм

ТОВ « Ситковецьке»

визнано винним і призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами . На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, відповідно ст. 76 КК України покладено обов`язки, передбачені п. п. 2,3,4 даної статті.

Як встановлено вироком суду, 20.09.2014 року близько 14.00 години підсудний ОСОБА_7 , керуючи технічно несправним автомобілем « НЗАС 4947»(УРАЛ), державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому мало місце переобладнання гальмівної системи, що виразилось у відсутності на автомобілі стоянкової гальмівної системи, пов`язане із встановленням на даний транспортний засіб двигуна та коробки передач з автомобіля іншої моделі, рухаючись похилою ділянкою дороги по вулиці Леніна в смт. Ситківці, Немирівського району, Вінницької області, в напрямку підйому, в момент виходу з ладу двигуна автомобіля, не зміг прийняти міри до зупинки транспортного засобу із-за несправності гальмівної системи, та контролювати подальший рух автомобіля заднім ходом, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перебувала на узбіччі дороги.

Внаслідок дорожньо транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 115 від 22.09.2014, ОСОБА_9 ,1937 року народження, отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми з деформацією кісток головного,лицевого скелету, множинних переломів ребер зліва та справа , перелому тіла грудини із ушкодженням пристінкової плеври, розриву паренхіми лівої та правої легені з наявними масивними крововиливами, розривів серця, розриву печінки, перелому тіла грудини та реберно грудинних з`єднань , розривів між хребцевих з`єднань на рівні тіл хребців в шийному та грудному відділах, переломів тіл хребців з розривом речовини спинного мозку, перелому кісток носу, переломів верхньої та нижньої щелепи, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Дані тілесні ушкодження перебувають у причинно наслідковому зв`язку із смертю ОСОБА_9 . При судово токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 спирти та їх ізомери не виявлені.

Відповідно висновку комісійної експертизи технічного стану транспортного засобу 430а/1655,14-21 від 24.11.2014 на момент експертного огляду рульова система та ходова частина автомобіля « НЗАС 4947», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться у працездатному стані. На час огляду гальмівна система автомобіля « НЗАС 4947» знаходиться у частково працездатному стані, що полягає в експлуатаційному старінні та зниження еластичності гумових ущільнювачів головних гальмівних циліндрів автомобіля, в результаті чого на початковому етапі гальмування вона спрацьовує, а потім на протязі нетривалого періоду часу ( близько 1 сек.) самовільно розгальмовується. Стоянкова гальмівна система автомобіля « НЗАС 4947» державний номерний знак НОМЕР_1 відсутня. Несправності гальмівної системи вказаного автомобіля виникли внаслідок тривалої експлуатації транспортного засобу. Щодо відсутності на автомобілі стоянкової гальмівної системи, то дану відсутність водії міг виявити по зовнішнім ознакам. Встановлені технічні несправності робочої гальмівної системи автомобіля « НЗАС 4947» державний номерний знак НОМЕР_1 виникли в результаті експлуатації даного автомобіля від старіння та втрати, еластичності гумових ущільнювачів поршнів головних гальмівних циліндрів робочої гальмівної системи автомобіля. Відсутність на автомобілі стоянкової гальмівної системи стало можливим в результаті переобладнання даного автомобіля на дизельний двигун та встановлення на ньому коробки передач автомобіля іншої моделі ( автомобілів марки МАЗ в яких конструктивно відсутні місця встановлення стоянкового гальма автомобіля « Урал».

Відповідно до висновку авто технічної транспортно - трасологічної експертизи № 552 від 27.11.2014 року в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля « НЗАС 4947» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , з технічної точки зору, регламентувались вимогами п.п. 12.3,31.1,31.4.1(а) Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації невідповідність технічного стану автомобіля « НЗАС 4947» технічним нормам п.п. 31.1,31.4.1(а) ПДР України не дозволяла водію ОСОБА_7 забезпечити загальмування транспортного засобу з метою знаходження його в непорушному стані після його зупинки в зв`язку з зупинкою двигуна перед початком розвитку події ДТП шляхом виконання технічних норм вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_7 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п. 31.1, 31.4.1(а) Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п.31.1 Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств виробників та іншої нормативно технічної документації.

п.31.4.1(а) Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Гальмові системи: а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства виробника.

Порушення ОСОБА_7 вимог п.п. 31.1,31.4.1(а) Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо - транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 02.03.2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.

Апеляційна скарга мотивована тим, що призначене

ОСОБА_7 покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок надмірної м`якості. Судом першої інстанції належно не враховано суспільну небезпеку вчиненого злочину, а саме те, що халатне відношення навіть досвідчених водіїв до виконання вимог правил дорожнього руху часто призводить до дорожньо - транспортних пригод, у багатьох з яких гинуть люди. Через вибіркову безкарність водіїв, які порушують Правила дорожнього руху, смертність на дорогах України залишається невиправдано високою, а відповідально ставиться до додержання вказаних Правил вкрай мала частина водіїв. Людина її життя та здоров`я визнані найвищою соціальною цінністю. Внаслідок порушення засудженим ОСОБА_7 правил дорожнього руху загинула потерпіла ОСОБА_10 , що є непоправним не лише для його рідних та близьких, а й для всього суспільства.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 просив задовольнити апеляційну скаргу, вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.03.2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч.ч.2,3,4 ст. 76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає вирок Немирівського районного суду від 02.03.2015 року законним та обґрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Кримінальне провадження розглядалось відповідно до вимог ст. 349 ч.3 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст обставин,чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій і роз`яснив їм , що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_11 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені в судовому засіданні і є правильними.

Ці висновки ґрунтуються на обставинах подій та висновках експертизи, які ніким не оскаржуються, а тому зазначені обставини перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України, як грубе порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, в межах санкції статті Особливої частини.

Посилання прокурора на те, що судом першої інстанції належно не враховано суспільну небезпеку та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 , а також те, що покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суперечить загальним засадам призначення кримінального покарання, наведеним у ст. 65 КК України, а тому є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність не відповідає дійсності з наступних підстав.

Судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 було враховано роз`яснення, що містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до яких, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК ( 2341-14 ) необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, суд детально проаналізував поведінку ОСОБА_7 після вчинення правопорушення, враховано й те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, потерпіла ОСОБА_12 претензій до нього не має, робота водієм є єдиним джерелом доходу ОСОБА_7 , тож суд першої інстанції зважив всі обставини кримінального провадження в їх сукупності та вірно дійшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, тому вирок Немирівського районного суду від 02.03.2015 року є законним та обґрунтованим, і зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд ,-

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.03.2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: