Справа № 1-80/2010
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2010 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

з участю прокурора Шуль І.М.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи, раніше не судимого,

відданого до суду за ст.ст. 172 ч.2, 175 ч.1, 366 ч.1 КК України,

встановив :

Підсудний ОСОБА_2, будучи, в порядку визначеному законодавством, зареєстрованим субєктом підприємницької діяльності фізичною особою, використовуючи на умовах трудового договору для сприяння йому в здійсненні підприємницької діяльності працю найманих працівників, виконуючи щодо них організаційно-розпорядчі обовязки (прийом та звільнення з роботи, встановлення розміру заробітної плати, облік робочого часу тощо), являючись службовою особою,

- виплачуючи заробітну плату в тому числі і у вихідні та святкові дні, нижче мінімального розміру, встановленого трудовим законодавством грубо порушив законодавство про працю щодо жінок, які мають на утриманні дітей віком до 14 років;

- використовуючи на підприємстві найманих працівників умисно вчинив безпідставну невиплату належної заробітної плати ОСОБА_3 в розмірі 3308,42 гривні, ОСОБА_4 в розмірі 2057,36 гривень, ОСОБА_5 в розмірі 499,35 гривень, тобто за період більш ніж за один місяць;

- звітуючи до управління Пенсійного фонду офіційні звіти про суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, складав та видавав завідомо неправдиві документи.

Злочини вчинено за наступних обставин:

Підсудний ОСОБА_2, здійснюючи підприємницьку діяльність, в порушення вимог ст. ст. 2, 24, 24-1, 48, 50, 71, 72, 106, 107, 115, 116 КЗпП України, ст.30 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1, 14, 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування», впродовж 2008-2009 років обмежив конституційні права потерпілих на заробітну плату, не нижчу встановленого державою мінімального розміру, виплачував її один раз на місяць, не вів належного достовірного обліку виконуваної роботи та бухгалтерського обліку витрат на оплату праці, порушував нормальну тривалість робочого часу потерпілих, не здійснював доплату за роботу в надурочний час, у вихідні та святкові дні, не сплачував страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування для фізичних осіб, працю яких використовує на умовах трудового договору; не видав накази про прийняття на роботу та не вніс записи в трудові книжки найманих працівників ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Потерпіла ОСОБА_3, маючи на утриманні двоє неповнолітніх дітей віком до 14 років - синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, працювала продавцем у підсудного ОСОБА_2 в магазині-кафетерії «Буфет» села Миньківці, Славутського району, Хмельницької області з наступним режимом роботи:

- з 2 липня 2008 року по 31 серпня 2008 року з 17 до 23 години щодня, крім понеділка, отримуючи заробітну плату 560 гривень на місяць;

- з 1 вересня 2008 року по 25 травня 2009 року щодня без вихідних позмінно: одного дня з 9 до 14 години, наступного дня з 15 до 23 години, отримуючи заробітну плату у період з вересня по грудень 2008 року та з березня по квітень 2009 року в розмірі 560 гривень на місяць, а з грудня 2008 року по лютий 2009 року в розмірі 760 гривень на місяць;

- з 26 травня 2009 року по 30 вересня 2009 року щодня, крім неділі та понеділка з 9 до 22 години, з перервою на обід з 13 до 15 години, отримуючи заробітну плату у період з травня по червень 2009 року в розмірі 700 гривень на місяць, з липня по вересень 2009 року в розмірі 560 гривень на місяць;

- з 1 жовтня 2009 року по 30 листопада 2009 року - через день з 9 до 22 години, з перервою на обід з 14 до 15 години, отримуючи заробітну плату в розмірі 630 гривень на місяць.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_3 працювала понаднормово протягом 2008 року: у вересні 27 годин, у жовтні 32 години, у листопаді 27 годин, у грудні 32 години; протягом 2009 року: у січні 33 години, у лютому -15 годин, у березні 33 години, у квітні - 28 годин, у травні 43 години, у червні 64 години, у липні 86 годин, у серпні 64 години, у вересні 75 годин, у жовтні 37 годин, у листопаді 37 годин. При цьому підсудний ОСОБА_2 не здійснював потерпілій ОСОБА_3 доплату за роботу у надурочний час, у вихідні та святкові дні, виплачував заробітну плату нижче встановленого законодавством мінімального розміру.

Вказаними діями потерпілій ОСОБА_3 не виплачено заробітної плати протягом 2008 року: у серпні 40,15 гривень, у вересні 130,89 гривень, у жовтні 173,5 гривень, у листопаді 173,5 гривень, у грудні 54,96 гривень; протягом 2009 року: у січні 105,64 гривень, у березні 294,78 гривень, у квітні 285,66 гривень, у травні 250,38 гривень, у червні - 164,36 гривень, у липні 404,54 гривень, у серпні 318,96 гривень, у вересні 361,75 гривень, у жовтні 257,29 гривень, у листопаді 292,06 гривень. Всього за вказаний період не виплачено заробітної плати потерпілій ОСОБА_3 на загальну суму 3308,42 гривень. За період з 2 липня по 31 грудня 2008 року підсудний ОСОБА_2 не сплатив до Пенсійного фонду України страхових внесків в сумі 873,61 гривень, у звязку з чим за вказаний період для потерпілої ОСОБА_3 зараховано 0,5 періоду страхового стажу.

Потерпіла ОСОБА_4, маючи на утриманні двоє неповнолітніх дітей віком до 14 років: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, працювала продавцем у підсудного ОСОБА_2 в магазині-кафетерії «Буфет» села Миньківці, Славутського району, Хмельницької області з 1 вересня 2008 року по 25 травня 2009 року щодня без вихідних, працюючи одного дня з 9 до 15 години, а наступного дня з 15 до 23 години, отримуючи заробітну плату у період з вересня по грудень 2008 року та з березня по травень 2009 року в розмірі 560 гривень на місяць, а в період з грудня 2008 року по лютий 2009 року в сумі 760 гривень на місяць.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_4 працювала понаднормово протягом 2008 року: у жовтні 48 годин, у листопаді 42 години, у грудні 48 годин; протягом 2009 року: у січні 49 годин, у лютому - 29 годин, у березні 49 годин, у квітні - 43 години, у травні 1 годину. При цьому підсудний ОСОБА_2 наказ про прийняття ОСОБА_4 на роботу не видав, трудової угоди з нею не уклав, не вніс відповідні записи до трудової книжки, не здійснював потерпілій ОСОБА_4 доплату за роботу у надурочний час, у вихідні та святкові дні, виплачував заробітну плату нижче встановленого законодавством мінімального розміру.

Вказаними діями потерпілій ОСОБА_4 не виплачено заробітної плати протягом 2008 року: у вересні 184,10 гривень, у жовтні 232 гривні, у листопаді 232 гривні, у грудні 120,12 гривень; протягом 2009 року: у січні 174,42 гривень, у лютому 51,34 гривень, у березні 367,18 гривень, у квітні 375,42 гривень, у травні 320,78 гривень. Всього за вказаний період не виплачено заробітної плати потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 2057,36 гривень. За період з 1 вересня 2008 року по 25 травня 2009 року підсудний ОСОБА_2 не сплатив до Пенсійного фонду України страхових внесків в сумі 2709,46 гривень, у звязку з чим потерпіла ОСОБА_4 втратила страховий стаж за вказаний період.

Потерпіла ОСОБА_5, маючи на утриманні неповнолітню доньку віком до 14 років: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, працювала продавцем у підсудного ОСОБА_2 в магазині-кафетерії «Буфет» села Миньківці, Славутського району, Хмельницької області з 1 жовтня до 30 листопада 2009 року через день з 9 до 22 години з перервою на обід з 14 до 15 години, отримуючи заробітну плату в розмірі 650 гривень на місяць.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_5 працювала понаднормово у жовтні 37 годин, у листопаді 37 годин. При цьому підсудний ОСОБА_2 наказ про прийняття ОСОБА_5 на роботу не видав, трудової угоди з нею не уклав, не вніс відповідні записи до трудової книжки, не здійснював потерпілій ОСОБА_5 доплату за роботу у надурочний час, у вихідні дні, виплачував заробітну плату нижче встановленого законодавством мінімального розміру.

Вказаними діями потерпілій ОСОБА_5 не виплачено заробітної плати у жовтні 237,29 гривень, у листопаді 262,06 гривень. Всього за вказаний період не виплачено заробітної плати потерпілій на загальну суму 499,35 гривень. За період з 1 жовтня 2009 року по 30 листопада 2009 року підсудний ОСОБА_2 не сплатив до Пенсійного фонду України страхових внесків в сумі 636,90 гривень, у звязку з чим потерпіла ОСОБА_5 втратила страховий стаж за вказаний період.

Крім того, підсудний ОСОБА_2 вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості та видав завідомо неправдиві документи:

20 жовтня 2008 року, 12 листопада 2008 року, 19 грудня 2008 року, 19 січня 2009 року, 20 лютого 2009 року, 16 березня 2009 року, 17 квітня 2009 року, 20 травня 2009 року, 12 червня 2009 року подав до управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті ОСОБА_5 розрахунки суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за відповідні періоди, до яких вніс завідомо неправдиві відомості про 3 застрахованих осіб у звітних періодах, в той час як у нього фактично працювало 4 найманих працівники;

4 листопада 2008 року подав до Славутської ОДПІ звіт форми 1ДФ «Про податковий розрахунок сум нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2008 року до якого не включив працюючого на той час найманого працівника - потерпілу ОСОБА_4

5 січня 2009 року подав до Славутської ОДПІ звіт форми 1ДФ «Про податковий розрахунок сум нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2008 року до якого не включив працюючого на той час найманого працівника - потерпілу ОСОБА_4

7 травня 2009 року подав до Славутської ОДПІ звіт форми 1ДФ «Про податковий розрахунок сум нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2009 року до якого не включив працюючого на той час найманого працівника - потерпілу ОСОБА_4

14 липня 2009 року подав до Славутської ОДПІ звіт форми 1ДФ «Про податковий розрахунок сум нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за 2 квартал 2009 року до якого не включив працюючого на той час найманого працівника - потерпілу ОСОБА_4

В суді підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів визнав частково, і пояснив, що потерпіла ОСОБА_3 працювала у нього на підставі трудового договору, оформленого у встановленому порядку, 4 години на день, а тому він виплачував їй заробітну плату в розмірі 50% мінімальної заробітної плати. Потерпіла ОСОБА_4 працювала у нього без договору, оскільки перебувала на обліку у центрі зайнятості населення і не мала наміру оформляти із ним трудові відносини, а потерпіла ОСОБА_5 перебувала у нього на стажуванні, і теж не мала наміру оформляти трудові відносини. Складаючи, особисто, звіти до Пенсійного Фонду та Славутської ОДПІ, вносив відомості щодо працюючих осіб, а тому не вносив відомості щодо потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, з якими у нього не було трудових відносин.

Вина підсудного ОСОБА_2 в судовому засіданні частково підтверджується даними пояснень потерпілих, свідків.

З показів потерпілої ОСОБА_4 слідує підтвердження її показань даних під час досудового слідства та слідує, що вона працювала продавцем у підсудного ОСОБА_2 без оформлення трудової угоди та без внесення записів до трудової книжки з 1 вересня 2008 року по 25 травня 2009 року щодня без вихідних, одного дня з 9 до 15 години, потім на зміну заступала ОСОБА_3, а наступного дня вона змінювала ОСОБА_3 з 15 до 23 години. Отримувала заробітну плату в розмірі 560 гривень на місяць, а в опалювальний період 760 гривень на місяць, оскільки виконувала роботу опалювача; заробітну плату отримувала продуктами харчування.

Потерпіла ОСОБА_5 частково змінила свої показання, дані під час досудового слідства в частині режиму роботи та показала, що працювала у підсудного ОСОБА_2 без оформлення трудової угоди з 1 жовтня 2009 року по 30 листопада 2009 року 4 години на день позмінно; її змінювала ОСОБА_3 під час зміни приймала товар, ставила свої підписи на товарно-транспортних накладних. Не хотіла оформлятися на роботу офіційно, оскільки не мала досвіду роботи в торгівлі.

Потерпіла ОСОБА_3 частково змінила свої показання під час досудового слідства в частині режиму роботи та суду показала, що працювала у підсудного ОСОБА_2 з 2 липня 2008 року по 30 грудня 2009 року, з нею був укладений трудовий договір, за умовами якого вона працювала 4 години на день, отримувала плату в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати та отримувала заробітну плату в розмірі 700 гривень за роботу у вихідні та святкові дні. При потребі брала продукти харчування та отримувала по 10-20 гривень в рахунок зарплати, про що у відповідному зошиті розписувалась.

Показання потерпілої ОСОБА_3 в судовому засіданні суд оцінює критично, оскільки в частині режиму роботи закладу вони не узгоджуються з показаннями даними нею під час досудового слідства, з яких слідує, що заклад працював щоденно без вихідних з 9 до 23 години, з перервою на обід з 14 до 15 години, у якому вона працювала позмінно із ОСОБА_4, а потім із ОСОБА_5

З показів свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 слідує доведення факту виконання потерпілими ОСОБА_4, ОСОБА_3 позмінно роботи продавця у підсудного ОСОБА_2 в магазині-кафетерії «Буфет».

З показів свідка ОСОБА_12 слідує, що потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працювали у магазині-кафетерії «Буфет» без трудових угод.

Показання свідка ОСОБА_12, яка є матірю підсудного ОСОБА_2 в частині відмови потерпілої ОСОБА_4 надати трудову книжку для оформлення трудових відносин та її відмови підписати трудовий договір, а також надані захисником копії табелів обліку робочого часу за липень грудень 2008 року, січень - грудень 2009 року спростовуються показаннями потерпілої.

Обєктивно вину підсудного підтверджено даними:

акту Територіальної Державної інспекції праці у Хмельницькій області № 22-05-74/1454 від 4 грудня 2009 року перевірки додержання законодавства про працю, з якого слідує доведення факту грубого порушення підсудним ОСОБА_8 законодавства про працю;

інформації Управління Пенсійного фонду України в місті ОСОБА_5 та Славутському районі № 7510/04 від 25.11.2009 року, з якої слідує, що підсудним ОСОБА_2 до системи персоніфікованого обліку дані на ОСОБА_4 не подавалися;

договору про колективну матеріальну відповідальність від 1 січня 2009 року, укладеного між підсудним ОСОБА_2 та потерпілими ОСОБА_3 і ОСОБА_4, з якого слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у трудових відносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2;

заяв ОСОБА_5 від 01.10.2009 року про прийняття на роботі та від 30.11.2009 року про звільнення з роботи, з яких слідує, що потерпіла ОСОБА_5 перебувала у трудових відносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 без оформлення трудової угоди;

звітів, складених, завірених та поданих підсудним ОСОБА_2 до Славутської ОДПІ та Управління Пенсійного фонду України, які мітять завідомо неправдиві відомості про кількість найманих працівників;

свідоцтв про народження дітей ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_9, з яких слідує доведення факту перебування на утриманні потерпілих ОСОБА_3 двох неповнолітніх дітей віком до 14 років, ОСОБА_4 двох неповнолітніх дітей віком до 14 років, ОСОБА_5 неповнолітньої дитини віком до 14 років та вчинення підсудним ОСОБА_2 порушення законодавства про працю щодо жінок, які мають на утриманні дітей віком до 14 років;

розрахунку спеціаліста по кримінальній справі начальника відділу економічного аналізу фінансово-кредитного забезпечення та соціально-трудових відносин управління агропромислового розвитку Славутської районної державної адміністрації, з якого слідує доведення факту грубого порушення підсудним ОСОБА_2 трудового законодавства, в т.ч. права потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на отримання заробітної плати не нижче гарантованого законодавством мінімального розміру, дотримання встановленої законодавством норми робочого часу та його обліку.

розрахунку сум страхових внесків, які не надійшли до Пенсійного фонду України від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо найманих працівників ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, з якого слідує доведення факту втрати потерпілими страхового стаду за відповідні періоди та порушення їх права на соціальний захист та отримання права на державне пенсійне забезпечення за віком.

Органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_2, що виразились в порушенні прав працівників на отримання гарантованої мінімальної заробітної плати вірно кваліфіковані за ст. 175 ч.1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за порушення конституційного права працівника на своєчасне отримання заробітної плати - безпідставну невиплату заробітної плати громадянам більше ніж за один місяць.

Виплачуючи потерпілим ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заробітну плату в розмірі нижчому встановленого законом мінімального розміру заробітної плати, підсудний ОСОБА_2 грубо порушив конституційні права працівників на отримання гарантованої мінімальної заробітної плати.

Досліджуючи зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведення вини підсудного ОСОБА_2 у вчиненні службовою особою грубого порушення законодавства про працю, в тому числі щодо жінок, які мають на утриманні дітей віком до 14 років, складенні та видачі завідомо неправдивих документів, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 172 ч.2, 175 ч.1, 366 ч.1 КК України.

Обираючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані про особу винного, помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини справи.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного суд враховує часткове визнання вини.

Підсудний посередньо характеризується за місцем проживання, працездатний, вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, що суд враховує в сукупності з конкретними обставинами справи, даними про особу винного, його віком, позицією прокурора та потерпілих, ставленням самого підсудного до вчиненого і приходить до висновку про необхідність, можливість виправлення засудженого з призначенням покарань у виді мінімальних термінів позбавлення волі, мінімального розміру штрафу та позбавлення права займатися певною діяльністю.

З врахуванням позитивних характеристик підсудного, суд визнав можливим застосувати звільнен6ня від відбування покарання з випробуванням.

Прокурором заявлено цивільні позови до підсудного ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на суму 2057,36 гривень та в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута в сумі 4219,97 гривень.

Враховуючи специфіку об'єкта злочинного посягання - трудові права потерпілих, суд вважає, що вирішення питання щодо стягнення заборгованості із заробітної плати та відшкодування завданої її невиплатою шкоди можливе лише в порядку цивільного судочинства, тому що предметом цивільного позову в кримінальних справах названої категорії не може бути матеріальна вимога.

Так, відповідно до ст. 32 Закону «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно із законодавством про трудові спори. Порядок розгляду індивідуальних трудових спорів регламентовано главою XV КЗпП, де передбачено, що трудовий спір вирішується комісією по трудових спорах або місцевим судом за заявою працівника.

Зважаючи на те, що трудові спори не можуть розглядатись у кримінальному процесі і що обєктом злочину, склад якого передбачений ст. 172 КК, є трудові, а не майнові права особи, позови про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації у звязку з порушенням строків її виплати мають розглядатися в порядку цивільного судочинства, в звязку з чим визнав доцільним залишити позов без розгляду.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

Засудив :

ОСОБА_2 визнати винним і призначити йому покарання:

за ст. 172 ч.2 КК України у виді позбавлення права використовувати працю найманих працівників для сприяння йому в здійсненні підприємницької діяльності строком на два роки;

за ст. 366 ч.1 КК України у виді 850 гривень штрафу, з позбавленням права використовувати працю найманих працівників для сприяння йому в здійсненні підприємницької діяльності строком на 2 роки.

За ст. 175 ч.1 КК України призначити покарання у виді одного року позбавлення волі з позбавленням права використовувати працю найманих працівників для сприяння йому в здійсненні підприємницької діяльності строком на 2 роки.

За ст. 70 КК України шляхом часткового складення покарання остаточно обрати підсудному ОСОБА_2 до відбуття покарання у виді одного року позбавленні волі, сплати на користь держави 850 гривень штрафу з позбавленням права використовувати працю найманих працівників для сприяння йому в здійсненні підприємницької діяльності та обіймати посади, повязані з виконанням господарсько-розпорядчих функцій строком на 2 роки.

За ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на один рік, якщо він протягом двохрічного іспитового терміну не вчинить нового злочину.

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільні позови до підсудного ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на суму 2057,36 гривень та в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута в сумі 4219,97 гривень залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення шляхом подачі скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Мацюк Ю. І.