Справа № 344/1243/15-к
Провадження № 11-сс/779/71/2015
Категорія ст.173 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, що подала скаргу ОСОБА_8

розглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.03.2015 року про арешт тимчасово вилученого майна,-

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою клопотання слідчого задоволено.

Накладено арешт на : мобільний телефон марки «Самсунг GTE1200» з сім карткою оператора «МТС» з номером телефону НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «АРРLE Iphone 5» з сім картою оператора « МТС» з номером телефону НОМЕР_2 ; гроші копюрами номіналом по 500 кожна, загальна сума 400 грн, та купюрами 100 доларів та 2 долари США загальна сума 102 долари США; ланцюжок та хрестик з металлу жовтого кольору, які вилучені 08.03.2015р. в ході обшуку затриманого ОСОБА_8 та вказані у протоколі про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 08.03.2015 року.

В матеріалах справи зазначається, що, що слідчим відділом СУ УМВС ОСОБА_8 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України в рамках кримінального провадження. Так, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що вступивши у злочинну змову з ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами заволодів чужим майном нежитловими приміщеннями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1706,9 кв.м., вартістю 6 902 110 грн., чим завдав інтересам держави в особливо великих розмірах.

Слідчий суддя мотивував рішення тим, що вилучені мобільні телефони у підозрюваного містять інформацію, яка підтверджує його злочинну діяльність та зв`язок із іншими співучасниками, тобто вони являються засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, та крім того, вони з іншими речами можуть підлягати конфіскації майна, що передбачає ч.4 ст.190 КК України.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_8 оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає її такою, що постановлена із грубим порушенням норм кримінально- процесуального права. Просить скасувати дану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив апеляційну скаргу і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вважають дану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою і просять її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

При розгляді клопотання слідчого про арешт майна слідчим суддею в повній мірі дотримано вимог ст.ст. 170-173, 167 КПК України.

Перевіривши доводи клопотання слідчого та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку у задоволенні клопотання про накладення арешту тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження на даний час підозру у вчиненні злочину нікому не пред`явлено, а тому відсутня правова підстава для накладення арешту на вилучене майно, оскільки відповідно до вимог вищевказаної статті цього Кодексу, арешт накладається тільки на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги ч.2 ст.170 КПК України, що наведено достатньо підстав, вважати, що вилучені речі являються як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши доводи клопотання слідчого та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов законного висновку про необхідність арешту майна підозрюваного.

Щодо порушень слідчим та судом ч.5, п.2 ч.2, абз.2 ч.2 ст.171 та ст..132 КПК, зазначених в апеляційній скарзі, то колегія суддів вважає ці доводи безпідставними.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено.

У матеріалах справи по розгляду даного клопотання ( а.с.5-6) є протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 08 березня 2015 року, де зазначено, що ОСОБА_8 дійсно був затриманий 07.03.2015 року о 13 год 24 хв. в с.Креничі Обухівського району, Київської обл., згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 28.01 2015 року та в подальшому був доставлений в приміщення УМВС України в Івано-Франківській області, де був проведений його обшук з участю понятих та вилучені вищезгадані речі о 00 год.45 хв. 08 березня. Копію даного протоколу вручено ОСОБА_8 , про що свідчить його підпис. Жодних претензій з приводу вилучених речей, як зазначено в протоколі, він не мав.

Оскільки із 7 по 9 березня 2015 року були вихідними днями і суд не працював, то клопотання про арешт тимчасово вилученого майна складено 09 березня 2015 року і поступило до суду 10 березня, що засвідчує відповідний штамп, тобто не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Інші, зазначені порушення, колегія суддів вважає надуманими, так як заперечень щодо вилученого і арештованого майна ОСОБА_10 не подав і в протоколі не зазначив, що то не його речі, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на погляд колегії суддів, було доведено про що зазначено в ухвалі слідчого судді.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405-407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.03.2015 року про арешт тимчасово вилученого майна без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного Суду ОСОБА_2