Провадження № 1-кп/537/12/2015
Справа № 537/3636/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фергана, Узбекистан, громадянина України, з середньо-технічною освітою, перебуваю чого в незареєстрованому шлюбі, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.08.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт;

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.213 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин у сфері господарської діяльності, за наступних обставин.

ОСОБА_5 маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, не будучи зареєстрованим у встановленому законом порядку як суб`єкт господарювання у період з 01.01.2014 року по 25.03.2014 року на території власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якої передбачено п. 26 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про металобрухт», використовуючи господарські напільні ваги, здійснював прийом не придатного для використання брухту чорного і кольорового металу.
У судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та заявив, що в 2013 році він працював з ПП ОСОБА_6 по прийому металу неофіційно, в приватному порядку. Після судимості у 2013 році за незаконне зайняття металобрухтом, з нового 2014 року, більше операціями з металобрухтом не займався. За місцем проживання проводив ремонт побутової техніки приватним особам. Купляв для власних потреб метал у населення, який використовував для виготовлення особистих речей для себе та замовників. Йому приносили тачки, пральні машини, кришки колодязя, металеву огорожу. За цей час відремонтував дві пральні машинки, одну людині яка на даний час померла, другу вже не пам`ятає кому. Зробив одну кришку для колодязя сестрі. Люди в окрузі знали, що він займається металобрухтом. Крім цього, він співпрацював неофіційно з фірмою назви якої не пам`ятає, по збору металобрухту. Металеві вироби цієї фірми зберігалися у нього на площадці в дворі, який привозили працівники фірми автомобілем (протягом двох місяців) січень лютий 2014 року. У нього були двоє ваг для металу, він приймав, зважував метал цієї фірми, щоб знати скільки, в нього зберігається. Ваги купив близько трьох років назад. Вони лежали в гаражі (їх при минулому обшуку не бачили не вилучали). Крім того, з фірмою домовився, що він буде використовувати цей метал для особистих потреб. Необхідно було назбирати на машину 8-10 тонн. А по кінцю, коли фірма набиратиме повну машину і вивозитиме метал для здачі, вони будуть розраховуватись за зберігання металу, а він за використання металу. Всього назбиралось 5600 кг металобрухту, які виявили, зважили та вилучили працівники міліції. Він пояснював їм, що цей метал належить фірмі представником якої є ОСОБА_7 . До нього приїздили з фірми представники, дали доручення на збереження їх металу. Ким працював на цій фірмі ОСОБА_8 йому не відомо. Метал три рази привозили на «Газелі», труби, ліжка, швелера, вуголки і щось в мішках. Ніяких документів йому не давали. Перший раз 1,5 тони, другий раз 1,5 тони, третій раз - 1800 кг. Він взяв з цього металу заготовки на три решітки на вікна і на одну кришку на колодязь. Ваги йому були потрібні для зручності, якщо чоловік принесе металу небагато 5-10 кг., для цього необхідні були малі ваги (100 кг), а 500 кг для великого металу. Працівники міліції запропонували йому викликати ОСОБА_7 з документами на металобрухт. Він йому зателефонував, але той не зміг приїхати, так як зламав ногу. Нічого не пояснюючи про причини він сказав працівникам міліції, що ОСОБА_7 не може приїхати. У ході розслідування справи він говорив про це слідчому, але той його не хотів слухати, вимагав документи на право здійснювати прийом металобрухту. У ОСОБА_7 є документи на цей метал, однак до слідчого він їх не носив, так як його ніхто не викликав, а він сам не приходив до слідчого з цього приводу. ОСОБА_7 до міліції також не возив документи. Під час обшуку він говорив, що це його метал, в також частково не його. Кольоровий метал він збирав з 2004 року, коли займався ремонтом сантехніки, всього - 122 кг. На питання прокурора чому, в ухвалі слідчого судді ( ОСОБА_9 ) зазначено, що ОСОБА_10 відмовився вказати хто власник, нічого пояснити не зміг. Слідчому ОСОБА_11 прізвища ОСОБА_8 він не називав. Метал працівники міліції вивезли до ПП ОСОБА_6 . Через дві неділі їздив мимо того місця, металу вже не було. Де він дівся не знає, його туди не пускали. Про відсутність металу він побачив через ворота, коли їздили туди зі слідчим, який не вияснив де метал. На місці були тільки ваги.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що весною 2014 року його разом з братом ОСОБА_13 працівники міліції запросили в якості понятих при огляді приватного домоволодіння по вул.Республіканській. В дворі справа стояли ваги, а зліва куча металобрухту близько 4-5 тон. Біля ваг стояв обвинувачений, і поряд знаходився ще один чоловік, який щось збивав із металу. Подробиці огляду не запам`ятав. Пам`ятає, що велась відео зйомка. Обвинувачений показував якісь папери працівникам міліції, щось підписував. Працівники міліції ставили йому питання, він відповідав на питання з приводу металобрухту. Він розписувався в протоколі де зазначалось, що обвинувачений приймав металобрухт. Вивозили металобрухт на автомобілі. Коли всі учасники перебували в дворі, приїздив автомобіль «Москвич» і з нього хтось запитував чи приймають металобрухт, працівники міліції пояснили, що вже не приймають.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що весною 2014 року він разом з братом ОСОБА_15 йшли по вул.. Республіканській, де їх працівники міліції запросили в якості понятих при огляді домоволодіння обвинуваченого, який пояснив, що там живе. В дворі знаходився гараж та навіс розміром приблизно 40х40 метрів. Там справа стояли ваги, а зліва куча металобрухту до 4-х метрів висотою, близько 5 тон. Там були болти, вуголки, швелери, батареї, алюмінієві миски та виріб у вигляді черепу, мідні вироби, можливо кабелі та інше. Обвинувачений у його присутності приймав металобрухт і діда, який привіз його на тачці. Потім приїзди автомобілі «Жигулі» та іномарка, по питанню здачі металобрухту. Обвинувачений з кимось поговорив по телефону, просив приїхати і поговорити з працівниками міліції по питанню дозволу на прийом металобрухту. Після чого перестав приймати металобрухт, пояснивши водіям вказаних автомобілів, що поки металобрухт приймати не буде. На питання працівників міліції про дозвіл на збір металобрухту, обвинувачений показував якісь документа. Однак, документи на прийняття металу виявилися простроченими і видані до лютого 2014 року. Працівники міліції склали протокол, де зазначили приміщення, ваги, металобрухт. Він підписував цей протокол. При цьому проводилась відео зйомка.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що в березні 2014 року, за декілька днів до чи після 17.03.2014 року, заїхав автомобілем за місцем проживання ОСОБА_5 по вул..Республіканській, де здав йому непотрібні вже вироби з металу: обрізку з труб, авто диски близько 40-50 кг, за ціною 1грн. з лишком, всього на 50-60 грн. При цьому ворота в дворі були відчинені. Коли від`їхав від двору, за 10-15 метрів, його зупинив працівник міліції поцікавився що він робив у дворі та взяв пояснення про здачу металобрухту, і взяв дані для виклику до райвідділу міліції, де він пізніше також надавав пояснення з цього приводу. Через 3-4 дні, знову привозив металобрухт до Хворостовського, приблизно в такій же кількості, саме стільки поміщалось в багажник його автомобіля. Металобрухт приймав якийсь хлопець, а ОСОБА_10 платив за прийнятий металобрухт. Про те, що за даною адресою приймався металобрухт взнав від знайомих за 2-3 місяці до зазначених вище подій.

Свідок захисту ОСОБА_17 заявив, що з обвинуваченим ОСОБА_10 підтримує давні особисті та ділові стосунки. В середині березня 2014 року, на території своєї дачі в с.Святилівка, позбирав весь металобрухт. І щоб його не викрали, за попередньою домовленістю, перевіз на зберігання та виготовлення під замовлення решіток та дверей на дачу в домоволодіння Хворостовського. Кількість перевезеного металу не пам`ятає, його не зважували. Перевозив тричі, за два дні, на автомобілі «Газель» вантажоємністю 1,5 тони. Хворостовський повинен був вибрати метал необхідний для виготовлення решіток та дверей йому на дачу, а залишок він планував обміняти на заготовки з металу. 25.03.2015 року, коли він перебував з товаришами на дачі в с.Святилівка, зателефонував ОСОБА_10 , і прохав приїхати до нього, оскільки працівники міліції забирають його метал. Він пояснив, що вже випив з друзями спиртного та і їхати 80 км далеко, і відповів ОСОБА_18 : «Хай забирають». Ініціативи щодо повернення металобрухту, або витребування його з міліції не проявляв і претензій не пред`являв. Знає, що ОСОБА_10 займався металобрухтом, тобто прийомом металу. Пізніше ОСОБА_19 пояснив йому, що його обвинувачують в незаконному прийомі металу. Показав документ про огляд, на підставі якого вилучити метал. Про таку діяльність ОСОБА_5 йому нічого не відомо, про його справи не спілкувались. Коли приїздив до нього, то бачив, що ОСОБА_10 працював спільно ще з одним чоловіком з металом, щось варив, у нього в дворі знаходились вуголки, швелери. Сам він особисто ніколи металобрухтом не займався, документів на право заняття металом не надавав, в тому числі і доручень щодо збору для нього ( ОСОБА_17 ) металобрухту. Спільної діяльності з приводу обороту з металобрухтом у них з ОСОБА_18 не було. Стосунки з Хворостовським назвав діловими, оскільки мав на увазі замовлення на виготовлення решіток на вікна та металевих дверей на дачу.

Свідок ОСОБА_20 , про допит якого заявлялось як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, суду пояснив, що він сусід ОСОБА_5 . Відносини підтримують сусідські. Знає, що ОСОБА_10 займався прийомом металу у себе вдома близько року до січня лютого 2014 року. Ворота у нього в дворі були постійно відкриті, а з лютого 2014 року закриті. Металобрухт йому возили приватні особи 2-3 рази в день до лютого 2014 року, як він з ними розраховувався не знає. Зважував ОСОБА_10 металобрухт на своїх вагах. Вантажні автомобілі металобрухт не завозили і не вивозили. В дворі у Хворостовського здійснювались роботи по металу, але щоб останній займався ремонтом якихось виробів, не чув ніколи. Свідчення в міліції не надавав, о/у ОСОБА_21 не знає, оглянувши протокол пояснив, що підписи і записи не його. В міліції не був, слідчого ОСОБА_11 не знає. В суд його викликав ОСОБА_10 , який і пояснив причину виклику до суду.

Крім вказаних показань свідків вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.213 КК України підтверджується, іншими доказами дослідженими у судовому засіданні:

· Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука від 22.03.2014 року про надання дозволу на проведення огляду території домоволодіння та господарських будівель, розташованих на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

· Протоколом огляду місця події від 25.03.2014 року під час якого за вищеназваною адресою виявлено та вилучено Напільні ваги №ВТ4014-500Ш та №РП-200Ш(3), брухт металів: чорного - 5650 кг. та кольорового - 122 кг. Даний протокол ОСОБА_5 відмовився підписувати і про наявність зауважень не вказав;

- Відеозаписом на ДВД-диску до протоколу огляду місця події від 25.03.2014 року, під час якого виявлено та вилучено зазначені вище предмети, і зафіксовано пояснення ОСОБА_5 з приводу діяльності з металобрухтом;
Після перегляду відеозапису, який проводився під час огляду місця події з адресою: вул..Республіканська, №19/38 м.Кременчука, на питання представника обвинувачення ОСОБА_10 пояснив, що довіреність, яку він показував працівникам міліції під час огляду надана йому представниками фірми з Полтави (які приїздили до нього) на збереження металу, що був виявлений в дворі працівниками міліції. В гаражі під час огляду з ним був сусід, який допомагав ремонтувати та розбирати різні металеві вироби. Працівникам міліції казав, що метал купляє по 1 грн. 20 коп., а не приймає по 1 грн. 20 коп. Весь метал, який був поставлений під стінами використовував для виготовлення виробів. Під час огляду хвилювався, і його стан міг вплинути на відповіді. Багатьох людей, що приходили до нього з металом він не знає. Вважає, що вони йдуть до нього, оскільки знають, що він раніше приймав метал, однак він цим вже не займався.

· Довіреністю ТОВ «АСТРОН» м.Донецька без дати видачі зі строком дії до 28.02.2014 року, виданої директором ОСОБА_22 на ім`я ОСОБА_5 на здійснення від імені ТОВ пошуку, заготівлі, перемовин про закупівлю у юридичних і фізичних осіб брухту і відходів кольорових металів.
Після перегляду у судовому засіданні довіреності ТОВ «АСТРОН» м.Донецька, наданої прокурором, обвинувачений підтвердив, що саме цю довіреність він мав, на час огляду місця події та надав для огляду працівникам міліції і яку вони вилучили у нього, інших довіреностей не мав.

Суд, незважаючи на відсутність документальних підтверджень про вилучення вказаної довіреності у ОСОБА_5 , у відповідності до положень п.1 ч.2 ст.88 КПК України визнає її належним доказом у справі, оскільки сторони погодились з її змістом та не заперечували проти приєднання до справи в якості доказу.

· Накладною № 18 від 25.03.2014 року ПП ОСОБА_23 про прийняття на зберігання брухт металів: чорного - 5650 кг. та кольорового - 122 кг.;

· Довідкою ПП ОСОБА_23 від 29.01.2015 року про те, що прийнятий ним металобрухт випадково його працівниками був змішаний з іншим металобрухтом, що перебував на його майданчику і в даний час ідентифікувати його неможливо;

· Довідкою Кременчуцької ОДПІ від 09.04.2014 року про те, що ОСОБА_5 на податковому обліку як фізична особа підприємець не перебуває;

· Речовими доказами ДВД-диском з записом огляду місця події переглянутим у судовому засіданні;

· Постановами від 26.03.2014 року про приєднання до справи речових доказів: напільних вагів №ВТ4014-500Ш та №РП-200Ш(3), і брухту металів: чорного - 5650 кг. та кольорового - 122 кг що вилучені у ОСОБА_5 ;

· Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука від 24.06.2014 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора;

· Постановою слідчого Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області від 27.06.2014 року за результатами розгляду клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення експертизи.

Суд не приймає доводів сторони захисту з приводу відсутності складу злочину у діях обвинуваченого, з огляду на наявність процесуальних порушень щодо надання дозволу та проведення огляду, відсутності доказів діяльності обвинуваченого по прийому металобрухту, неналежним зберіганням металобрухту як речового доказу у справі під час досудового розслідування, що призвело до втрати індивідуальних ознак вилучених виробів з металу і неможливістю проведення експертизи металу, в зв`язку з чим є недоведеним, що вилучені вироби є металобрухтом, посилання на показання свідка ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , надані ними під час досудового розслідування та пояснення надані обвинуваченому свідком ОСОБА_26 поза судовим розглядом, з наступних підстав.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 надавав досить суперечливі свідчення з приводу походження виявленого в нього металу та діяльності пов`язаної з ним. Так, з огляду на переглянутий у судовому засіданні відеозапис огляду місця події, встановлено, що обвинувачений не заперечував, що у нього знаходиться металобрухт і що він замається саме прийомом металу від населення по ціні 1 грн. 20 коп., а не його купівлею, як ним було заявлено після перегляду відеозапису. На всі питання працівників міліції ОСОБА_5 відповідав достатньо впевнено і без особливого хвилювання пояснив, що працює на фірму і у нього є ліцензія, надає довіреність та оголошує її зміст працівникам міліції, про те що його уповноважують приймати метал. Веде розмову з працівниками міліції, доводячи законність діяльності з прийому металобрухту та зі здивуванням взнає, що дія довіреності закінчилась 28.02.2014 року. Також, телефонує під час огляду і називаючи абонента « ОСОБА_27 », обговорює які саме документи щодо діяльності з металобрухтом надавати працівникам міліції і отримавши відповідь, надає саме вищеназвану довіреність. При цьому слід зазначити, що під час огляду неодноразово підходили громадяни з питаннями прийому металобрухту. На питання двох чоловіків на велосипеді та з тачкою, які привезли металобрухт, ОСОБА_5 особисто відповів, що в цей день прийому металобрухту не буде. Також, по питанню прийому металобрухту під`їздили до місця огляду чоловіки на автомобілях «Москвич» та «Таврія», При цьому, пояснень з приводу того, що він займається ремонтом побутової техніки, та що частини металу на території, де проводився огляд, належить особисто йому, обвинувачений не заявляв. Вказані обставини в повній мірі свідчать про активну діяльність за місцем огляду саме щодо прийму металобрухту.

У судовому засіданні обвинувачений, хоча і заперечував неліцензійну діяльність з металобрухтом, однак визнав, що купляв для власних потреб метал у населення, який використовував для виготовлення особистих речей для себе та замовників. Однак, крім фактів ремонту двох пральні машинки, однієї особі, яка вже померла, а іншої особі, яку не пам`ятає, та виготовлення кришки для колодязя сестрі, інших фактів ремонту виробів з металу не зміг назвати, хоча стверджував про постійну діяльність з ремонту різних побутових приладів.

Значною мірою суперечать показання обвинуваченого також показанням свідка захисту ОСОБА_17 , як стосовно часу коли було завезено останнім на автомобілі металобрухт, його походження, взаємовідносин між обвинуваченим та даним свідком, як представником невідомої фірми, що уповноважувала обвинуваченого приймати металобрухт, посиланням обвинуваченого про надання відповідних документів свідком та категоричним запереченням цього свідком, в тому числі і в чистині співпраці з будь-якою фірмою, так і в частині господарської чи будь-якої іншої діяльності пов`язаної з металобрухтом ним особисто.

За таких обставин, судом ставиться під сумнів як показання обвинуваченого, так і показання самого свідка ОСОБА_17 стосовно належності йому і завезення на зберігання у двір ОСОБА_5 зібраного на дачі металобрухту, і визнає в цій частині неналежним доказом, з огляду на вищезазначені суперечності показаннях обвинуваченого та свідка ОСОБА_17 , а також на сумнівність наявності на дачі металобрухту в кількістю, що помістилася на три автомобілі вантажоємністю 1,5 тони. І враховуючи поведінку ОСОБА_17 , як на час запрошення його ОСОБА_5 на місце події і після цього, оскільки той не захотів їхати з надуманих причин і подальшому не цікавився та не виявляв бажання повернути металобрухт, і на час допиту у судовому засіданні долею металобрухту не переймався. Таким чином, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження і пояснення обвинуваченого, що виявлений та вилучений у нього металобрухт належить іншим особам чи суб`єктам господарювання.

Неналежне зберігання металобрухту як речового доказу у справі під час досудового розслідування, що призвело до втрати індивідуальних ознак вилучених виробів з металу, не свідчить про відсутність металевих відходів в домоволодіння обвинуваченого та їх вилучення у обвинуваченого, згідно протоколу огляду місця події, свідчень самого ОСОБА_5 наданих під час огляду місця події та у судовому засіданні про те, що він займався збором вилученого металобрухту для якоїсь фірми, і підтвердив вагу вилученого металобрухту. Факт неналежного зберігання металобрухту під час досудового розслідування ніяким чином не спростовує докази обвинувачення досліджені у судовому засіданні. Визначення вилучених у обвинуваченого виробів з металу як металобрухт, враховуючи положення ст..1 Закону України «Про металобрухт», є оціночним і не потребує спеціальних знань, і проведення відповідних експертиз. Крім того, питання щодо призначення експертизи розглядалось слідчим під час досудового розслідування, за результатами розгляду якого слідчим відмовлено в призначенні експертизи постановою від 27.06.2014 року, дана постанова вступила в силу, і стороною захисту до суду не оскаржена.

Доводи сторони захисту з приводу процесуальних порушень щодо надання дозволу та проведення огляду, і законності вилучення металобрухту, досліджувались слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, за результатами розгляду якої постановлено ухвалу від 24.06.2014 року. При цьому в мотивувальній частині зазначено про відсутність процесуальних порушень під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 , а також зазначено що перевірку за аналогічним и питання проведено прокуратурою міста Кременчука і порушень також не виявлено. А згідно ч.2 ст.21 КПК України вирок суду та ухвала є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Посилання на показання свідка ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , надані ними під час досудового розслідування та пояснення надані обвинуваченому свідком ОСОБА_26 поза судовим розглядом, не можуть судом братися до уваги, оскільки згідно ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманий у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого та дослідивши докази надані сторонами обвинувачення та захисту у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 213 КК України, здійснював операції з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 213 КК України.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.ст.66,67 КК України, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості вчиненого, а саме те, що злочин відносить до категорії злочинів середньої тяжкості, всі конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення аналогічних злочинів, не працює, по місцю проживання характеризується задовільно, його вік та стан здоров`я, який згідно довідок психоневрологічного та наркологічного диспансерів на обліку не перебуває.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді штрафу.

Долю речових доказів, відповідно до ст. 100 КПК України, суд вирішує наступним чином. Напільні ваги №ВТ4014-500Ш та №РП-200Ш(3), що вилучені у ОСОБА_5 та зберігаються в камері речових доказів Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області, як об`єкти злочинних дій та знаряддя злочину - конфіскувати в дохід держави.

Брухт металів: чорного - 5650 кг. та кольорового - 122 кг., що здані на зберігання ПП ОСОБА_23 - на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України передати в дохід держави у порядку встановленому, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 року № 1340 «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним».

Журнал балансового розрахунку, що вилучений у ОСОБА_5 та зберігатьєся в камері речових доказів Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області, як такий, що не має відношення до даного кримінально провадження повернути власнику.

Про наявність цивільного позову, судових витрат учасники процесу не заявляли.

Керуючись ст..ст.373,374 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.213 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30 005 (тридцять тисяч п`ять) гривень.

З метою забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

· Напільні ваги №ВТ4014-500Ш та №РП-200Ш(3) - конфіскувати в дохід держави;
· Брухт металів: чорного - 5650 кг. та кольорового - 122 кг. - передати в дохід держави
· Журнал балансового розрахунку повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок набуває законної сили після сплину строку на його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Полтавської області, через Крюківський районний суду м.Кременчука, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинувачений та його захисник мають право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суду копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1