У Х В А Л А
11.06.2015 Справа №607/7708/15-к

Тернопільський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду у м. Тернополі судове провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, працює у Київському палаці дітей , фактично проживає у АДРЕСА_2 , не судилася,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України( в редакції статті від 05 квітня 2001 року ),

за участю :

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається із обвтинувального акта у кримінальному провадженні внесненому до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000031 від 16 вересня 2014 року досудовим розслідуванням установлено , що ОСОБА_3 , як громадянка України, яка з дня народження проживає в Україні, маючи вищу освіту, працюючи журналістом в періодичних виданнях, будучи активним користувачем соціально-спрямованих ресурсів мережі Інтернет, була обізнана та усвідомлювала вимоги чинного законодавства України щодо порядку зміни меж території України, передбаченого Конституцією та Законами України.

При цьому, у березні 2014 року в ОСОБА_3 , у період збройної окупації Російською Федерацією частини території України Автономної Республіки Крим, виник злочинний намір, спрямований на публічні заклики до вчинення умисних дій з метою зміни меж території України, всупереч положень Конституції України: ст. 73 про те, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України, ст. 2 про те, що територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, ст.ст. 132-133 щодо територіального устрою України, який ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

03 березня 2014 року ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, в АДРЕСА_3 , використовуючи ноутбук марки "ASUS A6R series", серійний номер 71N0AS071287, підключений до всесвітньої мережі Інтернет (ІР-адреса НОМЕР_1 ), діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на сайті м. Кременця Тернопільської області, з електронною адресою " " , розмістила публікацію з назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (_vid_koemencja/2014-03-03-237), яке містить заклики до насильницької зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

При цьому, ОСОБА_3 , знаючи, що вказана стаття доступна для всіх користувачів мережі Інтернет, та те, що згідно з ст.133 Конституції України - Тернопільська область входить до складу України, з метою створення видимості підтримки загарбницьких дій Російської Федерації з боку мешканців України, зокрема жителів м. Кременця Тернопільської області, опублікувала публічні заклики ввести іноземні війська країни агресора на територію України. Крім того ОСОБА_3 закликала вчинити вказані дії для окупації Тернопільської області та порушення цілісності, недоторканості території України, тобто як це було зроблено Росією, в порушення міжнародно-правових документів, в Автономній Республіці Крим.

Так, з метою насильницької зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, ОСОБА_3 публічно закликала: "Просимо вас надіслати на Тернопільщину, як один з головних осередків фашизму партії "Свобода" та Правового сектору захисників, як ви це зробили у Криму. Допоможіть нам, як наші батьки допомагали світові під час боротьби із Гітлером і формуваннями УПА, та бандерівцями, які сьогодні залякали усе наше населення…" .

В подальшому, 16 березня 2014 року, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на зміну меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, в м. Києві за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи вищезазначений ноутбук марки "ASUS A6R series" , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, у всесвітній мережі Інтернет на сайті м. Кременця Тернопільської області, електронна адреса "", опублікувала звернення до невизначеного, але значного кола осіб, під назвою "А может Крым даёт нам пример?" ().

У вказаній публічно доступній статті ОСОБА_3 висловила заклики, спрямовані на підтримку читачами порушення територіальної цілісності і недоторканості України, так як це було зроблено Російською Федерацією з невід`ємно складовою частиною України Автономною Республікою Крим.

Зокрема, з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, ОСОБА_3 публічно закликала: "А может Крым даёт нам пример? А может быть это идет освобождение? И нам нужно встать вместе и изгнать всех этих лживых политиков, олигархов, мэров и чиновников, которые с пеной у рта кричат, чтобы мы шли умирать…".

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 110 Кримінального кодексу Україн (в редакції статті від 05 квітня 2001 року ) - публічні заклики до вчинення умисних дій з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України .

30 квітня 2015 року між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 000031 від 16 вересня 2014 року з однієї сторони, та ОСОБА_3 з іншої сторони, на підставі ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, в приміщенні прокуратури Тернопільської області за адресою: м. Тернопіль, вулиця Листопадова, 4, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із вказаною угодою прокурор ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 110 Кримінального кодексу Україн (в редакції статті від 05 квітня 2001 року ) . При цьому ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді обмеження волі на строк один рік , із застосування ст. 75 КК України, зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням , зі встановленням іспитового строку (визначеного судом ) . В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з таких мотивів:

відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні 30 квітня 2015 року між ним та ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 просять затвердити вказану угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 Кримінального кодексу Україн (в редакції статті від 05 квітня 2001 року ) , зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, і дала свою згоду на його призначення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості , від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид узгодженого покарання, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, в тому числі, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачена ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 110 Кримінального кодексу Україн (в редакції статті від 05 квітня 2001 року ) - публічні заклики до вчинення умисних дій з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України , тому ОСОБА_3 необхідно призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 11 989 гривень 90 копійок за проведену судову авторознавчу експертизу №263/1 від 20 лютого 2015 року .
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 470, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 квітня 2015 року між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 000031 від 16 вересня 2014 року

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 Кримінального кодексу України (в редакції статті від 05 квітня 2001 року ) та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 квітня 2015 року , покарання у виді 1 (одного ) року обмеження волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання , встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців із покладенням на неї обов`язків, передбачених п.2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 11 989 гривень 90 копійок.

Речовий доказ - ноутбук марки "ASUS A6R series", серійний номер 71N0AS071287 (CPU - DUO T2060, Display - 15.4 WXGA, ODD DVD Sup. MTI, Wireless 802.11 b/g, HD 80 GB, Memory 512 MB, OS WINXP HOME), повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді .

Суддя