№ 1-139
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року місто Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді підполковника
юстиції ДЯЧУКА С.І., при секретарі Загородній Ю.М., за участю помічника
військового прокурора Деснянського гарнізону - старшого лейтенанта юстиції
Борчаковського М.Б., обвинувачених ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.,
їх захисника - адвоката ОСОБА_4, у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду розглянув кримінальну справу за обвинуваченням:

рядового запасу ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
місті Керч, АР Крим, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, не
одруженого, не судимого, має на утриманні малолітню дитину, колишнього
командира 4 навчального механізованого взводу 5 навчальної механізованої роти
військової частини А1048 - старшого лейтенанта, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, -у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 2 ст. 410; ч. 1 ст. 263; ч. 1
ст. 366; ч. ч. 2 та 3 ст. 358; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190 та ч. 1
ст. 423 КК України;

а також курсантів 5 навчальної
механізованої роти військової частини А1048,

солдатів: ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Арбузинка Миколаївської області, українця, громадянина
України, з середньо-

спеціальною освітою, не одруженого, не судимого, призваного
на військову

службу в квітні
2007 року Южноукраїнсько-Арбузинським РВК

Миколаївської області;

та ОСОБА_3,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Братське Миколаївської області, українця,
громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не
судимого, призваного на військову службу в квітні 2007 року Вознесенським РВК
Миколаївської області, -у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст.
358 та ч. 3 ст. 358 КК України, кожного. Судовим слідством військовий місцевий
суд

ВСТАНОВИВ:

З серпня 2007
року, старший лейтенант ОСОБА_1, виконуючи як командир взводу обов'язки
старшого групи імітації, тобто будучи
військовою службовою особою і маючи у зв'язку з цим у своєму розпорядженні для проведення
тактичних вправ особовим складом 30 вибухових пакетів, зловживаючи цим своїм
службовим становищем, привласнив 10 вибухових пакетів із вмістом метальних
вибухових речовин, тобто вибухові речовини. З метою приховати факт привласнення
військового майна ОСОБА_1,
як службова особа, вніс до офіційного
документу - акт № 76 завідомо неправдиві дані про те, що всі вибухові пакети, у
тому числі і 10 ним привласнених, використані за призначенням, а також
підробив підпис члена комісії ОСОБА_5, після чого
подав цей акт голові комісії. Привласнені вибухові пакети ОСОБА_1 без передбаченого законом дозволу зберігав за
місцем свого проживання, при цьому із цікавості два з них використав, а 3
вересня 2007 року добровільно здав 8 вибухових пакетів, хоча про факт їх
незаконного зберігання органам влади вже було відомо.

Крім того, протягом серпня 2007 року, старший лейтенант ОСОБА_1, будучи начальником за військовим званням для
військовослужбовців строкової служби солдат ОСОБА_2 та ОСОБА_3, діючи умисно всупереч інтересів служби з
корисливих мотивів, з метою реалізувати свої злочинні наміри незаконно
збагатитися через привласнення чужого майна шляхом обману, в порушення вимог
ст. ст. 11 та 58 Статуту внутрішньої служби та ст. 4 Дисциплінарного статуту
Збройних Сил України зловживаючи службовим становищем, використав підлеглих для
особистих послуг, а саме залучив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до своєї злочинної
діяльності, чим заподіяв істотну шкоду у вигляді вчинення підлеглими злочинів
та підриву авторитету органів військового управління Збройних Сил України.

ОСОБА_1, реалізуючі свої злочинні наміри на вчинення шахрайських дій із
протиправним залученням підлеглих, діяв у такій спосіб.

У липні 2007 року у ОСОБА_1 виник умисел на власне збагачення за рахунок
незаконного одержання кредитів у в Кредитній спілці «Чернігівська-Деснянське
відділення» (далі - Кредитна спілка), для його реалізації він на початку серпня
2007 року, не розкриваючи дійсних своїх намірів, користуючись службовим
становищем, попросив підлеглих ОСОБА_2
і ОСОБА_3 допомогти йому вирішити нібито проблеми матеріального характеру
шляхом отримання для нього кожним кредиту у Кредитній спілці на суму по 5 тисяч
грн., для чого

2

запропонував їм сфотографуватися для оформлення необхідних для кредиту
фіктивних документів. ОСОБА_1
запевнив підлеглих, що отриманий кредит у подальшому
поверне, винагороди за допомогу не обіцяв. На пропозицію ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 свідомо надали свою згоду сприяти йому наданням засобів (власних фото)
у складанні підроблених документів на їх ім'я, після чого той сфотографував їх
на мобільний телефон, переніс фотографії на лазерний диск «CD-R» та передав для вироблення підроблених документів громадянину ОСОБА_6
(засуджено вироком військового місцевого суду Київського гарнізону від 21
листопада 2007 року за ч. 2 ст. 358 КК України за ознакою повторності). У кінці серпня ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_6
підроблені: копії паспортів громадян України з фотографією ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_7 та з фотографією ОСОБА_3 на
ім'я ОСОБА_8; ідентифікаційні номери - картки фізичних осіб - платників
податків на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_8; довідки про доходи останніх з відбитками
печаток відповідних ДПІ та військової частини А3052, тобто документи, які
видаються установами (МВС та ДПІ) та організаціями за місцем роботи громадян і
надають право на отримання кредиту в кредитно-фінансових установах. Після цього
ОСОБА_1, продовжуючи реалізацію свого
злочинного наміру, вніс в копії зазначених паспортів анкетні дані на відомих
йому раніше громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в довідки про їх доходи - вигадані
прізвища начальника штабу в/ч А3052 «ОСОБА_9» і начальника
фінансово-економічної служби цієї частини «ОСОБА_10» та підписи нібито від імені цих осіб, а з метою надання законного
вигляду копіям підроблених паспортів на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на копіях
сторінок цих документів № № 2, 3, 12, 13 своєю рукою вніс написи «Начальник
штабу Копія вірна». 22 серпня та 3 вересня 2007 року, ОСОБА_1, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з тих же корисливих мотивів,
вдома переодягав у військову форму одягу «старшого лейтенанта» ОСОБА_3, а «лейтенанта» - ОСОБА_2,
видавав їм вказані підроблені
документи та направляв до Кредитної спілки, яка розташована в сел.
Десна Козелецького району Чернігівської області, для
отримання кредитів, організувавши у такій спосіб вчинення злочину підлеглими
(керував підготовкою та вчиненням злочину). Однак, ОСОБА_1, вчинивши всі дії,
які вважав за необхідне для заволодіння чужим майно шляхом обману, злочин не
закінчив з незалежних від нього причин,
оскільки 22 серпня 2007 року після подання (використання) ОСОБА_2 та ОСОБА_3
завідомо підроблених документів працівницею Кредитної спілки у видачі кредиту
було відмовлено, а 3 вересня 2007 року - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 добровільно
відмовилися від доведення злочину до кінця, після чого були затримані
працівниками правоохоронних органів. Згідно
з наказами Міністра оборони України № 538 від 12 вересня 2007 року,
командувача Сухопутними військами Збройних Сил України № 485 від 19
вересня 2007 року, командира військової частини А1048 № 196 від 19 вересня 2007
року ОСОБА_1 у зв'язку з позбавленням за вчинене в дисциплінарному порядку
військового звання звільнено з військової служби з виключенням із списків
офіцерського складу Збройних Сил України. Допитані у судовому засіданні
підсудні ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, свою вину у пред'явленому
обвинуваченні визнали повністю і дали покази, які відповідають вище наведеним
обставинам вчинення ними злочинів, при цьому пояснивши: ОСОБА_1
- що він у
липні 2007 року, отримавши кредит у Кредитній спілці, вирішив з метою власного збагачення отримати кредити за фіктивними документами. З цією метою на
початку серпня запропонував підлеглим - солдатам однієї з ним роти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безвідплатно допомогти йому отримати на підставі фіктивних
документів кредит, який, як він
запевнив останніх, згодом буде повернуто. Отримавши згоду, він сфотографував ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на мобільний телефон, файли з їх фото передав солдату ОСОБА_6 для
виготовлення фіктивних документів. Отримавши згодом від ОСОБА_6 підроблені: копії паспортів громадян України з
фотографією ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_7
та з фотографією ОСОБА_3 на ім'я
ОСОБА_8; ідентифікаційні номери - картки фізичних осіб-платників податків на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також довідки
про нібито доходи вказаних осіб з графічними рисунками відбитків печаток
відповідних ДПІ та військової частини А3052, яка нібито дислокована в Деснянському гарнізоні, він
вніс в копії зазначених паспортів анкетні дані знайомих раніше ОСОБА_7
та ОСОБА_8, а в довідки про їх доходи - вигадані прізвища начальника штабу військової
частини А3052 і начальника служби частини та підписи від імені цих осіб, і з
метою надання законного вигляду копіям підроблених паспортів на їх сторінках №№
2, 3, 12, 13 написав текст «Начальник штабу Копія вірна». Як далі показав підсудний, приблизно 22 серпня
2007 року, близько 14 години, він
забрав із шикування ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яких переодягнув у себе вдома в
офіцерський одяг (ОСОБА_3 - у форму «старшого лейтенанта», а ОСОБА_2 -
«лейтенанта»), при цьому пояснив, що вони будуть отримувати кредит, видаючи
себе за офіцерів, після чого дав їм копії документів, які підробив, а саме
ОСОБА_3 - по дві копії паспорту, довідок про
ідентифікаційний код та про доходи - всі на ім'я ОСОБА_8., а ОСОБА_2 -аналогічні
копії документів на ім'я ОСОБА_7 і
наказав вивчати анкетні дані. Близько 15 години він супроводив ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 до Кредитної спілки, пояснюючи під
час руху, що вони повинні говорити працівнику Кредитної спілки, а саме, що є
військовослужбовцями військової частини А3052, метою кредиту є придбання
побутової техніки тощо, після цього останні зайшли в приміщення спілки, а
вийшовши звідти через хвилин 20 вони пояснили, що кредит не отримали, оскільки
подані документи містять неточності, а також для отримання кредиту необхідні
оригінали паспортів. З вересня 2007 року він, ОСОБА_1, знову переодягнув
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у форму офіцерів та, забезпечивши виправленими копіями
паспортів, довідок про ідентифікаційний код та доходи на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_7, відправив їх до
Кредитної спілки для отримання кредиту. Через 15 хвилин йому на мобільний
телефон зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що їм відмовили в кредиті без
оригіналів паспортів, та про те, що представники Кредитної спілки

3

можливо
здогадуються про підроблені документи. Під час його зустрічі з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 всіх їх затримали представники військової контррозвідки. ОСОБА_2 - що
дійсно, у серпні до нього звернувся старший лейтенант ОСОБА_1 і запропонував йому та ОСОБА_3 допомогти йому, пояснивши, що він має
документи, які нададуть змогу отримати йому за їх допомогою кредит в
розмірі 5 000 гривень на кожного. За ці дії ОСОБА_1 ніякої винагороди не обіцяв і це питання взагалі не обговорювалося, крім
того ОСОБА_1
їх заспокоїв, що згодом поверне кредит. Він, ОСОБА_2,
вважав, що ці гроші необхідні ОСОБА_1 для повернення боргів, а тому погодився,
таке ж рішення прийняв і ОСОБА_3, після чого ОСОБА_1 сфотографував їх на камеру мобільного телефону. Через декілька днів він викликав їх обох, привів до дому, переодяг у військову форму офіцерів
- з військовим званням «старший лейтенант» ОСОБА_3, а його -
«лейтенант», видав їм копії документів, а саме йому, ОСОБА_2, копію паспорту,
ідентифікаційного коду та довідки про доходи на ім'я невідомого йому ОСОБА_7, а ОСОБА_3 ті ж документи на ім'я ОСОБА_8, які за наказом ОСОБА_1 вони
вивчили, після чого ОСОБА_1 супроводив їх до Кредитної спілки, пояснюючи яким
чином вони мають діяти. У Кредитній спілці він та ОСОБА_3 подали підготовлені
ОСОБА_1 документи для отримання кредиту, проте їм було відмовлено у зв'язку з
відсутністю оригіналів паспортів та неточностями в документах, про що вони
повідомили ОСОБА_1, який їх очікував неподалік. Цієї ж ночі вони з ОСОБА_3,
боячись відповідальності, домовилися не
отримувати кредит, а ОСОБА_1 ввести в оману, що їм не дають кредит без паспорту.
Вони вирішили так, знаючи, що ОСОБА_1 не буде дізнаватися в
Кредитній спілці причин відмови, напряму ж
відмовити ОСОБА_1 боялися, вважаючи, що той може їх побити. З вересня 2007
року, близько 15 години, його і ОСОБА_3 знову визвав ОСОБА_1, який повідомив,
що недоліки документів усунуті, а тому необхідно йти за кредитом, вони спочатку
відмовлялися йти з ним, мотивуючи тим, що триває обід, проте після крику
ОСОБА_1 вони пішли до нього додому, переодяглися у форму офіцерів, отримали
документи і прибули до Кредитної спілки, де
вони заявили працівникам, що вони відмовляються від отримання кредиту, і
перечекавши трохи часу вийшли з приміщення. Він, ОСОБА_2, подзвонив зі свого
мобільного телефону ОСОБА_1, і сказав, що їм не дали кредит без
паспортів. Через незначний час до них на вулиці підійшов ОСОБА_1, в цей час їх затримали працівники СБУ. ОСОБА_3 - повністю підтверджуючи
покази підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, уточнив, що дійсно, у серпні до нього та
ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 і запропонував їм допомогти йому, пояснивши, що він
має документи, які нададуть змогу отримати йому за їх допомогою кредит в
розмірі 5 000 гривень на кожного. За ці дії
ОСОБА_1 ніякої винагороди не обіцяв. Він, ОСОБА_3, подумав, що ці гроші
необхідні ОСОБА_1 для повернення боргів, а тому погодився, таке ж
рішення прийняв і ОСОБА_2, після чого ОСОБА_1
сфотографував їх на камеру мобільного телефону. Через декілька днів, а також 3
вересня 2007 року ОСОБА_1, користуючись своєю владою, забирав їх з
підрозділу, приводив до дому, переодягав у військову форму офіцерів - його з
військовим званням «старший лейтенант», а ОСОБА_2 - «лейтенант», видавав їм копії документів, а саме йому, ОСОБА_3, копію
паспорту, ідентифікаційного коду та довідки про доходи на ім'я
невідомого йому ОСОБА_8, а ОСОБА_2 ті ж документи на ім'я ОСОБА_7, після чого
інструктував і відправляв їх до Кредитної спілки. Першого разу йому та ОСОБА_2 було відмовлено у кредиті, оскільки були відсутні оригінали паспортів, а
підготовлені ОСОБА_1 документи містили неточності, а другого разу - вони із ОСОБА_2 жодних дій для отримання кредиту не вчиняли, домовившись про це на
передодні. Як уточнив ОСОБА_3, вони не могли напряму відмовити ОСОБА_1,
оскільки боялися переслідувань по службі і того, що той може сприяти їх
направленню після закінчення навчального підрозділу в «погану» частину. З
вересня їх разом з ОСОБА_1 затримали працівники СБУ. Крім того, ОСОБА_1 окремо
показав, що 30 липня 2007 року на підставі наказу командира військовій частині
А1048 «Про проведення заняття з тактичної підготовки...» його було призначено
старшим групи імітації, у зв'язку з чим він отримав 30 вибухових пакетів.
Фактично за призначенням було використано 20 вибухових пакетів, але знаючи, що
при використанні таких пакетів не передбачено повернення їх елементів або
складових частин, він вирішив 10 вибухових пакетів залишити в себе, поклав їх в
речовий мішок, який приніс додому, де незаконно зберігав вибухові речовини. В
цей же день, складаючи акт про списання 30 штук вибухових пакетів від З серпня 2007 року № 76, підробив підпис члена
комісії ОСОБА_5, після чого подав акт голові комісії, повідомивши про те, що
всі пакети використані за призначенням. Одного вечора у серпні 2007 року із
цікавості у безлюдному місці він підірвав два вибухові пакети, будь-яких
намірів щодо використання інших вибухових пакетів не мав, а 3 вересня
добровільно їх видав працівникам прокуратури. Крім особистих показань вина
ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 у вчиненні поставлених їм у провину злочинів з фактичного
боку підтверджується дослідженими у судовому засіданні іншими доказами, які не
викликають сумнівів у своїй достовірності, а саме даними, які містять:

·
протоколи
огляду жилого приміщення, в якому проживав ОСОБА_1, та виданих ним восьми вибухових пакетів, протоколи проведення інших слідчих дій;

· протоколи огляду копій паспортів громадян України НОМЕР_1 з фотографією ОСОБА_2 на ім'я громадянина ОСОБА_7 та НОМЕР_2 з фотографією ОСОБА_3 на ім'я
громадянина ОСОБА_8; карток фізичних осіб-платників податків від 03.08.2000р.
на ім'я ОСОБА_7, видану Мелітопольською об'єднаною ДПІ, та від 10.01.2003р. на
ім'я ОСОБА_8., видану ДПА м. Сміла, а також довідок про доходи осіб на прізвища
ОСОБА_7 (№ 181/ФС від 22.08.07.) та ОСОБА_8 (№ 181/ФС від 22.08.07.) з відбитками печаток вказаних ДПІ та військової частини
А3052;

висновки судових експертів № 170 від 25 вересня 2007 року та № 176 від 5
жовтня 2007 року, згідно з якими саме ОСОБА_1 вніс в копії вказаних паспортів
громадян України анкетні дані на ОСОБА_7 та

4

ОСОБА_8, а також записи на копіях сторінок
цих документів № № 2, 3, 12, 13 «Начальник штабу Копія вірна», у довідки про
доходи на ім'я вказаних осіб -
прізвища начальника штабу військової частини А3052 «ОСОБА_9» і начальника
фінансово-економічної служби цієї ж частини «ОСОБА_10» та підписи нібито від
імені цих осіб, а також рукописні записи, що містяться в графах на лицевому
боці та в графах "Пропозиції", "Висновок комісії",
"Висновок старших начальників", "Відповідальна особа за
збереження та утримання матеріальних
засобів" на зворотному боці Акту № 76 списання (зняття залишків) від
03.08.2007 року військової частини А 1048 та підпис від імені ОСОБА_5
також виконані ОСОБА_1;

·
висновок судового експерта № 169
від 18.09.2007, згідно з яким вісім вибухових пакетів, що були видані ОСОБА_1,
є циліндричними вибуховими пакетами, виготовлені промисловим способом, які до
боєприпасів не відносяться, призначенні для імітації вибуху ручних гранат при
навчанні військ, містять заряди димного пороху, який відноситься для метальних
вибухових речовин. Вказані вибухові пакети справні та придатні до використання
за призначенням;

·
витяг наказу командира військової частини А1048 № 1373
від 30.07.2007 про проведення заняття з тактичної підготовки з особовим складом
5 НМР, акт№ 76 списання (зняття залишків) від 03.08.2007;

·
документи про службове становище військовослужбовців
військової частини А1048 ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3, а також інші документи.

Військово-лікарською
комісією підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані за станом здоров'я придатними до
військової служби. Згідно з наказами Міністра оборони України № 538 від 12
вересня 2007 року, командувача Сухопутними військами Збройних Сил України №485
від 19 вересня 2007 року, командира військової частини А1048№ 196 від 19
вересня 2007 року ОСОБА_1 у зв'язку з позбавленням за вчинене в дисциплінарному
порядку військового звання звільнено з військової служби з виключенням із
списків офіцерського складу Збройних Сил України. Водночас, суд виключає з обвинувачення підсудних вказівку на те, що:
ОСОБА_1 вчинив підроблення документів (копії паспортів громадян України,
довідок про доходи), використав ці завідомо підроблені документи, а також організував вчинення закінченого замаху на вчинення
шахрайських дій 22 серпня та 3 вересня 2007 року саме за попередньою
змовою групою осіб (ч. 2 ст. 28 КК України); ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили також
за попередньою змовою групою осіб підроблення вказаних вище документів та їх
використання. Так, в частині звинувачення
всіх підсудних за ч. 3 ст. 358 КК України суд виключає вказану кваліфікуючу ознаку,
оскільки вона не передбачена як така нормою закону. Проте, оскільки матеріалами
справи дійсно безспірно доведено те, що даний закінчений злочин підсудні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили 22 серпня 2007 року фактично, заздалегідь перед цим
домовившись про його вчинення, суд враховує фактичне вчинення ними даного
злочину групою осіб за попереднім зговором як обтяжуючу покарання обставину
кожному з підсудних (п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України). Водночас, оскільки
матеріалами справи безспірно доведене те, що ОСОБА_1 безпосередньої участі у використанні підроблених
документів 22 серпня 2007 року не приймав, а 3 вересня не міг приймати
принципово, а лише керував підготовкою та вчиненням даного злочину підлеглими,
ці його дії належить перекваліфікувати з ч. 3 ст. 358 КК України на ч. 3 ст. 27
ч. 3 ст. 358 КК України. На правильність такого висновку суду стверджувально
вказує і висунуте звинувачення до ОСОБА_1 у організації ним закінченого замаху
на шахрайство, способом якого є подання завідомо підроблених документів, яке
занйшло своє безспірне підтвердження в судовому засіданні. Крім того суд
вважає, що така ознака в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині їх звинувачення у
підробленні документів (паспортів громадян України) з метою їх використання
ОСОБА_1 матеріалами справи не доведена, на це вказує і обсяг висунутого
звинувачення щодо вказаних осіб органом досудового слідства, який кваліфікував
дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в цій частині, кожного окремо, через ч. 5 ст. 27 КК
України (пособництво), що унеможливлює правову оцінку дій вказаних осіб за
наведених обставин вчинення злочину як
співвиконавство, виключно яке має місце при вчиненні злочину групою осіб за
попереднім зговором незалежно від того, чи був розподіл ролей між
винними, чи такого не було. До того ж такий
висновок суду, а по суті і органу досудового слідства, ґрунтується на
встановлених судом фактичних обставинах справи, які сторонами не
оспорювалися. Так, як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні
підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 послідовно стверджували, що надали згоду ОСОБА_1
лише допомогти виготовити необхідні для отримання кредиту документи, при цьому ОСОБА_1 не уточнював, які
саме документи та у якій спосіб вони будуть виготовлятися, інших дій,
спрямованих на виготовлення підроблених документів, вони не вчиняли. За таких обставин, правові підстави вважати
вказані дії підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що вчинені групою осіб за
попереднім зговором, відсутні, відтак не може містити таку ознаку і самостійні
в межах висунутого обвинувачення дії ОСОБА_1 в частині підроблення ним
документів Що стосується звинувачення ОСОБА_1 в організації закінченого замаху
групою осіб за попереднім зговором на шахрайство, то суд виходить з такого.

За
змістом закону (ч. 2 ст. ст. 28 КК України) специфічними ознаками такого прояву
співучасті є те, що кожний співучасник усвідомлює суспільну небезпеку, характер
та видові особливості злочинного діяння, його дії не тільки є умисними, а й
об'єднані спільним умислом досягти бажаного для всіх співучасників результату -
у

5

даному випадку - привласнити з корисливих мотивів чуже майно, а відтак
корисливий мотив вчиненого для всіх співучасників, які діють за попередньою
змовою на вчинення даного злочину, має бути обов'язковим. Однак ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 послідовно стверджували про те, що надали згоду ОСОБА_1 допомогти
отримати кредит, будучи запевненим останнім, що він його у подальшому поверне, а також і про те, що вчинені ними
дії не обумовлювалися отриманням частки привласнених грошей, відтак дані про
наявність в діях ОСОБА_2
та ОСОБА_3 корисливого мотиву, який є обов'язковим при кваліфікації
дій винної особи за будь-якою частиною ст. 190 КК України, в матеріалах справи
відсутні, не здобуті вони і в судовому засіданні. На правильність такого висновку суду стверджувально вказує і висунуте
звинувачення до ОСОБА_1 у зловживанні ним службовим становищем,
складовою якого є протиправне втягнення підлеглих у злочинну діяльність
виключно завдяки використанню наданого начальнику службового становища, що
виключає по суті таку вольову ознаку умислу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як бажання настання суспільно небезпечних наслідків діяння. На це
вказує і фактична поведінка цих підсудних, які фактично діяли під примусом і
виключно за вказівками ОСОБА_1 і нарешті добровільно відмовилися від доведення
злочину до кінця (3 вересня 2007 року),
останнє отримало відповідну правову оцінку органу досудового слідства у вигляді
постанови про закриття матеріалів кримінальної справи в цій частині саме
за вказаною підставою. Крім того, окремою підставою для виключення такої
кваліфікуючої ознаки шахрайських дій ОСОБА_1 як вчинення ним злочину групою
осіб за попереднім зговором є знову ж таки межі висунутого звинувачення
фактично щодо інших осіб. Так, дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вчинені ними 3 вересня
2007 року, органом досудового слідства, як зазначалося вище, визнані як
підстава для закриття матеріалів справи, у зв'язку з чим остання була закриття
в цій частині, але при цьому також з посиланням на ст. 27 КК України, а дії цих
осіб, які відбулися 22 серпня 2007 року,
судячи з їх кваліфікації, визнані такими, що не причетні у будь-якій
кримінально-правовій формі співучасті до шахрайських намірів ОСОБА_1. До
того ж самі незакінчені шахрайські дії ОСОБА_1 також кваліфіковані з посиланням
на ч. 3 ст. 27 КК України (організація). Враховуючи все наведене, дії ОСОБА_1,
який підробив документи (паспорти громадян України, довідки про доходи
громадян), котрі видаються установами та організаціями і які надають права, з
метою їх використання, суд перекваліфіковує з ч. 2 на ч. 1 ст. 358 КК України.
Дії підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, кожного окремо, які як пособники наданням
засобів сприяли ОСОБА_1 у вчиненні ним підроблення документів (паспортів
громадян України), котрі видаються установами МВС України і надають права з
метою їх використання ОСОБА_1, суд перекваліфіковує з ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 358
КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України. Дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3, кожного, які використали завідомо підроблені документи, суд
кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України. Дії ОСОБА_1, який організував (керував
підготовкою та вчиненням злочину) використання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завідомо
підроблених документів (паспорти громадян України, довідки про ідентифікаційні
коди, доходи громадян), суд перекваліфіковує з ч. 3 ст. 358 КК України на ч. 3
ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України. Дії ОСОБА_1, який організував (керував
підготовкою та вчиненням злочину) закінчений замах на заволодіння чужим майном
шляхом обману (шахрайство), суд перекваліфіковує з ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч.
2 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 15 , ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України. Дії
ОСОБА_1, який, будучи військовою службовою особою, незаконно з корисливих
мотивів використав підлеглих для особистих
послуг, у зв'язку з чим заподіяв істотну шкоду, яка виразилася у вчиненні підлеглими
злочинів та суттєвому підриві авторитету органів військового управління
Збройних Сил України, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 423 КК України. Органи
досудового слідства ставили у провину ОСОБА_1 порушення ним ст. 49 Статуту
внутрішньої служби та ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, як
складову зловживання ним службовим становищем, проте, оскільки перша з вказаних
норм має загальний характер, а друга не стосується службового становища
ОСОБА_1, яке він використовував із
злочинною метою, суд виключає вказівку на порушення згаданих статутних норм
обвинуваченим. Дії ОСОБА_1, який, будучи військовою службовою особою, вніс до
офіційного документу завідомо неправдиві відомості (акт № 76), а також
привласнив із зловживанням свого службового становища вибухові речовини (10
вибухових пакетів), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 410 КК України
відповідно. Дії ОСОБА_1, який зберігав вибухові речовини без передбаченого
законом дозволу, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України. При призначенні покарання підсудним ОСОБА_2
та ОСОБА_3 суд визнає кожному як обставину, що
обтяжує покарання, вчинення ними використання завідомо підроблених документів
групою осіб за попереднім зговором. Крім того,
суд бере до уваги більш активну роль у вчиненні злочинів підсудного ОСОБА_1 Водночас суд також враховує і те, що підсудні
щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочинів, окремі
з яких не були доведені до кінця, публічно осудили свою протиправну поведінку,
під час проходження військової служби характеризувалися в цілому позитивно, а
також те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до призову на службу займалися суспільно
корисною працею, виховувалися у багатодітних сім'ях, які потребують їх
допомоги, ОСОБА_1
за вчинене суворо покараний у дисциплінарному порядку, а
саме позбавлений військового звання, підсудний має хронічне захворювання,
утримує малолітню дитину, отримав вищу освіту з відзнакою, має єдиного рідного
брата, який проходить строкову військову службу, а тому його батьки -
пенсіонери також потребують матеріальної підтримки.

6

Крім того, суд враховує і те, що внаслідок протиправних
дій підсудних шкідливих наслідків матеріального характеру не настало, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 мали добровільну відмову від доведення злочину до кінця, а ОСОБА_1 - фактичну
добровільну видачу вибухових речовин, зберігання яких не становило підвищеної суспільної небезпеки для оточуючих, а також і те,
що поставлені у провину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 злочини стали
наслідком їх втягнення у злочинну діяльність начальника, від якого вони залежали по службі.
Перелічені обставини суд визнає такими, що пом'якшують покарання та в
сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчинених підсудним ОСОБА_1
злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 410 КК України, а тому,
враховуючи особу винного, суд, призначаючи йому покарання за цими нормами,
знаходить можливим застосувати до нього ст. 69 КК України і призначити
покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях ч. 1 ст. 263 та ч.
2 ст. 410 КК України, а за ч. 1 ст.
366 КК України - мінімальне за свої видом покарання, передбачене у санкції
вказаної норми. Враховуючи поряд з пом'якшуючими встановлені обтяжуючі
покарання ОСОБА_1 обставини, його роль у вчиненні злочинів, суд вбачає можливим
призначити покарання за: ч. 1 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358; ч. 2 ст. 15,
ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 190; ч. 1 ст. 423 КК України наближене до максимального.
Враховуючи всі перелічені обставини справи, що істотно знижують ступінь
тяжкості злочину, особу ОСОБА_1, який своєю поведінкою довів, що мета покарання
за вчинений ним злочин, може бути досягнута і без його ізоляції від
суспільства, суд вважає у даному конкретному випадку за можливе до нього
застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування основного
покарання з випробуванням.

Враховуючи
всі пом'якшуючи та обтяжуючи покарання обставини у їх сукупності, а також
приймаючи до увагу особу винних, суд визнає
можливим призначити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мінімальне за своїм видом
та розміром покарання за ч. 1 ст. 358 КК України та мінімальне за своїм розміром
покарання у виді арешту за ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки саме дані вид та
розмір покарання, на думку суду, є справедливими, а також необхідними і
достатніми для їх виправлення.

З
урахуванням всіх обставин справи суд застосовує до підсудних, кожного окремо,
при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш
суворого покарання більш суворим.

Згідно з вироком військового місцевого суду Київського
гарнізону від 21 листопада 2007 року, який набрав законної сили,
доля речового доказу у цій справі: системний блок марки «COMPAQ
Presario» серійний
номер 4D1BK4X6GOYB, монітор марки «Diamond» модель № CM- 1566 MCLR
S/N №
709260604 -АР 1997 року виготовлення, клавіатуру марки «Genius», модель № К639,
маніпулятор «миша» «А 4 Tech»,
модель ОР -620 та шнур живлення, які зберігаються в кімнаті речових доказів
у військовій прокуратурі Деснянського гарнізону - вже є вирішеною відповідно до
ст. 81 КПК України.

На підставі
викладеного і, керуючись ст. ст. 299, 323, 324 та 332 КПК України, військовий
суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3
визнати обох винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст.
358 КК України та ч. 3 ст. 358 КК України, за якими призначити кожному
покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі
тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 510 грн.,
а за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді арешту строком на один місяць з
відбуванням покарання на гауптвахті Центрального управління служби правопорядку
по місту Києву та Київській області.

За
сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_2 та ОСОБА_3
покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді арешту
строком на один місяць з відбуванням покарання на гауптвахті Центрального
управління служби правопорядку по місту Києву та Київській області, кожному.

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 1 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч.
3 ст. 358; ч. 2 ст. 15 , ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 190; ч. 1 ст. 423; ч. 1 ст. 366;
ч. 2 ст. 410 та ч. 1 ст. 263 КК України, за якими призначити йому покарання:

· за ч. 1
ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік та шість
місяців;

· за ч. 3
ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік;

· за ч. 2
ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком
на два роки;

· за ч. 1
ст. 423 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік;

· за ч. 1
ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто на суму 510 грн. з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з веденням обліку матеріальних засобів, строком на один рік;

· за ч. 2
ст. 410 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення
волі строком на три роки;

· за ч. 1
ст. 263 КК України КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на один рік.

За сукупністю
злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання
шляхом поглинення менш
суворого покарання більш
суворим у виді

7

позбавлення
волі строком на три роки, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
веденням обліку матеріальних засобів, строком на один рік.

На підстави ст. ст. 75 та 77 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з
іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він
протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, при цьому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати
посади, пов'язані з веденням обліку матеріальних засобів, строком на
один рік підлягає реальному виконанню.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1. - підписка про невиїзд - скасувати.

Запобіжний захід
засудженим ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 -нагляд командування військової
частини - скасувати і до набрання вироком законної сили утримувати їх обох на гауптвахті Центрального управління служби
правопорядку по місту Києву та Київській області.

Строк відбування
покарання засудженим ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 рахувати з урахуванням часу їх
фактичного затримання з 24 грудня 2007 року, кожному.

Після набрання
вироком законної сили речові докази у справі: довідки про доходи № 181/ФС від 19.08.07р. та від 22.08.07р. на різних осіб;
картки фізичної особи-платника податків на ОСОБА_7, ОСОБА_8. та інших; копії сторінок паспорта громадянина України
ОСОБА_7, ОСОБА_8., які зберігаються при матеріалах
кримінальної справи - зберігати при матеріалах справи; сім вибухових пакетів № 14/90 676 та один вибуховий пакет № 15/90 676, які передано
на відповідальне зберігання начальнику
служби РАО військової частини А 0665 -
передати належному володільцю; оригінали витягу з наказу командира військової частини А 1048 № 1373 від 30.07.2007 про
проведення заняття з тактичної підготовки з особовим складом 5 НМР, заявки №
128 на видачу боєприпасів для проведення стрільб з о/с 5 НМР від 31.07.2007,
акту № 76 списання (зняття залишків) від 03.08.2007, роздавально-здавальної
відомості № 128 на видачу (здачу) боєприпасів
на пункті бойового постачання від 31.07.2007., які зберігаються при матеріалах
кримінальної справи - повернути до військової частини А1048.

Вирок може бути
оскаржений і на нього може бути внесене подання прокурора в апеляційному порядку до військового апеляційного суду
Центрального регіону через військовий місцевий суд Київського гарнізону
протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими ОСОБА_2, та ОСОБА_3 - протягом того ж строку з моменту
вручення їм копії вироку.