Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області
Справа № 483/504/13-к
Провадження №1-кп/483/55/2013
ВИРОК

Іменем України

25 грудня 2013 року

м.Очаків

Колегія Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області у складі:

головуючого- судді Медюка С.О.,

суддів: Рак Л.М. та Чаус
Л.В.,

при секретарі Поліщук А.Г.,

з участю прокурора Чорної Л.В.

захисника-адвоката ОСОБА_1

обвинуваченої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження, внесене в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за № 0000128
від 20.12.2012 року, по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в
м.Очакові Миколаївської області,
українки, громадянки України, з
середньою освітою, працюючої в ДНЗ №2
«Золота рибка», не одруженої, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.116
КК України, -

В С Т А Н О
В И Л А :

ОСОБА_2 19 грудня 2012 року приблизно о 20
год. 30 хв. в приміщенні кухні будинку
АДРЕСА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, під час
конфлікту із співмешканцем ОСОБА_3,
знаходячись в стані сильного душевного
хвилювання, що раптово виникло
внаслідок систематичного знущання
останнього над нею, умисно нанесла один
удар ножем в область грудної клітини
потерпілого ОСОБА_3, спричинивши йому
колото-різану рану лівої плевральної
порожнини з пошкодженням серцевої
сорочки і міокарда лівого шлунку серця,
тобто тяжкі тілесні ушкодження,
небезпечні для життя в момент
спричинення, від яких наступила смерть
потерпілого на місці вчинення злочину.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_2 свою вину в
інкримінованому їй злочині визнала
частково та пояснила, що в будинку
АДРЕСА_1 на протязі двох років
проживала разом зі співмешканцем
ОСОБА_3, який офіційно не працював,
підробляв випадковими заробітками,
систематично вживав алкогольні напої.
Перебуваючи в нетверезому стані,
вчиняв дома сварки, бив її. 19 грудня 2012
року вона перебуваючи на роботі, випила
50 грамів горілки. Приблизно о 20.00 год.
прийшла додому, де ОСОБА_3 перебуваючи в
нетверезому стані почав чергову
сварку та вимагав в неї гроші на
цигарки. При цьому, ОСОБА_3 замахнувся
на неї правою рукою і намагався
вдарити, але вона в цілях захисту,
схопила зі столу кухонний ніж, яким
нанесла один удар ОСОБА_3 в грудну
клітку, від чого він впав на підлогу.
Вона намагалась привести його до тями.
У вчиненому розкаялась. Стверджує, що у
неї не було умислу на вбивство.
Стверджувала, що не мала на меті
позбавити життя ОСОБА_3, а була в стані
сильного душевного хвилювання та
намагаючись захиститись, схопила, що
потрапило під руки, а саме ніж, та
вдарила останнього.

Крім часткового визнання
обвинуваченою ОСОБА_2 своєї вини, її
вина в інкримінованому злочині,
підтверджується дослідженими та
перевіреними в судовому засіданні
доказами.

Так, свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні надала показання про те, що
її мати ОСОБА_2 протягом двох років
проживала з ОСОБА_3, який часто бив її. 19
грудня 2012 року приблизно 22:00 год. від
сестри ОСОБА_5 їй стало відомо, що мати
схвильована та просить їх приїхати.
Приїхавши до матері, в приміщенні
літньої кухні, на підлозі побачили
ОСОБА_3 без ознак життя. Викликали
міліцію та швидку. Мати була в шоковому
стані, постійно плакала, а потім
розповіла, що ОСОБА_3 під час сварки
намагався її побити і вона вдарила його
ножем. При цьому, мати перебувала в
стані алкогольного сп'яніння.

Аналогічні показання надала в судовому
засіданні свідок ОСОБА_5

З пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 наданих в
судовому засіданні вбачається, що
ОСОБА_3 зловживав алкогольними напоями,
вів себе зухвало, провокував конфлікти,
часто бив ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_3 працюючи
нетривалий час на будівництві, в її
колективі, приходив на роботу в
нетверезому стані, конфліктував,
влаштовував бійки, внаслідок чого був
звільнений.

Поясненнями вищевказаних свідків
підтверджується той факт, що ОСОБА_3
систематично вчиняв фізичне
насильство відносно обвинуваченої
ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
підтвердила, що 19 грудня 2012 року на
роботі разом з ОСОБА_2 вживали
алкогольні напої.

З пояснень свідка ОСОБА_13 наданих в
судовому засіданні вбачається, що 20
грудня 2012 року він був понятим при
проведенні слідчого експерименту, під
час якого, ОСОБА_2 розповіла та
безпосередньо показала на місці в
будинку АДРЕСА_1, як та за яких обставин
вона вчинила вбивство свого
співмешканця.

Пояснення обвинуваченої ОСОБА_2 та
пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_13 про час, місце та обставини
скоєння злочину узгоджуються між собою
та підтверджуються:

- даними протоколу огляду місця події
та фото таблицею до нього від 19-20 грудня
2012 року, з якого вбачається, що в
будинку АДРЕСА_1 Миколаївської області
виявлено труп ОСОБА_3 з раною в області
грудної клітки (а.с. 19-37);

- даними протоколу прийняття заяви про
вчинення кримінального правопорушення
від 20.12.2012 року, згідно якого
обвинувачена ОСОБА_2 повідомила органи
міліції про вчинене вбивство ОСОБА_3 та
обставини його вчинення (а.с. 42-43);

- даними протоколу проведення слідчого
експерименту від 20 грудня 2012 року,
згідно якого обвинувачена ОСОБА_2
розповіла та безпосередньо на місці
показала, як та за яких обставинах вона
вчинила вбивство ОСОБА_3 (а.с. 74-75).

Згідно довідки від 20.12.2012 року виданою
лікарем Очаківської центральної
районної лікарні Скрипником С., який 20
грудня 2012 року проводив огляд ОСОБА_2
при поміщенні її до ІТТ Очаківського МВ
УМВС України, у неї виявлено стан
алкогольного сп'яніння; тілесних
ушкоджень та наркотичного сп'яніння не
виявлено (а.с.54).

Висновком експерта Очаківського
міжрайонного відділення МОБ СМЕ №174
від 15.02.2013 року встановлено, що у
потерпілого виявлені тілесні
ушкодження: одиночну колото-різану
рану лівої плевральної порожнини з
пошкодженням серцевої сорочки і
міокарда лівого шлунку серця. Дані
тілесні ушкодження виникли від дії
колючо-ріжучого предмета типу клинка
ножа та відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень небезпечних для життя в
момент спричинення, завдані незадовго
до наступлення смерті і перебувають в
прямому причинному зв'язку з настанням
смерті (а.с. 141-143).

Актом №22 амбулаторної
судово-психіатричної експертизи від 18
лютого 2013 року, встановлено, що ОСОБА_2
психічним захворюванням, тимчасовим
розладом психічної діяльності,
недоумством та іншим хворобливим
станом психіки не страждала в момент
вчинення злочину, знаходилась в стані
простого алкогольного сп'яніння, могла
давати звіт своїм діям та керувати
ними. В даний час також психічним
захворюванням не страждає, може
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. Застосування примусових
заходів медичного характеру не
потребує (а.с.129-132).

З висновку судово-психологічної
експертизи Одеського
науково-дослідницького інституту
судових експертиз від 29.07.2013 року №665
вбачається, що ОСОБА_2 у момент
здійснення інкримінованого їй діяння
перебувала у винятковому емоційному
стані фізіологічного афекту, як
психологічної основи стану сильного
душевного хвилювання, в силу якого її
здатність розуміти значення своїх дій,
керувати ними і передбачати їх
наслідки була істотно знижена.

Даючи оцінку показанням обвинуваченої,
аналізуючи їх та співставляючи із
зібраними по справі доказами в їх
сукупності, колегія суддів вважає, що
здобуто переконливі докази того, що
обвинувачена вчинила умисне вбивство,
тобто протиправне заподіяння смерті
ОСОБА_3 та встановлено, що її дії були
направлені на позбавлення життя
потерпілого. Обвинувачена під час
сварки з потерпілим побачила на столі
серед інших прдметів кухонний ніж, який
схопила і з силою нанесла ним удар в
життєво-важливий орган - в область
грудної клітки, спричинивши
колото-різану рану лівої плевральної
порожнини з пошкодженням серцевої
сорочки і міокарда лівого шлунку серця.

Доводи обвинуваченої про відсутність у
неї умислу на умисне вбивство
потерпілого неспроможні, оскільки про
її умисел саме на позбавлення життя
потерпілого свідчать механізм
спричинення та локалізація тілесних
ушкоджень: нанесення удару ножем в
життєво важливі органи потерпілого.

Разом з тим, колегія суддів приймає до
уваги твердження обвинуваченої, що
ОСОБА_3 намагався вдарити її і з метою
запобігти цьому, вона схопивши ніж
вдарила його. Оскільки, як вбачається з
показань допитаних в судовому
засіданні свідків, з боку ОСОБА_3 до
обвинуваченої неодноразово
застосовувалось фізичне насильство.

Також, колегія враховує, що перебуваючи
у винятковому емоційному стані
фізіологічного афекту, як
психологічної основи стану сильного
душевного хвилювання, здатність
обвинуваченої ОСОБА_2 розуміти
значення своїх дій, керувати ними і
передбачати їх наслідки була істотно
знижена.

Згідно п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003
«Про судову практику в справах про
злочини проти життя та здоров'я особи»,
суб'єктивна сторона вбивства,
відповідальність за яке передбачена
статтею 116 КК України, характеризується
не лише умислом, а й таким емоційним
станом винного, який значною мірою
знижував його здатність усвідомлювати
свої дії або керувати ними. Необхідною
умовою кваліфікації дій винного за
зазначеними статтями є сильне душевне
хвилювання, що раптово виникло
внаслідок протизаконного насильства,
систематичного знущання чи тяжкої
образи з боку потерпілого. Насильство
може бути як фізичним (заподіяння
тілесних ушкоджень або побоїв,
незаконне позбавлення волі, тощо), так і
психічним (наприклад, погроза завдати
фізичної, моральної чи майнової шкоди).
До тяжкої образи слід відносити явно
непристойну поведінку потерпілого, що
особливо принижує гідність чи ганьбить
честь винного або близьких йому осіб.

Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про винуватість
обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні
умисного вбивства, тобто умисне
протиправне заподіяння смерті іншій
людині, вчинене у стані сильного
душевного хвилювання, що раптово
виникло внаслідок систематичного
знущання зі сторони потерпілого і її
дії вірно кваліфіковано за ст.116 КК
України.

При призначенні покарання
обвинуваченій ОСОБА_2 колегія суддів
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який згідно ст.12 КК України
віднесено до злочинів середньої
тяжкості, особу винної, яка до
кримінальної відповідальності
притягується вперше, має позитивні
характеристики за місцем проживання та
роботи (а.с.183-184, 198-202), до обставин, які
обтяжують покарання обвинуваченої,
колегія визнає вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння, до
обставин, які пом'якшують покарання
обвинуваченої, колегія відносить
активне сприяння розкриттю злочину.

Колегія суддів вважає, що відсутні
підстави враховувати, як пом'якшуючу
покарання обставину щире каяття
ОСОБА_2, оскільки щире каяття припускає
критичну оцінку особою своєї злочинної
поведінки шляхом повного визнання вини
і готовності нести кримінальну
відповідальність, чого в даному
випадку з боку ОСОБА_2 не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що покарання в межах санкції
ст.116 КК України без ізоляції її від
суспільства, із застосуванням ст.ст. 75,
76 КК України, буде достатнім покаранням
для виправлення, перевиховання та
попередження нових злочинів з боку
ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з
обвинуваченої ОСОБА_2 на користь
держави підлягає стягненню 7947 (сім
тисяч дев'ятсот сорок сім) грн. 40 коп. в
рахунок відшкодування витрат на
провадження судових експертиз
(висновки від 16.01.2013 року №20, від 18.02.2013
року №142, від 29.07.2013 року №665).

Речові докази по справі: знаряддя
злочину - кухонний ніж, який був
вилучений при слідчому експерименті 20
грудня 2012 року, та знаходиться в камері
зберігання речових доказів
Очаківського МВ УМВС України в
Миколаївській області, відповідно до
п.3 ч.9 ст.100 КПК України, слід
знищити, речові докази - 4 ножі, які були
вилученні при огляді місця події 19-20
грудня 2012 року та знаходиться в камері
зберігання речових доказів
Очаківського МВ УМВС України в
Миколаївській області, слід повернути
власнику, відеокасету із слідчими
діями слід зберігати при справі.

Керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України,
колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні
злочину, передбаченого ст.116 КК України,
та призначити їй покарання у виді 5
(п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України,
звільнити засуджену ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням -
якщо вона протягом трьох років з дня
проголошення вироку не вчинить нового
злочину та виконає покладені на неї
судом обов'язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на
ОСОБА_2 обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання.

Стягнути з засудженої ОСОБА_2 витрати
на користь держави 7947 (сім тисяч
дев'ятсот сорок сім) грн. 40 коп. в
рахунок відшкодування витрат на
провадження судових експертиз
(висновки від 16.01.2013 року №20, від 18.02.2013
року №142, від 29.07.2013 року №665).

Речові докази по справі: знаряддя
злочину - кухонний ніж, який був
вилучений при слідчому експерименті 20
грудня 2012 року, та знаходиться в камері
зберігання речових доказів
Очаківського МВ УМВС України в
Миколаївській області, відповідно до
п.3 ч.9 ст.100 КПК України, - знищити,
речові докази-4 ножі, які були вилученні
при огляді місця події 19-20 грудня 2012
року та знаходиться в камері
зберігання речових доказів
Очаківського МВ УМВС України в
Миколаївській області - повернути
власнику, відеокасету із слідчими
діями - зберігати при справі.

На вирок може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду
Миколаївської області через
Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення
негайно вручити засудженій та
прокурору, інші учасники судового
провадження копію вироку мають право
отримати в суді.

Головуючий-суддя: (підпис)

Судді: