Провадження № 11-сс/780/385/14 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 15.09.2014

УХВАЛА
Іменем України

15 вересня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2014 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, строком на 60 днів, -

в с т а н о в и л а:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення майнового злочину, 05 вересня 2014 року, близько 20 год. 30 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за попередньою змовою з ОСОБА_8 перебуваючи на мосту в напрямку масиву Леваневського в м. Біла Церква, Київської області, повторно, умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , підійшли до останнього, де ОСОБА_8 почав тримати потерпілого, а ОСОБА_6 наніс три удари рукою в область голови, спричинивши останньому фізичного болю. Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 схопивши потерпілого за одяг, ривком штовхнули його на східці, які ведуть з моста до приватних будинків, що по АДРЕСА_1 . Потерпілий втративши рівновагу скотився до низу по сходах. В цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , спустившись сходами підійшли до потерпілого, який намагався піднятися на ноги із землі. ОСОБА_8 наніс три удари в область голови потерпілого ногою та відкрито заволодів, а саме дістав з правої кишені штанів потерпілого мобільний телефон марки «Lenovo 396I» вартістю 1000 гривень, в якому знаходилися дві сім карти операторів мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 гривень на рахунку якого коштів не було та «Лайф», вартістю 10 гривень, на рахунку якого перебували кошти в сумі 15 гривень, а ОСОБА_6 наніс два удари по спині. Після чого потерпілий піднявся на ноги та ОСОБА_8 схопив його за шию зі сторони спини, а ОСОБА_6 перевіряв вміст кишень куртки під час чого порвав, передню частину куртки та із застосуванням сили стягнув її з потерпілого через голову. В лівій внутрішній кишені куртки знаходилися документи, а саме паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_9 , гроші в сумі 195 гривні та дозвіл на зброю на його ім`я. Після чого потерпілий ОСОБА_9 помітивши, що на нього не звертають уваги намагався втекти в сторону приватних будинків, але ОСОБА_6 відразу наздогнав його та збивши з ніг наніс декілька ударів в область голови. З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зникли, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5230 грн.

05 вересня 2014 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України було внесено до ЄРДР за №0004139.

05 вересня о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 був затриманий працівниками міліції в порядку ст. 208 КПК України.

06 вересня 2014 року, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

06 вересня 2014 року о 16 годині 55 хвилин, ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , отримали клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2014 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано міру запобіжного заходу тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 04 листопада 2014 року.

Своє рішення суддя мотивував тим, що беручи до уваги особу ОСОБА_6 , який не працює, не має міцних соціальних зв`язків та раніше судимий, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що при розгляді клопотання, прокурором не було доведено наявність ризиків чи будь-яких підстав для застосування найсуворішої міри запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 .

Захисник заявила клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання на строк від 4 до 6 років позбавлення волі.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_6 в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою запобігання вчинення іншого кримінального правопорушення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, майнового стану та ролі у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість судового рішення не є переконливими та приходить до висновку, що слідчий суддя в своїй ухвалі навів мотиви й обґрунтування прийнятого рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2014 року щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на строк 60 днів, тобто до 04 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: