У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Пошви Б.М. і Шевченко Т.В.,

розглянула в судовому засіданні 3
квітня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1. на вирок Радехівського районного суду Львівської області
від 27 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20
березня 2007 року.

Вироком Радехівського районного суду Львівської області від 27 липня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженця м. Львова, такого, що в силу ст. 89 КК
України не має судимості,

засуджено :

- за ч. 2 ст. 186
КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці,

- за ч. 1 ст. 357 КК України до
покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік,

- за ч. 1 ст. 358 КК України до
покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців,

- за ч. 3 ст. 358 КК України до
покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання
ОСОБА_1призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

Постановлено стягнути судові витрати та вирішено питання речових доказів
відповідно до КПК України.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винуватим у вчинені злочинів за таких
обставин.

25 березня 2006 року, приблизно о 18 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, на території автобусної
станції в м. Радехів по вул. Витківській, застосувавши
насильство до ОСОБА_2., яке виразилося в застосуванні спецзасобу - газового
балончика "Терен-4" та нанесенні ударів ногами в голову, що спричинило фізичний біль потерпілому,
відкрито викрав з одежі останнього
мобільний телефон марки "Нокіа"
вартістю 900 гр., стартовим
пакетом "Діджус - Київстар" вартістю 25 грн., гроші в сумі 200
євро та 290 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_2. матеріальну шкоду на загальну
суму 2432 грн. коп., а також відкрито
заволодів технічним паспортом на автомобіль марки ВАЗ 2103, р/н НОМЕР_1, дорученням
на право керування вказаним автомобілем та посвідчення водія на ім'я ОСОБА_2.

Крім цього, на початку грудня 2005
року, ОСОБА_1за допомогою копіювальної
техніки підробив службове посвідчення працівника міліції серії НОМЕР_2, виданого 19 серпня 1998 року на ім'я старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_3-
державтоінспектора ДАІ УМВСУ Львівській області, попередньо вклеївши власну фотографію, яке знайшов, перебуваючи в приміщенні бару "Тополя” в м.
Львові по вул. Мазепи.

У період з грудня 2005 року по
квітень 2006 року ОСОБА_1використовував
підроблене посвідчення серії НОМЕР_2, видане н ім'я старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3. - державтоінспектора ДА УМВС України у Львівській області для безкоштовного
проїзду у громадському транспорті в м. Львові.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Львівської області від 20 березня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1. залишено
без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1просить судові рішення скасувати, справу направити на новий судовий
розгляд, посилаючись при цьому на однобічність та неповноту судового слідства,
на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим
його вину у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 357 КК України не доведено та нічим не підтверджено. Крім
того, вказує на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, а
саме, що було порушено його право на захист, оскільки не було задоволено його
клопотання про фіксування судового процесу технічними засобами, а також він не
був повністю ознайомлений з матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів
вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Засудженим ОСОБА_1у касаційній скарзі не оспорюється доведеність його вини
та кваліфікація його дій за вчинення злочинів, передбачених частинами 1 і 3 ст.
358 КК України.

Що стосується доведеності вини ОСОБА_1. у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 України, то суд зробив свій висновок про доведеність
винуватості ОСОБА_1. у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого
ОСОБА_2. поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого та викрадення в останнього офіційних документів з корисливих
мотивів на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні та детально
викладених у вироку.

Як убачається з матеріалів справи, судами першої та апеляційної інстанції
всебічно та повно досліджено зібрані по справі докази, у тому числі й ті, на
які містяться посилання у касаційній скарзі, та давши їм належну оцінку в їх
сукупності, суди дійшли обґрунтованого висновку про доведеність винуватості
ОСОБА_1. у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК
України.

Твердження засудженого ОСОБА_1. про те, що суд не дав належної оцінки всім
доказам по справі, необґрунтовані і не відповідають матеріалам справи, оскільки
всі обставини справи досліджено і вирок у частині доведеності його вини, у
вчиненні злочинів щодо потерпілого ОСОБА_2. належно мотивовано.

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи засудженого, які є аналогічними
доводам касаційної скарги, і не знайшов підстав для їх задоволення. Рішення
апеляційного суду відповідає матеріалам справи і є правильним.

Аналіз усіх доказів дає підстави касаційному суду зробити висновок про
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1. за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, частинами 1 і 2 ст. 358 КК України.

Доводи ОСОБА_1. про те, що було порушено його право на захист, оскільки не
було задоволено його клопотання про фіксування судового процесу технічними
засобами та що його позбавлено права виступити в судових дебатах, перевірялися
апеляційним судом, і визнано безпідставними, за обставин викладених в ухвалі апеляційного
суду. Також безпідставними є твердження засудженого ОСОБА_1. про те, що він не
був повністю ознайомлений з матеріалами справи, оскільки як убачається з
матеріалів справи при виконанні ст. 218 КПК України слідчим було ознайомлено
його з матеріалами справи, про що свідчить
власноручний підпис ОСОБА_1. Крім того у матеріалах справи є власноручно
написана ним розписка, про те, що він ознайомився з протоколом судового
засідання (а.с. 274).

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального
закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень, не
встановлено.

Призначаючи ОСОБА_1покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, дані про його особу, обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Виходячи з наведеного, підстав для призначення справи до розгляду у
касаційному порядку з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб не
вбачає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

в задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і :

Кравченко К.Т. Пошва Б.М. Шевченко Т.В.