Провадження № 1-о/369/1/15
УХВАЛА
Іменем України
10.02.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
засудженої: ОСОБА_5
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2010 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -
Встановив:
7 листопада 2013 року засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2010 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, мотивуючи тим, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2010 р. вона була засуджена за ч. 5 ст. 185 КК України і призначено їй покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яка є її власністю. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 червня 2010 року вирок залишено без змін. Згідно ухвали Верховного суду України від 9.12.2010 року вказані судові рішення змінені: виключено з обвинувачення епізод щодо викрадення у ОСОБА_6 у період із квітня по липень 2008 року 310 000 доларів США, що на час вчинення злочину становило 1501 981 грн., а також таку кваліфікуючу ознаку таємного викрадення чужого майна як вчинення його повторно. Засудження її за скоєння крадіжки ґрунтується виключно на явці з каяттям та протоколу допиту її, як підозрюваної від 30.03.2009 року, однак ці докази нікчемні з слідуючих підстав. Явка з каяттям дана під тиском і без присутності захисника, про що вона неодноразово стверджувала в ході досудового та судового слідства. На вимогу працівника міліції текст явки з каяттям була переписана нею з протоколу допиту, як підозрюваної від 30.03.2009 року. Проведена 6.08.2013 року нею за власною ініціативною авторознавча експертиза підтвердила, що вона не являється автором явки з каяттям. Автором протоколу допиту та явки з каяттям є одна і та ж людина, якою вона не являється. Крім того, що в явці з каяттям не зазначено того, де, ким і коли вона була відібрана. Судом будо визнано явку з каяттям допустимим доказом обвинувачення. Крім того, як на доказ винуватості її органи досудового слідства і суд послалися на виявлений та вилучений за місцем її проживання - паперовий конверт з написом "24 250", який згідно з поясненнями ОСОБА_6 , нібито був викрадений разом із сейфом і напис на якому виконаний його знайомим ОСОБА_7 , що останній підтвердив. Її звернення в суді, що даний конверт належить їй та напис зроблено її рукою і ніколи не був ні у якого ОСОБА_6 та не в якому сейфі. В даному конверті вона зберігала свої кошти і він весь час знаходився у неї в квартирі. Про те ця обставина не була перевірена ні органами досудового слідства, ні судом, на чому наполягали її захисники в клопотаннях. В зв`язку з чим, вона була змушена самостійно звернутись в Київській НДІ судових експертиз для проведення незалежної експертизи вказаного паперового конверта. Відповідно до висновку експертизи напис на зазначеному конверті зроблено її рукою, тим самим, безумовно підтверджено, що свідком ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 були дані завідомо неправдиве свідчення в ході досудового та судового слідства по обвинуваченню її в особливо тяжкому злочину із штучним створенням доказів обвинувачення. Крім того, наявність у сейфі ОСОБА_6 грошей у вказаний ним сумі, крім його пояснень, не підтверджується жодним іншим доказом по справі. Стверджує, що обставини, на які посилалось слідство, як докази її вини і які покладені в основу обвинувального вироку, спростовані експертними висновками. В зв"язку з тим, що помилку допустив Києво-Святошинський районний суд Київської області при винесенні вироку від 14.04.2010 року, просить переглянути вирок Києво-Святошинського районного суду від 14.04.2010 року в зв"язку з новововиявленими обставинами і скасувати цей вирок.
У судовому засіданні засуджена ОСОБА_8 заяву підтримала, просила переглянути вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2010 року в зв"язку з новововиявленими обставинами, зазначеними в заяві, і скасувати цей вирок.
У судовому засіданні прокурор та представник потерпілого заперечувала задоволенню заяви засудженої, мотивуючи тим, що обставини, зазначені засудженою у своїй заяві, були відомі суду під час розгляду кримінальної справи.
Суд, вивчивши заяву засудженої, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінальної справи за № 1-38/10, приходить до переконання, що заява засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються зокрема : штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини, як підстава перегляду судового рішення, що набрало законної сили, характеризуються такими ознаками: їх невідомість суду з причин, від нього не залежних; їх суттєве значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження в справі постановлення вироку в зв`язку з невідомістю їх суду; їх відкриття тільки після набрання вироком суду законної сили; їх спеціальне розслідування прокурором або, за його дорученням, слідчим.
Так висновок спеціаліста №184/1 від 06.08.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_5 не являється автором тексту явки з каяттям та протоколу допиту підозрюваної від 30.03.2009 року, не впливає на судове рішення, оскільки відповідно до протоколу додаткового допиту підозрюваного від 30.03.2009 року вказаний протокол складений слідчим Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_9 та був прочитаний і підписаний ОСОБА_5 , про що в протоколі мається відповідний запис, зроблений ОСОБА_5 : "мной прочитано, с моїх слов записано верно". Тобто слідчий ОСОБА_9 складав вказаний протокол зі слів ОСОБА_5 , ОСОБА_5 власноручно покази у вказаному протоколі не викладала, тому вона відповідно і не може бути автором вказаного документа. В подальшому, що підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_5 , вказаний документ вона використовувала і для написання явки з каяттям і тому цілком логічно, що вона не є його автором.
Посилання ОСОБА_5 на застосування до неї недозволених методів слідства було перевірено в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції. Так в ухвалі Верховного Суду України від 09.12.2010 року зазначено, що заява ОСОБА_5 про застосування до неї недозволених методів слідства ретельно перевірялась як на стадії досудового слідства, так і в суді й підтвердження не знайшла, про що обґрунтовано зазначено в вироку. Посилання у касаційних скаргах на те, що ці показання отримані з порушенням права на захист, оскільки ОСОБА_5 була вимушена відмовитися від участі у цих слідчих діях захисника під впливом психологічного тиску з боку працівників міліції, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що перед кожною слідчою дією ОСОБА_5 роз`яснювалось її право мати захисника, проте вона відмовлялась від участі захисника. Також колегія суддів взяла до уваги і дані, що містяться в протоколі додаткового допиту обвинуваченої ОСОБА_5 від 03.04.2009 року, який проводив заступник прокурора Києво-Святошинського району саме з метою з`ясування у неї питань щодо добровільності дачі нею показань, у яких вона визнавала свою вину, та дотримання слідчим вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення її права на захист, із яких убачається, що ОСОБА_5 підтвердила добровільність своїх показань та відмови від участі захисника (т. 1 а.с. 169-170). Отже, проаналізувавши причини зміни показань ОСОБА_5 , суд обґрунтовано визнав достовірними та поклав в основу обвинувального вироку наведені показання ОСОБА_5 на досудовому слідстві, належним чином умотивувавши рішення, із яким погодилась і колегія суддів.
Питання завданої злочином шкоди також було предметом ретельної перевірки Верховного Суду України, який виключив епізод щодо викрадення у ОСОБА_6 у період з квітня по липень 2008 року 310 000 доларів США з обвинувачення ОСОБА_5 за недоведеністю її участі у його вчиненні.
Висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №17563/17564/14-32/17565/14-32 від 29.12.2014 року, відповідно до якого цифрові записи "24250", які розміщені на паперовому конверті коричневого кольору - виконані ОСОБА_5 не є підставою для скасування вироку, оскільки в вказаному вироку наведено достатньо інших доказів, які в своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, крім того законність та обґрунтованість вказаного вироку була предметом розгляду судів апеляційної та касаційної інстанції.
Зважаючи на наведене, викладені засудженою у своїй заяві та підтриманою нею у судовому засіданні обставини не можуть бути визнанні судом, як нововиявлені, оскільки вони або були відомі на момент вирішення кримінальної справи суду або не мають суттєвого значення для справи.
Враховуючи вищевикладене і керуючись ст. ст.. 459, 466-467 КПК України, суд, -
Ухвалив:
Заяву засудженої ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2010 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області на протязі 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1