Ухвала

іменем україни

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_10.,

суддів: ОСОБА_11., ОСОБА_12.,

при секретарі ОСОБА_13,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032, щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 дня народження,

уродженки смт. Ярмолинці Хмельницької області, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

за касаційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_14.,

захисника ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо ОСОБА_1, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судами при призначенні засудженій покарання порушено вимоги ст. 65 КК України. Стверджує, що апеляційний суд безпідставно застосував до засудженої положення ч. 2 ст. 69 КК України та звільнив її від додаткового покарання, призначеного за ч. 4 ст. 190 КК України, не врахувавши тяжкості злочину, даних про особу засудженої та думки потерпілих.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2013 року ОСОБА_1 визнано винуватою та засуджено: за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 4 ст. 190 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців із конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_3 - 410 000 грн, ОСОБА_4 - 691 152 грн 05 коп., ОСОБА_5 - 1 602 853 грн 55 коп., ОСОБА_6 - 287 508 грн 48 коп., ОСОБА_7 - 315 000 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2014 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 змінено в частині призначення покарання, та призначено засудженій за ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців без конфіскації майна.

У решті вирок суду залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що вона в період часу з 16 січня 2010 року до 17 липня 2012 року, зловживаючи довірою, повторно, заволоділа чужим майном шляхом обману в великих та особливо великих розмірах, а саме:

в період з 16 січня по липень 2010 року - грошовими коштами потерпілої ОСОБА_3 у розмірі 17 800 євро, що за курсом НБУ становило 195 444 грн, 13 500 дол. США, що за курсом НБУ становило 108 135 грн, та 330 000 російських рублів, що за курсом НБУ становило 84 810 грн, а всього на загальну суму 388 369 грн;

19 травня та 05 червня 2012 року - грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 1 600 000 грн;

у період з 25 травня по 17 липня 2012 року - грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 696 000 грн;

у період з травня по 17 липня 2012 року - грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 323 000 грн;

17 липня 2012 року - грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 у розмірі 35 000 дол. США, що за курсом НБУ становило 279 650 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який заперечив проти скарги, пояснення прокурора про часткове підтримання поданої скарги та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації її дій за ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України в касаційному порядку прокурором не оспорюють ся

Щодо доводів касаційної скарги прокурора про невідповідність розміру призначеного покарання тяжкості кримінальних злочинів та особі засудженої внаслідок м'якості, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність обтяжуючих обставин і наявність пом'якшуючих обставин ( часткове визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування заподіяних збитків), а також дані про її особу, зокрема те, що вона посередньо характеризується, має на утриманні малолітню дитину, та думку потерпілих.

Таким чином, суд, призначаючи ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, дотримався вимог ст.ст. 65-67 КК України.

Проте є слушними доводи касаційної скарги прокурора про неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме положення ч. 2 ст. 69 КК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 69 КК України суд, за наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, умотивувавши своє рішення, може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов'язкове.

Проте суд апеляційної інстанції зазначених вимог закону не дотримався. Ухвалюючи рішення про незастосування до ОСОБА_1 додаткового покарання у виді конфіскації майна на підставі ч. 2 ст. 69 КК України, суд апеляційної інстанції належним чином його не мотивував, пославшись лише на пом'якшуючі обставини та дані про особу засудженої, та не зазначив, яким чином вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При цьому суд апеляційної інстанції залишив поза увагою особливу тяжкість одного з вчинених корисливих злочинів і заподіяння ОСОБА_1 матеріальних збитків в розмірі, який перевищив 3 млн грн.

Тобто незастосування до ОСОБА_1 конфіскації майна робить призначене покарання невиправдано м'яким.

З огляду на зазначене, колегія суддів уважає, що ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суд має врахувати викладене, перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, й відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_10 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_12