АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-1747/2007 р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія ст. 303 ч. 2 суддя
України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кузьменко
В.М.

суддів: Сенченка
І.М. , Дрибаса Л.І. за участю прокурора
Грамми О.А. засудженої ОСОБА_1

розглянула
в відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на
вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19
липня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженка м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянка України, освіта середньо-спеціальна, яка має двох неповнолітніх дітей, не працююча,
раніше судима: 29.08.2005 року Павлоградським міськрайонним судом
Дніпропетровської області за ст. .
ст. 307 ч. 2, 309 ч.1 КК України на 5 років позбавлення
волі без конфіскації майна. Звільнена від відбування покарання на підставі ст. . 75 КК України з
іспитовим строком 3 роки;

20.02.2007 року
Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.2 КК України
на 5 років
три місяці позбавлення волі,

засуджена
за ст.
309 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення
волі.

На
підставі ст. 70
ч. 4 КК
України до призначеного покарання частково приєднане покарання призначене
вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2007 року і остаточно
до відбуття призначено 6
років позбавлення волі.

ОСОБА_1
засуджено за незаконне виготовлення і зберігання психотропних засобів безпеки
збуту за ознакою повторності. Вказані психотропні засоби були вилучені в неї
працівниками міліції 12.02.2007 року за місцем її проживання.

2

В
апеляції засуджена ОСОБА_1 просить скасувати вирок і справу направити на новий
судовий розгляд, посилаючись на те, що міра покарання за правилами ст. 70 ч. 4 КК України
призначена неправильно, оскільки на її
думку обидві кримінальні справи повинні були об'єднані в одне провадження і
міра покарання повинна була призначена одна,
а по суті посилається на суворість призначеного покарання.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення засудженої ОСОБА_1, яка підтримала свою апеляцію, міркування прокурора, який вважав за необхідне вирок суду залишити
без зміни, перевіривши матеріали справи в
межах апеляції, обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженої ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновок
суду про доведеність винності засудженої ОСОБА_1 у вчинені злочину, за який її засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і
ґрунтується на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні
доказах, проти яких не заперечує і сама
засуджена.

Суд дав
правильну оцінку доказам і дії засудженої вірно кваліфікував за ст. 309 ч. 2 КК України.

Призначаючи
засудженій ОСОБА_1 покарання, у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд врахував ступінь суспільної небезпечності
вчиненого нею, дані про особу, всі обставини по справі, які пом'якшують її покарання, в тому числі і те, що вона має двох неповнолітніх дітей і
правильно прийшов до висновку про те, що
міру покарання вона повинна відбувати у вигляді позбавлення волі, відповідно до вчиненого призначивши їй строк
покарання, оскільки вона притягувалася
раніше до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, але знову вчинила злочин в період іспитового
строку. Суд також обґрунтовано призначив ОСОБА_1 покарання за правилами ст. . 70 ч. 4 КК України, оскільки після постановления попереднього вироку було
встановлено, що засуджена винна ще і в
іншому злочині, вчиненому нею до постановления попереднього
вироку.

Отже, підстав для скасування чи зміни вироку не
вбачається.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_ залишити без задоволення,
а вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 19 липня 2007 року щодо неї
без зміни.