АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11-кп/791/93/13 р.
Головуюча у 1-й інстанції Хомик І.І.
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
Доповідач Бугрименко В.Г.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року липня місяця « 04» дня

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Бугрименка
В.Г.Суддів:Дубченка А.П., Вороненко
Т.В.При секретаріЧорій Я.Ю.З участю
прокурораКоломійця
В.С.ОбвинуваченихОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні матеріали
кримінального провадження за
апеляційною скаргою прокурора на вирок
Великоолександрівського районного
суду Херсонської області від 17 квітня
2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця с.
Красносельське

Великоолександрівського району
Херсонської області, має середню

освіту, вдівця, жителя АДРЕСА_1,
не працюючого, раніше не судимого,

засуджено

за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження
волі на два роки,

за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до
обмеження волі на три роки.

Відповідно до ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань
остаточно призначено покарання у виді
обмеження волі на два роки шість
місяців.

Запобіжний захід - особисте
зобов'язання.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
громадянина України, уродженця с.
Давидов Брід

Великоолександрівського району
Херсонської області, має середню

технічну освіту, вдівця, не
працюючого, жителя АДРЕСА_2,

раніше не судимого,

засуджено

за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження
волі на два роки,

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до
обмеження волі на три роки.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом
часткового складання призначених
покарань остаточно до обмеження волі
два роки шість місяців.

Запобіжний захід - особисте
зобов'язання. ва волі на т2ькогоого
району Херсонської області, має
середню

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 звільнено від відбування
покарання з випробуванням на іспитовий
строк два роки.

У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст.
76 КК України на ОСОБА_6 і ОСОБА_7
покладено обов'язок не виїжджати за
межі України на постійне місце
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6
і ОСОБА_7 визнано винуватими і
засуджено за те, що вони 20 січня 2013 року
о одинадцятій годині за попередньою
змовою між собою, перебуваючи на вул.
Леніна с.м.т. Велика Олександрівка,
шляхом демонтажу огорожі у вигляді
сітки рабиці території
Великоолександрівської дільниці ПРАТ
« Полтавське ХПП» вчинили крадіжку
сітки довжиною 4 м вартістю 380 гривень.

16 лютого 2013 року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за
попередньою змовою між собою у тому ж
місці і з того ж об'єкту намагалися
вчинити крадіжку 8 м сітки рабиці
вартістю 760 гривень. Однак, умисел до
кінця не довели так як були затримані
працівниками підприємства.

На вирок суду прокурор подав
апеляційну скаргу, у якій, не
заперечуючи доведеності вини і
правильності кваліфікації дій
обвинувачених, покликається на
незаконність вироку суду першої
інстанції в частині призначеного
обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7
покарання, зокрема порушення положень
ст. 70 КК України. Просить вирок
скасувати і постановити новий вирок,
яким призначити ОСОБА_6 і ОСОБА_7
покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді
обмеження волі на два роки, за ч. 3 ст. 15,
ч. 2 ст. 185 КК України - до обмеження волі
на три роки і на підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів
остаточно призначити обвинуваченим
покарання у виді обмеження волі на три
роки кожному. На підставі ст. 75 КК
України обвинувачених звільнити від
відбування покарання з випробуванням
на іспитовий строк два роки.

Заслухавши міркування прокурора про
необхідність скасування вироку з
наведених в апеляційній скарзі
підстав, обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7,
які погодилися з доводами прокурора,
перевіривши матеріали кримінального
провадження та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про
винуватість ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні
злочину за зазначених у вироку
обставин у апеляційній скарзі не
заперечується і такий висновок
підтверджується перевіреним в
судовому засіданні доказами, яким суд
дав належну правову оцінку та
правильно кваліфікував дії
обвинуваченого.

Що стосується призначення
обвинуваченим покарання за сукупністю
злочинів то воно не відповідає вимогам
ст. 70 КК України. За змістом цієї норми
матеріального права при сукупності
злочинів, суд, призначивши покарання (
основне і додаткове)за кожний злочин
окремо, визначає остаточне покарання
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим чи часткового
складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне
покарання за сукупністю злочинів
визначається в межах, встановлених
санкцією статті (частиною статті)
Особливої частини цього Кодексу, яка
передбачає більш суворе покарання.

В порушення вимог вказаної норми
матеріального права суд першої
інстанції призначивши обвинуваченим
покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді
обмеження волі на два роки, а за ч. 3 ст.
15, ч. 2 с т. 185 КК України у виді обмеження
волі на три роки, при призначенні
остаточного покарання за сукупністю
злочинів застосував принцип
часткового складання призначених
покарань і призначив покарання менш
суворе у виді обмеження волі на два
роки шість місяців ніж за окремий
злочин, який входить в сукупність, а
саме за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції не
правильно застосував кримінальний
закон, а тому вирок суду щодо
обвинувачених в частині призначення їм
покарання підлягає скасуванню у
відповідності до положень ст. 411 КПК
України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора
задовольнити.

Вирок Великоолександрівського
районного суду Херсонської області
від 17 квітня 2013 року щодо ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 в частині призначеного їм
покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження
волі на два роки,

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді
обмеження волі на три роки.

Відповідно до ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначити ОСОБА_6 покарання
у виді обмеження волі на три роки.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_6 від відбування
покарання з випробуванням на
іспитовий строк два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України
покласти на ОСОБА_6 обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції.

Призначити ОСОБА_7 покарання

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження
волі на два роки,

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді
обмеження волі на три роки.

Відповідно до ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворого
остаточно призначити покарання у виді
обмеження волі на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7
звільнити від відбування покарання з
випробуванням на іспитовий строк два
роки.

Відповідно до ст. 76 КК України
покласти на ОСОБА_7 обов'язок не
виїжджати за межі України без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили
запобіжний захід щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7
залишити особисте зобов'язання.

В решті вирок суду першої інстанції
щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 залишити без
зміни.

Вирок може бути оскаржений учасниками
судового розгляду на протязі трьох
місяців з моменту його проголошення
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя