Дата документу 18.09.2014

Справа № 334/8898/14-к
Провадження № 1-кс/334/1599/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2014 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського райсуду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу підозрюваному
ОСОБА_5 15 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. К-Роздори Пологівського району Запорізької області, громадянину України, українцю, освіта середня, одруженому, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не засудженийу кримінальному провадженні № 0000369 від 02.08.2014 року, внесеному в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та додані до нього матеріали

в с т а н о в и в :

02.08.2014 року, близько 07 годині 30 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині дворового проїзду будинку № 29 пр. Ювілейного в м. Запоріжжя рухаючись від вул. Новгородської вглиб двору вищевказаного будинку.
В цей же час, ОСОБА_6 діючи в якості пішохода здійснювала прямолінійний рух по проїжджій частині дворового проїзду повз будинок АДРЕСА_3 в попутному з водієм ОСОБА_5 напрямку.
02.08.2014 року, близько 07 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , при наближенні до пішохода ОСОБА_6 , діючи в порушення п. п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України де сказано:
п. 12.3: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,
п. 13.1: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 , що прямолінійно рухається в попутному з ним напрямку та з урахуванням швидкості руху, особливостей вантажу та стану транспортного засобу обрати безпечний боковий інтервал вказаних заходів не прийняв. Натомість ОСОБА_5 продовжив подальший рух з боковим інтервалом між правою боковою частиною керованого автомобіля та пішоходом, що не є безпечним, не впевнився в тому, що не створить небезпеки для руху інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд правим переднім колесом на ліву нижню кінцівку ОСОБА_6 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №3755М/д від 29.08.2014 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: «обширної, що довго не загоювалась, рваної клаптевої рани лівої гомілки з розвитком некрозу м`яких тканин біля верхнього краю рани та здавлюванням м`яких тканин лівої гомілки», що в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили довгостроковий розлад здоров`я, більше 21 дня».
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №568/14 від 11.09.2014 року, невідповідність дій водія ОСОБА_5 пунктам 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , повідомлений про підозру 18.09.2014 року.
Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання.
Прокурор в судовому засіданні, також, підтримав клопотання слідчого щодо підстав задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст.179 КПК України.
Допитаний у якості підозрюваного, ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав себе винним визнає повністю, та на теперішній час повністю примирився з потерпілою.
При цьому в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 286 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, а також, попередження намагань скриватись від органів досудового розслідування, суду та інше.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри в скоєнні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, що підозрюваний може не виконати покладені на нього обов`язки.
Таким чином, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст.179 КПК України, т.я. завірив суд в тому, що буде з`являтися до слідчого, та суду по за першою же вимогою, не буде змінювати місце проживання та буде робити все для того щоб відшкодувати потерпілому заподіяну йому матеріальну шкоду.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що гр.-н ОСОБА_5 заслуговує міру запобіжного засобу - у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст.179 КПК України.
Керуючись ст.ст.32,110,176-179,193,194,196 КПК України, -

у х в а л и в :
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 15.10.1948 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
З`являтися до слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, прокурора та суду за телефонним викликом, за повістками та іншими повідомленнями;
Не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, не залежно від стадії кримінального процесу, та не змінювати місце проживання.
У порядку ст. 179 КПК України підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснюється, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжних захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0.25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Строк дії ухвали до 18.11.2014
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1