В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Таран Л.В.

захисника - ОСОБА_1

потерпілих - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, 02.07.1982 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлу

ченого, такого, що має малолітню дитину, не працюючого,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 19 кв. 75 Київської

області, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 2, 296 ч. 1 КК України;

ОСОБА_5, 21.12.1984 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4,

не одруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5,

вул. Ульянових б. 12 Київської області, раніше судимого

28.02.2000 року Броварським міським судом Київської області

за ст.ст. 141 ч.2, 141 ч.3, 42 КК України до 7 років позбавлення

волі; 25.05.2007 року Броварським міськрайонним судом

Київської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців

позбавлення волі, звільненого 02.06.2011 року по відбуттю

строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, крім того підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров»я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

15.09.2011 року, близько 13 години 45 хвилин, ОСОБА_4 ініціював конфлікт з працівником КП «Служба замовника» ОСОБА_3, який косив траву біля будинку № 19 по вул. М. Лагунової в м. Бровари Київської області, з приводу потужності роботи мотокоси АЛ-КО ВС 4535. В ході з»ясування стосунків підсудний, використовуючи як привід образливе висловлювання ОСОБА_3 в його адресу, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та елементарними правилами поведінки, наніс останньому декілька ударів кулаком в обличчя, на прохання припинити протиправні дії не реагував. Внаслідок грубого порушення ОСОБА_4 громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та прояву ним особливої зухвалості потерпілому ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани й підшкірної гематоми в лівій скронево-потиличній області, кровонапливу повіки лівого ока, преретинального крововиливу правого ока, садна та підшкірної гематоми спинки носа, перелому обох кісток носа зі зміщенням уламків і деформацією зовнішнього носа. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 137/262 від 21.11.2011 року, виявлені в потерпілого забійна рана і підшкірна гематома в лівій скронево-потиличній області, садно й підшкірна гематома спинки носа, перелом обох кісток носа зі зміщенням уламків та деформацією наружного носа відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров»я, а кровонаплив повіки лівого ока й преретинальний крововилив правого ока легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ввечері 10.10.2011 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5, перебуваючи в кафе «Орхідея», розташованому по вул. Короленка, 60-в у м. Бровари Київської області, побачили у відвідувача закладу ОСОБА_2 барсетку, після чого за пропозицією ОСОБА_5 вступили в злочинну змову між собою, направлену на незаконне заволодіння вказаною річчю, в подальшому спостерігали за потерпілим. 10.10.2011 року, близько 21 години 45 хвилин, коли ОСОБА_2, залишивши кафе, зайняв водійське місце в розташованому неподалік власному автомобілі марки «Хюндай Акцент» д/н НОМЕР_1, ОСОБА_5, наблизившись, наніс йому один удар кулаком в область обличчя, після чого підсудні, реалізовуючи спільний злочинний умисел, проникли в салон транспортного засобу та, застосовуючи до власника майна фізичну силу, намагалися заволодіти його барсеткою. Опираючись нападу, ОСОБА_2 виштовхав ОСОБА_5 з автомобіля, в ході подальшої боротьби останній, намагаючись заволодіти барсеткою, завдавав удари потерпілому, укусив його за тильну поверхню лівої кисті, потягнув і різко вивернув ліву руку, в цей час ОСОБА_4 здійснював побиття ОСОБА_2 ногою по спині та кулаком у ділянку тулуба. Подолавши в ході побиття волю потерпілого до опору, підсудні заволоділи барсеткою вартістю 150 грн., в якій знаходились портмоне ціною 150 грн. з грошима в сумі 1 500 грн. і 70 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10.10.2011 року складало 557 грн. 90 коп., мобільний телефон «Нокіа 5230» вартістю 950 грн. 90 коп. з сім-карткою оператора мобільного зв»язку «Київстар» ціною 25 грн., документи, серед яких паспорт і водійське посвідчення мали обкладинки ціною по 20 грн. на загальну суму 40 грн., крім того, під час боротьби був утрачений годинник вартістю 700 грн., загалом власнику майна завдано матеріальних збитків на загальну суму 4 073 грн. 80 коп.

Внаслідок спільних умисних злочинних дій ОСОБА_4 і ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому великого бугорка лівої плечової кістки, рвано-забійної рани на тильній поверхні лівої кисті, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 136/279 від 22.11.2011 року, відносяться, відповідно, до категорії середнього ступеню тяжкості та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, а також кровонапливи, садна, підшкірні крововиливи і гематоми на тілі, які є легкими тілесними ушкодженнями.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих злочинах за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що в один із днів всередині вересня 2011 року, коли працівник КП «Служба замовника» скошував траву біля його будинку, яка розліталась на велику відстань, створюючи незручності перехожим, він із-за сильного шума жестикуляцією вказав ОСОБА_3 на необхідність зменшення швидкості роботи двигуна мотокоси, останній безпідставно замахнувся на нього вказаним предметом, після чого між ними виник конфлікт. В ході з»ясування стосунків і взаємних образ з використанням ненормативної лексики він, розлютившись і не контролюючи себе, ударив потерпілого кулаком в обличчя, спричинивши носову кровотечу, на що ОСОБА_3 відреагував нанесенням удару у відповідь, між ними виникла бійка, яка була припинена завдяки втручанню сторонніх осіб. У подальшому він дізнався про заподіяння співробітнику КП «Служба замовника» перелому носа і пошкодження мотокоси, усвідомлює, що допустив неправомірну поведінку, виявив надмірну зухвалість і своїми діями порушив порядок у громадському місці. Крім того, ввечері 10.10.2011 року, зустрівши друга дитинства ОСОБА_5, який проживав з батьками-інвалідами і незадовго до досліджуваних судом подій звільнився з місць позбавлення волі, він запросив останнього до кафе «Орхідея» пограти в більярд, де ОСОБА_5 згодом указав на чоловіка респектабельного вигляду з красивою барсеткою, запропонувавши нею заволодіти, на що він, зацікавившись подальшим розвиком подій, погодився. Коли ОСОБА_2 близько 21 години 45 хвилин залишив заклад, вони припинили гру в більярд і, намірюючись вчинити обумовлений злочин, наблизились до припаркованого поруч з кафе автомобіля «Хюндай», водійське місце в якому зайняв потерпілий. ОСОБА_5, перебуваючи біля лівих передніх дверцят, які ОСОБА_2 не встиг зачинити, завдав йому удар кулаком в обличчя та проник до салону транспортного засобу. Оскільки потерпілий притиснув приятеля до лобового скла, він також потрапив до автомобіля і, знаходячись поза спиною ОСОБА_2, стискав останнього рукою за шию, потім перебував між передніми сидіннями, намагаючись вирвати з руки власника барсетку. Коли потерпілий з ОСОБА_5 випали з автомобіля та в процесі боротьби опинились біля заднього бампера, він, бажаючи припинити тривалий і потужний опір ОСОБА_2, наніс йому один удар ногою по підпахвовій лінії грудної клітини з правої сторони та декілька ударів кулаком по тулубу, інший підсудний в цей час укусив потерпілого за ліву кисть, потім сильно потягнув ліву руку, викрутивши її та заволодівши таким чином барсеткою, не виключає, що в ході протистояння їх нападу ОСОБА_2 міг утратити годинник. Після цього вони розбіглися, зустрілися приблизно через годину, порівну розділили наявні в барсетці гроші, свою частину яких він витратив на продукти харчування. Крім того, продавши наступного дня після злочину незнайомій особі в м. Києві належний потерпілому мобільний телефон, він за згодою ОСОБА_5 виручені кошти в сумі 500 грн. витратив на одяг для своєї дитини. Про себе підсудний повідомив, що після смерті внаслідок онкозахворювання у вересні 2010 року батька проживає з матір»ю та сином, ІНФОРМАЦІЯ_6, в тій же квартирі мешкає колишня дружина, яка тривалий час не працює, тому дитину-школяра він утримував самостійно, працював розкрійником взуття в приватному підприємстві, за час перебування під вартою зробив для себе належні висновки і не допустить у майбутньому протиправної поведінки, вибачається перед потерпілими, яким його матір»ю відшкодовано матеріальні збитки та моральну шкоду.

Підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в розбійному нападі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав покази, аналогічні показам ОСОБА_4 Зокрема показав, що, будучи вперше засудженим у 14 років та загалом провівши в умовах ізоляції від суспільства понад 11 років, він не отримав належної освіти і спеціальності, відтак після звільнення з місць позбавлення волі в червні 2011 року не міг вирішити питання про гідне працевлаштування, неофіційно пропрацювавши два місяці, не отримав розрахунку, існував за рахунок мізерних пенсій батьків-інвалідів, обмежучи цим родину, якій не вистачало коштів навіть на харчування. Перебуваючи 10.10.2011 року за запрошенням приятеля в кафе «Орхідея», він помітив гарно одягненого чоловіка, який міг мати значні кишенькові кошти, та з відчаю, сильно потребуючи грошей, запропонував ОСОБА_4 заволодіти його барсеткою, на що той погодився. Після залишення вказаною особою закладу вони, припинивши гру в більярд, вибігли слідом, наблизились до припаркованого поруч з кафе автомобіля і він завдав потерпілому, який знаходився на місці водія, потужний удар кулаком в обличчя. Скориставшись короткочасною розгубленістю ОСОБА_2, він проник до салону, де водій притиснув його корпусом до лобового скла, що дало змогу поза спиною останнього залізти до транспортного засобу також ОСОБА_4, удвох вони намагались вирвати з руки потерпілого барсетку. Потім він із ОСОБА_2 випали з автомобіля, в процесі боротьби перекотилися до заднього бамперу, де, намагаючись подолати гідний опір власника майна, разом із ОСОБА_4 наносили йому удари по тулубу, він також укусив потерпілого за м»які тканини лівої кисті, різко потягнув і вивернув ліву руку, що дало змогу заволодіти барсеткою. Того ж вечора вони з приятелем навпіл розділили кошти, свою частину він витратив на продукти харчування для родини, шкарпетки, білизну для батька та інші товари першої необхідності, за виручені від продажу мобільного телефону кошти ОСОБА_4 за їх домовленістю придбав одяг для сина. Про себе підсудний повідомив, що до затримання мешкав із 48-річною матір»ю інвалідом ІІ групи, яка із-за захворювання суглобів значно обмежена в пересуванні, та 50-річним батьком інвалідом ІІІ групи внаслідок черепно-мозкової травми, надавав їм систематичну фізичну допомогу, намагався жити за загальноприйнятими в суспільстві правилами, однак, усвідомлюючи, що в матеріальному сенсі є тягарем для родини з єдиним статком у вигляді двох мінімальних пенсій та бажаючи якось допомогти, вчинив розбійний напад, легковажно розраховуючи, що не буде викритий.

Враховуючи те, що підсудними й потерпілими не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, роз»яснивши підсудним ОСОБА_4 і ОСОБА_5, потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 положення ст. 299 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винних осіб.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_5 і ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров»я особи, що зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, крім того, злочинні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 296 ч. 1 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, їх вина в скоєнні інкримінованих суспільно-небезпечних діянь доведена повністю, тому за вказаними статтями суд призначає підсудним покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, думки потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які претензій матеріального й морального характеру до винних осіб не мають, просять суворо їх не карати, дані про особи підсудних, які на обліку лікарів психіатра й нарколога не перебувають, ОСОБА_4 уперше притягується до кримінальної відповідальності, до затримання матеріально утримував малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, після смерті 14.09.2010 року батька мешкав з матір»ю, дитиною та колишньою дружиною, позитивно характеризувався за місцем роботи в ПП «Боус», негативно за місцем проживання; ОСОБА_5 двічі засуджувався за вчинення умисних злочинів проти власності, звільнився з місць позбавлення волі 02.06.2011 року по відбуттю покарання, до затримання мешкав з батьком інвалідом ІІІ групи, та матір»ю інвалідом ІІ групи, посередньо характеризувався за місцем проживання, маючи потребу в коштах, був ініціатором розбійного нападу.

Обставиною, яка пом»якшує покарання підсудних, є щире каяття, оскільки вони критично оцінюють свою протиправну поведінку і готові понести за скоєне передбачену законом кримінальну відповідальність; обставиною, що пом»якшує покарання ОСОБА_4, суд визнає добровільне відшкодування його рідними потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завданих злочинами матеріальних збитків і моральної шкоди; обставиною, яка пом»якшує покарання ОСОБА_5, суд визнає вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, що об»єктивно несприятливо склалися для винного, оскільки, не в змозі працевлаштуватися після звільнення з місць позбавлення волі, він прагнув надати будь-яку матеріальну допомогу родині, в якій матір є інвалідом ІІ групи, батько - інвалідом ІІІ групи.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_5, є рецидив злочинів, обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4, судом не встановлено.

Враховуючи особи винних, сукупність обставин, які пом»якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ними суспільно-небезпечних діянь, що дає підстави для застосування ст. 69 КК України, суд вважає за доцільне призначити підсудним покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 187 ч. 2 КК України, без конфіскації майна. Обираючи вид і міру покарання, суд приходить висновку, що виправлення й перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає йому покарання у виді позбавлення волі, а виправлення і перевиховання ОСОБА_4 доцільне без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати відсутні.

Речові докази по справі: мотокосу марки АЛ-КО ВС 4535, яка передана на зберігання КП «Служба замовника», доцільно залишити в користуванні комунального підприємства, належна підсудному ОСОБА_4 спортивна кофта фірми «Адідас», що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п»яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, вираховуючи строк відбуття покарання з 04.11.2011 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 2, 296 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 187 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ст. 296 ч.1 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п»яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, в період якого зобов»язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з»являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_5 залишити у вигляді взяття під варту і утримувати в Чернігівському СІЗО № 31 ДДВП України в Чернігівській області, засудженому ОСОБА_4 змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з-під варти із залу суду.

Речові докази - мотокосу марки АЛ-КО ВС 4535, що передана на зберігання КП «Служба замовника» - залишити в користуванні комунального підприємства, належну ОСОБА_4 пошкоджену спортивну кофту фірми «Адідас», яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області знищити.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженими у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя О.Ф.Кічинська