Справа № 11-68/11 Головуючий у І інстанції Бабич
Категорія - ст. 187 ч.3 КК України Доповідач Козак В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
СуддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
з участю прокурора ОСОБА_4,

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями прокурора Срібнянського району, засудженої ОСОБА_5, та в її інтересах адвоката ОСОБА_6М на вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Чаплине, Васильківського району, Дніпропетровської області, росіянка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружена, працює дояркою СТОВ „Батьківщина, раніше не судима, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3,

засуджена за ст. 187 ч.3 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини майна, що належить їй на праві особистої власності.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, працює робітником СТОВ „Батьківщина, раніше не судимий, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3,

засуджений за ст. 187 ч.3 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини майна, що належить йому на праві особистої власності.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 3700 гривень на користь ОСОБА_8 та 1098 гривні 93 копійки на користь Срібнянської ЦРЛ.

Вироком суду засуджені визнані винними в тому, що мешканці с. Лебединці Срібнянського району Чернігівської області ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9 зі своїми батьками зібралися їхати до своїх родичів в Дніпропетровську область 09.04.2010 року, але кошти в них були відсутні, тому ОСОБА_5 запропонувала своєму батькові взяти їх в позику в ОСОБА_8, оскільки бачила, як останній в магазині розраховувався за покупки, а решту грошей завернув в поліетиленовий пакет та сховав в кишеню своїх штанів. Дізнавшись від батька, що останній відмовив в позиці, в неї виник умисел на заволодіння їх насильницьким шляхом.

08 квітня 2010 року, після розпивання спиртних напоїв, вона запропонувала своєму братові ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_9 скоїти напад на ОСОБА_8 та заволодіти його грошима, на що останні погодилися.

Щоб реалізувати свій умисел на заволодіння грошима ОСОБА_8, вони, близько 22 год. 30 хв., пішли до гуртожитку СТОВ «Батьківщина», де проживає останній. Але по дорозі ОСОБА_9 відмовилась від пропозиції ОСОБА_7 і повернулася додому.

ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 зайшли в приміщення гуртожитку, а потім в кімнату до ОСОБА_8, ОСОБА_7, підійшовши до ОСОБА_8, звалив його на підлогу та став утримувати в такому положенні. ОСОБА_5, намагаючись подавити опір ОСОБА_8, нанесла останньому декілька ударів металевою кришкою по голові. Отримавши тілесні ушкодження, небезпечні для життя та здоровя, він припинив чинити опір. ОСОБА_5, використовуючи безпорадний стан потерпілого, з кишень штанів ОСОБА_8 витягла 6300 гривень, після чого покинули ОСОБА_8, з місця злочину втекли. Гроші поділили між собою та використали їх для своїх потреб.

В апеляції прокурор Срібнянського району не оспорюючи доведеності вини засуджених, правильності кваліфікації дій, міри призначеного покарання, просить вирок суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Зазначає, що в судових дебатах головуючим не надано слово для промови підсудним, чим порушені вимоги ст. 318 КПК України. Також в мотивувальній частині вироку суд не відокремив обтяжуючі та помякшуючі покарання обставини кожного з підсудних, чим порушив вимоги ч.2 ст. 334 КПК України. Звертає увагу, що в порушення вимог ст. 335 КПК України, покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не індивідуалізовано, а визначене узагальненим поняттям „кожному.

В апеляції адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Вважає, що обвинувачення ОСОБА_5 у незаконному заволодінні грошовими коштами в сумі 6300 грн. є недоведеним і ґрунтується лише на показах потерпілого, який не міг конкретно вказати, яка сума коштів у нього була. Крім того, вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання є занадто суворим, оскільки судом не враховано, що вона не має судимості, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину та непрацездатних батьків, щиро розкаялась в скоєному, добровільно видала грошові кошти, якими заволоділа, частково відшкодувала матеріальні збитки. Звертає увагу, що судом при винесенні вироку допущені порушення вимог ст. 318 ч.2, 334 ч.2 КПК України.

В апеляції засуджена ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Зазначає, що судом допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виразились в тому, що суд не надав їй можливості виступити в судових дебатах. Вважає призначене їй покарання занадто суворим. Вказує, що судом не прийнято до уваги її каяття, позитивні характеристики, те, що на її утриманні неповнолітня дитина та непрацездатні батьки, нею написана явка з повинною, добровільно видані гроші, які були забрані у потерпілого, частково відшкодована матеріальна шкода, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. Також звертає увагу, що по справі є очевидці, які спростовують покази потерпілого, але вони слідством не взяті до уваги. Вважає, що вона не могла спричинити потерпілому таких тілесних ушкоджень, які вказані у висновку судово-медичної експертизи. Вказує, що вона забрала у потерпілого значно меншу суму грошей, ніж ту, яку зазначив сам потерпілий. Просить звернути увагу, що органами досудового слідства не проведена жодна експертиза з приводу перебування потерпілого в стані алкогольного спяніння.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити з вказаних в ній підстав, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що вирок підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.. 318 КПК України по закінченню судового слідства суд переходить до судових дебатів, які полягають у промовах прокурора, потерпілого і його представника, цивільного позивача, цивільного відповідача або їх представників, захисника і підсудного.

Як вбачається з протоколу судового засідання і це зазначають всі апелянти, підсудним ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не надана була можливість виступити в судових дебатах, що є порушенням їх процесуальних прав, що відповідно до п.13 ч.2 ст. 370 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора Срібнянського району, засудженої ОСОБА_5, та в її інтересах адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2010 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі суддів.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3