№ провадження 1-кп/646/704/2014
УХВАЛА

Іменем України

17.12.2014 р.
м.Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участі секретаря - Горчак О.М.,

прокурора - Чухлєбова І.В.,

захисника - ОСОБА_1,

обвинувачених - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження №0001936 від 24.07.2014р.,
відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., за ч.2 ст.187 КК
України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.н., за ч.2 ст.187 КК
України,

встановив:

В провадженні Червонозаводського
районного суду м.Харкова знаходиться
вищевказана кримінальна справа.
Відносно обвинувачених ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою строком до
22 грудня 2014 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив
клопотання про продовження строку
обраного обвинуваченим запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою,
посилаючись на наявність
процесуальних ризиків, передбачених
ст.177 КПК України, у тому числі, щодо
можливості ухилитися від суду,
вплинути на свідків та вчинити новий
злочин.

Захисник та обвинувачені заперечували
проти клопотання прокурора та просили
змінити обраний обвинуваченим
запобіжний захід на домашній арешт,
посилаючись на відсутність
вищевказаних процесуальних ризиків,
наявність зареєстрованого у
встановленому законом порядку місця
проживання та позитивну
характеристику.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що підстав для зміни чи
скасування обраного обвинуваченим
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запобіжного заходу
немає.

При цьому суд враховує обставини та
умови, визначені ст.ст.177, 178 КПК України.

Так, у даному випадку існує
обґрунтована підозра щодо вчинення
обвинуваченими інкримінованого їм
злочину (без попереднього висновку про
їх винуватість).

На даний час особиста ситуація
обвинувачених не змінилася.
Обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
працюють, неодружені, не мають на
утриманні непрацездатних осіб. Тобто в
судовому засіданні не встановлено
обставин, які б свідчили про наявність
міцних соціальних зв'язків кожного з
обвинувачених, що дозволяли б суду
зробити однозначний висновок щодо
гарантування такими зв'язками належної
процесуальної поведінки
обвинувачених.

Ці обставини свідчать про наявність
ризику переховування від суду.

Крім того, злочин, передбачений ч.2 ст.187
КК України, вчинення якого
інкримінується ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є
тяжким злочином, за який може бути
призначене покарання у вигляді
позбавлення волі від семи до десяти
років з конфіскацією майна.

Більш того, цей злочин є насильницьким,
посягає на одну з найвищих цінностей у
суспільстві та державі - життя та
здоров'я людини.

Тобто тяжкість злочину є достатньою
причиною, разом з іншими, які вказані
вище, для продовження строку тримання
обвинувачених під вартою.

Таким чином, проаналізувавши всі
вищевказані обставини у їх сукупності
та взаємозв'язку суд приходить до
висновку, що інші запобіжні заходи, не
пов'язані з триманням під вартою, у тому
числі, домашній арешт, не зможуть
гарантувати належної процесуальної
поведінки обвинувачених та виконання
ними процесуальних рішень по справі.

У даному випадку суспільний інтерес у
справі, який полягає у повному та
неупередженому розгляді кримінальної
справи у встановлений законом строк,
виконанні обвинуваченими
процесуальних рішень у справі та
запобіганню їх спробам ухилитися від
суду, не дивлячись на презумпцію
невинуватості, має більшу вагу, ніж
правило про повагу до свободи особи.

Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого
обвинувачуються ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є
насильницьким, суд вважає за
недоцільне визначати заставу.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 110, 331 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до 21 лютого 2015 року.

Відмовити у задоволенні клопотання
захисника та обвинувачених про зміну
запобіжного заходу, обраного
обвинуваченим, на домашній арешт.

Ухвала апеляційному оскарженню не
підлягає.

Суддя
І.С.Блага