Справа № 134/1289/13-к
Провадження №11-кп/772/394/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
Доповідач : Спринчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Колегія суддів судової
палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого судді
Спринчука В.В.,

суддів
Кривошеї А.І., Сілакова С.М.

при секретарі
Лупол М.А.,

з участю прокурора
Миколайчука Д.Г.,

адвокатів
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

обвинувачених
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Вінниці 24 грудня 2013 року
кримінальне провадження №11-кп/772/394/2013
за апеляційними скаргами
обвинуваченого ОСОБА_4 та його
захисника ОСОБА_3, обвинуваченого
ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_2 на
вирок Крижопільського районного суду
Вінницької області від 08 жовтня 2013
року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, несудимого,

визнано винним за ч.2 ст.15, ч.3 ст.289, ч.4
ст.187, п.п. 6,12 ч.2 ст.115 КК України та
призначено покарання: за ч.2 ст.15 ч.3 ст.289
КК України вісім років позбавлення
волі з конфіскацією усього майна, що є
його власністю; за ч.4 ст.187 КК України
дванадцять років позбавлення волі з
конфіскацією усього майна, що є його
власністю; за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України
п'ятнадцять років позбавлення волі з
конфіскацією усього майна, що є його
власністю. На підставі ст.70 КК України
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим, визначено
остаточне покарання ОСОБА_4 п'ятнадцять
років позбавлення волі з конфіскацією
усього майна, що є його власністю.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше судимого: 08.06.2010 року
Крижопільським районним судом
Вінницької області за ч.3 ст.185 КК
України 3 роки позбавлення волі з
іспитовим строком 1 рік; 08.10.2010 року
Крижопільським районним судом
Вінницької області за ч.2 ст.315 КК
України 5 років позбавлення волі з
іспитовим строком 2 роки,

визнано винним за ч.2 ст.15, ч.3 ст.289, ч.4
ст.187, п.п. 6,12 ч.2 ст.115 КК України та
призначено покарання: за ч.2 ст.15 ч.3 ст.289
КК України вісім років позбавлення
волі з конфіскацією усього майна, що є
його власністю; за ч.4 ст.187 КК України
дванадцять років позбавлення волі з
конфіскацією усього майна, що є його
власністю; за п.п. 6,12 ч.2 ст.115 КК України
п'ятнадцять років позбавлення волі з
конфіскацією усього майна, що є його
власністю. На підставі ст.70 КК України
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим, визначено
остаточне покарання ОСОБА_5 п'ятнадцять
років позбавлення волі з конфіскацією
усього майна, що є його власністю,

встановила:

Згідно вироку суду ОСОБА_4 та ОСОБА_6
10.03.2013 року, після сумісного вживання
алкогольних напоїв та, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, вирішили
викрасти автомобіль.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4
та ОСОБА_6, діючи умисно, за попередньою
змовою, з метою заволодіння
транспортним засобом біля 23 години
зайшли в домогосподарство ОСОБА_7, що
знаходиться по АДРЕСА_1 де ОСОБА_6 за
допомогою металевого лома, який приніс
з собою, зірвав навісний замок воріт
гаража. Проникнувши в гараж, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 шляхом зривання захисного
кожуха рульової колонки та з'єднання
електропроводів системи запалювання
намагалися запустити двигун належного
ОСОБА_8 автомобіля ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1,
але свій умисел на заволодіння
транспортним засобом до завершення не
довели з причин, що не залежали від їх
волі, оскільки не змогли запустити
двигун та були викриті ОСОБА_7

Усвідомлюючи, що їх протиправні дії,
направлені на заволодіння чужим
майном, перестали бути таємними та
стали очевидними для присутнього у
дворі ОСОБА_7, у ОСОБА_4 та ОСОБА_6
раптово виник умисел на сумісне
заволодіння чужим майном шляхом
розбійного нападу, поєднаного з
протиправним позбавленням життя
ОСОБА_7

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4
підбіг до ОСОБА_7 і завдав йому декілька
ударів знайденим в автомобілі
розкладним ножем в ділянку тулуба,
спричинивши тілесні ушкодження у
вигляді непроникаючих колото-різаних
ран у нижньому куті лівої лопатки та по
задній поверхні грудної клітки у
верхній частині по біля-хребтовій
лінії справа.

Після чого, ОСОБА_6 підвів потерпілого
ОСОБА_7 із землі та тримаючи його попід
руки разом з ОСОБА_4, реалізуючи раптово
виниклий злочинний умисел, вони
проникли в будинок та пред'явили до
ОСОБА_7 вимогу передати їм гроші та
ключі від автомобіля. Отримавши
відмову, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, продовжуючи
реалізовувати злочинний умисел,
направлений на умисне вбивство в ході
розбійного нападу з метою заволодіння
майном потерпілого, усвідомлюючи
протиправність та суспільну небезпеку
своїх дій, розуміючи та передбачаючи
настання загрозливих для життя ОСОБА_7
наслідків у вигляді його смерті та
бажаючи настання саме таких наслідків,
нанесли останньому численні удари
розкладним та мисливським ножами в
життєво важливі органи - в ділянку
грудної клітки та живота.

В результаті сумісних злочинних дій
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7
були спричинені тілесні ушкодження у
вигляді: колото-різаної рани по
біля-грудиній лінії справа в проекції
четвертого міжребір'я без ушкодження
внутрішніх органів, колото-різаної
рани по середньо-підпаховій лінії
зліва в проекції сьомого міжребір'я з
пошкодженням діафрагми з проникненням
в зачеревний простір без ушкодження
внутрішніх органів, колото-різаної
рани по передньо-підпаховій лінії
зліва в проекції сьомого міжребір'я в
плевральну порожнину з пошкодженням
купола діафрагми, і проникає в
плевральну порожнину з пошкодженням
шлунку по діафрагмальній поверхні,
колото-різаної рани по передній
поверхні черевної стінки з правої
сторони, в підреберній ділянці по
середньо-ключичній лінії, без
пошкодження внутрішніх органів, котрі
стосовно до живих осіб, мають ознаки
тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що
призвели до настання смерті.

Смерть потерпілого наступила
внаслідок проникаючого поранення
плевральної порожнини, яке
ускладнилось двобічним
пневмотораксом, проникаючого
поранення черевної порожнини з
ушкодженням шлунку, яке ускладнилось
масивною внутрішньою та
внутрішньо-шлунковою кровотечею, що в
сукупності з травмою плевральної
порожнини спричинило геморагічний шок.

Інші тілесні ушкодження у вигляді:
закритої тупої травми грудної клітки:
синець по зовнішній поверхні грудної
клітки зліва, по середньо-підпаховій
лінії, прямі переломи 6-7-8 ребер зліва по
середньо-підпаховій лінії без
пошкодження пристінкової плеври у
своїй сукупності, стосовно до живих
осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості,
колото-різана рана по передній
поверхні грудної клітки, у верхній
частині зліва, в ділянці другого
міжребір'я, колото-різана рана по
задній поверхні грудної клітки в
верхній частині по біля-хребтовій
лінії справа, колото-різана рана в
ділянці нижнього кута лівої лопатки
поверхнева колото-різана рана по
внутрішній поверхні лівої стопи з
пошкодженням підшкірно-жирового шару,
дані тілесні ушкодження стосовно до
живих осіб, мають ознаки тілесних
ушкоджень легкого ступеню тяжкості, як
такі, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

В ході розбійного нападу, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6, діючи умисно, з корисливих
мотивів, з проникненням в житло
заволоділи належним потерпілому
майном, а саме: наручним годинником «Q&Q»
вартістю 120 гривень, наручним
годинником «Космос» вартістю 69
гривень, наручним годинником «Луч»
вартістю 50 гривень, одеколоном
«Спортклуб» вартістю 10 гривень,
парфумами «Ассоль» вартістю 18 гривень
та двома пляшками ігристого вина
«Советское шампанское напівсолодке».

Обвинувачений ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій просить пом'якшити йому
призначене судом першої інстанції
покарання, врахувати, що він раніше не
судимий, позитивно характеризується по
місцю проживання, активно сприяв
слідству, давав правдиві показання,
щиро розкаявся, згідно судово-медичної
експертизи травми та порізи які були
ним нанесені ОСОБА_7 не могли
спричинити смерть.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну
скаргу, в якій просить вирок суду
змінити і призначити покарання у виді
позбавлення волі строком на 10 років,
мотивуючи тим, що судом не були взяті до
уваги його покази і він не зміг
захистити себе чим було порушено його
Конституційні права, не взято до уваги,
що він щиро кається у скоєному,
частково визнає свою вину, хоче стати
на шлях виправлення, на його утриманні
знаходиться онко хвора матір в якої 100%
втрата працездатності і вона потребує
постійно сторонньої допомоги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 -
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить вирок суду змінити в сторону
пом'якшення, врахувати, що ОСОБА_9 на
протязі досудового розслідування та
судового слідства давав послідовні
покази, активно сприяв розслідуванню
справи, розповідав про події так як він
це пам'ятав, за місцем проживання
характеризується позитивно, раніше
злочинів не вчиняв.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5-
ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій
просить вирок суду частково скасувати
та ухвалити новий, яким ОСОБА_5 визнати
винним у вчиненні кримінальних
правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч.3
ст.289, ч.4 ст.187 КК України та призначити
покарання в межах санкції зазначених
статей КК України, у вчиненні
кримінального правопорушення за п.п. 6,12
ч.2 ст.115 КК України виправдати,
мотивуючи свої вимоги тим, що суд
поверхнево розглянув справу, дав
неправильну оцінку добутим щодо справи
доказам, в основу вироку поклав
припущення, які суперечать дійсним
обставинам справи, за ч.2 ст.15, ч.3 ст.289,
ч.4 ст.187 КК України, він визнав вину,
щиро розкаявся, за п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК
України вину не визнав, та його вина у
цьому злочині не була доведена в
судовому засіданні, під час досудового
та судового слідства ОСОБА_5 давав
послідовні показання, що він не наносив
тілесні ушкодження, що були б
небезпечними для життя потерпілого,
він навпаки намагався захистити
потерпілого від нанесення ОСОБА_4 таких
ушкоджень, умислу та попередньої
домовленості із ОСОБА_4 на вчинення
злочину за п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України у
нього не було, жоден із досліджених
доказів не доводить вину ОСОБА_5 за п.п.
6,12 ч.2 ст.115 КК України, суд дав не
правильну оцінку протоколам
проведення слідчих експертів від 14.03.2013
року за участю обвинувачених та
дослідженим відеозаписам відповідних
слідчих експериментів, оскільки дані
докази спростовують причетність
ОСОБА_5 до вчинення злочину за п.п. 6,12 ч.2
ст. 115 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинувачених
ОСОБА_4, ОСОБА_5, які апеляційні скарги
свої та захисників підтримали, просили
зменшити міру покарання, захисників
ОСОБА_3, ОСОБА_2, які підтримали подані
апеляційні скарги з підстав викладених
в них, прокурора, який заперечив проти
задоволення апеляційних скарг,
вказавши на їх безпідставність та
законність вироку, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги слід
залишити без задоволення, а вирок
необхідно змінити.

Відповідно до ст.404 КПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти
за межі апеляційних вимог, якщо цим не
погіршується становище
обвинуваченого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за
наслідками апеляційного розгляду за
скаргою на вирок суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
змінити вирок.

У вступній частині оскаржуваного
вироку вказано про судимості ОСОБА_5
08.06.2010 року, 08.10.2010 року незважаючи на те,
що вони, згідно ст.89 КК України,
погашені, чим порушено вимоги ст. 374 КПК
України.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №5 від 20.06.1990 року «Про
виконання судами України
законодавства і постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань
судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку» дані про зняту
чи погашену судимість не повинні
заноситись до вступної частини вироку,
тому згадані судимості ОСОБА_5 слід
виключити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_4
та ОСОБА_5 в скоєні злочинів
/правопорушень/, за які вони визнанні
винними, при обставинах, викладених у
вироку, є обґрунтованим і
підтверджується доказами, повно
перевіреними в судовому засіданні,
яким суд дав вірну оцінку і юридичну
кваліфікацію.

Обираючи обвинуваченим вид та міру
покарання, суд виходив із встановленої
ст.50 КК України, його мети кари,
виправлення та запобігання вчиненню
нових злочинів.

Судом першої інстанції всебічно, повно
і об'єктивно досліджено обставини
справи, та призначено покарання
відповідно до вимог ст.65 КК України,
враховано ступінь тяжкості вчинених
злочинів /правопорушень/, відомості
характеризуючі особи обвинувачених та
обставини які обтяжують покарання, і
таке покарання є необхідним й
достатнім для виправлення
обвинувачених та попередження нових
злочинів.

Органом досудового слідства вірно
кваліфіковано дії обвинувачених
засуджених за п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України,
що підтверджено судом першої
інстанції, оскільки вони були об'єднані
єдиним умислом, спрямованим на
позбавлення потерпілого ОСОБА_7 життя,
виконали весь обсяг дій, які вважали
необхідним для реалізації цього
умислу. Кількість, характер,
локалізація заподіяння тілесних
ушкоджень свідчить про впевненість
обвинувачених у настанні бажаного для
них результату.

Так, обвинувачені ОСОБА_4, ОСОБА_5 під
час заподіяння потерпілому смерті
діяли спільно, узгоджено. Разом
наносили тілесні ушкодження
потерпілому, спільно заволоділи майном
останнього, з огляду на що, їх дії
кваліфіковано як вчинення умисного
вбивства з корисливих мотивів за
попередньою змовою групою осіб.

Згідно висновку СМЄ №126 від 07.08.2013 року,
який підтриманий допитаним в суді
експертом ОСОБА_11 смерть ОСОБА_7
настала від отриманих ним проникаючих
колото - різаних поранень грудної
клітки та органів черевної порожнини.
Ушкодження у вигляді проникаючих
колото-різаних ран, виникли незадовго
до смерті, тобто 10.03.2013 року і за
ступенем тяжкості відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що
небезпечні для життя в момент їх
спричинення. Між отриманими
проникаючими колото-різаними
пораненнями грудної клітки та черевної
порожнини, і настанням смерті є прямий
причинний зв'язок.

Описані у висновку експерта колото
різані рани 1;2;3;4;5;7;8 як проникаючі так і
не проникаючі поранення грудної
клітки, та черевної порожнини,
утворились від дії гострого, колюче
ріжучого предмета, з шириною
травмуючої поверхні (клинка) біля 1,5 см,
і довжиною леза не менше 5-6 см. Під даний
опис підходить ніж зазначений в
дослідницькій частині висновку
експерта, експертизи речових доказів
під №3 - побутовий, розкладний ніж.

Колото-різана рана 6 по переднє під
пахвовій лінії зліва, в проекції 7-го
межребірря (проникаюча) - виникла від
дії гострого, колюче ріжучого предмета,
з шириною травмуючої поверхні (клинка)
до 4 см, і довжиною леза біля 10 см. Під
даний опис підходить ніж зазначений в
дослідницькій частині висновку
експерта, експертизи речових доказів
під №2 - мисливський ніж.

Між проникаючими колото - різаними
пораненнями грудної клітки та черевної
порожнини і настанням смерті є
причинний зв'язок.

Як обвинувачений ОСОБА_4 так і ОСОБА_5
вказали, що тілесні ушкодження
потерпілому розкладним ножем наносив
ОСОБА_4

Мисливський ніж, згідно показань
ОСОБА_5, який він забрав із автомобіля
ОСОБА_7, знаходився у нього в кишені, він
його нікому не передавав.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначав про
нанесення потерпілому поранень лише
розкладним ножем, вказав, що в ході
події в будинку ОСОБА_5 ходив із
мисливським ножем, вимагав гроші у
ОСОБА_7

Вказані вище докази підтверджують те,
що саме ОСОБА_5 за допомогою
мисливського ножа спричинив тілесне
ушкодження потерпілому ОСОБА_7, яке
описане у висновку експерта, як колото -
різана рана « 6», яка наряду із іншими
проникаючими ранами, спричиненими
ОСОБА_4 за допомогою розкладного ножа
стоїть в причинному зв'язку зі смертю
потерпілого, з огляду на що заперечення
винуватості ОСОБА_5 у позбавленні життя
потерпілого є необґрунтованим.

Наявність на утриманні ОСОБА_5 хворої
матері не завадили скоєнню ним
особливо тяжких злочинів, і не
спростовують висновки суду про
необхідність саме такого відбування
покарання і в такій мірі.

Обставин, які б пом'якшували покарання
обвинуваченим не встановлено.

Досудовим слідством та судом вжито
всіх передбачених законом заходів для
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, зібрано
докази з дотриманням вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 407, 408 КПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а:

В задоволенні апеляційних скарг
обвинуваченого ОСОБА_4 та його
захисника ОСОБА_3, обвинуваченого
ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_2-
відмовити.

Вирок Крижопільського районного суду
Вінницької області від 08 жовтня 2013 року
щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5 - змінити, виключити
з вступної частини вироку вказівку про
судимість ОСОБА_5 за вироками від 08.06.2010
року Крижопільським районним судом
Вінницької області за ч.3 ст.185 КК
України; від 08.10.2010 року Крижопільським
районним судом Вінницької області за
ч.2 ст.315 КК України, вказавши про
відсутність судимості в силу ст. 89 КК
України.

В решті оскаржуваний вирок суду
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України із
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 3-х місяців із дня її
проголошення, а засудженим, який
тримається під вартою, - в той самий
строк з дня вручення йому копії
судового рішення.

Судді: /підпис/

Копія вірна