Справа №1-107/2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007 року Снігурівський районний суд
Миколаївської області у складі: головуючого судді - Устіченко К.І., при секретарі - Себестьянській І.П.3 участю
потерпілої - ОСОБА_2 адвокатів - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Снігурівка
кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця с Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, українця,
громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого, з середньою освітою, одруженого

за ст. 125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2007 року біля 05-00 год. ранку в с. Євгенівка
Снігурівського району Миколаївської області на городі неподалік від
домоволодіння АДРЕСА_1 підсудний ОСОБА_1 під час сварки, що виникла на фунті неприязних
стосунків, навмисно штовхнув руками
потерпілу ОСОБА_2 та наніс один удар в
область лівого ока гілкою від дерева ,
заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді синців на правому плечі, обличчі ,
зсадини на ногах, які відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень,
що не потягли за собою короткочасний розлад здоров"я.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе не
визнав, суду пояснив, що дійсно 31.05.2007 року відбулася сварка
але не між ним і потерпілою, а його
дружиною і ОСОБА_2 Він потерпілій будь-які тілесні ушкоджень не завдав.

Цивільний позов про відшкодування моральних збитків в
сумі 3000 грн. не визнає.

Незважаючи на те,
що підсудний винним себе не визнав,
його вина підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_2
, яка пояснила, що 31 травня 2007 року біля 05 години ранку
вона працювала на своєму городі. До неї підійшов підсудний, між ними виникла сварка за гілки, які вона прибирала з городу і під час цієї
сварки підсудний штовхнув її і гілкою наніс удар в область обличчя, від чого вона впала на купу з гілками і
отримала тілесні ушкодження у вигляді синців.

Показаннями свідка ОСОБА_5, яка підтвердила, що дійсно вона бачила як на городі між
підсудним та потерпілою виникла сварка ,
під час якої ОСОБА_1 штовхнув ОСОБА_2
і вона впала на купу з гілками. Після цього бачила ОСОБА_2 з тілесними ушкодженнями у вигляді синців на
обличчі, руках та ногах.

Актом медичного освідування № 96
від 04.06.2007 року (а.с. 4), згідно з
яким у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на правому
передпліччі, обличчі, зсадин на ногах, які відносяться до легких тілесних ушкоджень
без короткочасного розладу здоров"я.

Доводи підсудного та його
захисника, що вина ОСОБА_1 не доведена в
заподіянні ним тілесних ушкоджень потерпілій спростовуються доказами, які суд дослідив під час судового
слідства, а тому не заслуговують на
увагу.

Свідчення потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 є послідовні, узгоджуються з іншими доказами, а тому не вірити їм у суда немає ніяких
підстав у зв"язку з тим, що вони
попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих
свідчень.

До показань свідка ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 суд відноситься критично, бо
вони являються близькими родичами підсудного дружиною та донькою. Вони
зацікавлені у тому, щоб підсудний уник
відповідальності за заподіяний ним злочин,
що підтверджується їх показаннями.

Будь-яких інших фактів,
які б доводили непричетність підсудного до вказаного злочину судом не
встановлено.

Дослідив докази,
суд кваліфікує дії підсудного за ч. 1
ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання
підсудному, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинено злочин невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується
виключно позитивно, його першу
судимість, те що він являється
пенсіонером, стан його
здоров"я, страждає на хворобу
серця.

Обставин, що
обтяжують відповідальність підсудного суд не вбачає.

Враховуючи наведене суд призначає
підсудному покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Цивільний позов потерпілої
ОСОБА_2 про відшкодування моральних
збитків підлягає частковому задоволенню на підставі ст. 1167 ЦК
України, як доведений матеріалами
кримінальної справи з урахуванням обставин справи, фізичних та психічних страждань
потерпілої, розумності та справедливості
у розмірі 300 грн.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у
вигляді штрафу у розмірі 510 (п"ятьсот десять) грн. на користь держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
300 (триста) грн. моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція
до Миколаївського апеляційного суду,
через місцевий суд, протягом
15-днів з моменту його проголошення.