№ 336/6812/14-к
провадження № 1кп/336/61/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2015 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
26.10.2010 р. за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.03.2013 р. покарання за вироком від 26.10.2010 р. у вигляді штрафу замінено покаранням у вигляді 50 годин виправних робіт, яке відбуте з 12.06.2013 р. по 18.08.2013 р.;
09.10.2012 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.08.2013 р. іспитовий строк скасовано, 10.10.2013 р. направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком суду від 09.10.2012 р., звільнилась 08.04.2014 р. на підставі ст.7 ЗУ «Про амністію»;
21.08.2014 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.395 КК України до 1 місяця арешту, -
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, -
В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України визнала, пояснила, що дійсно вночі 05 серпня 2014 р. вона поверталась додому та на трасі «Москва-Сімферополь» біля магазину «Айс» зупинила автомобіль, яким керував потерпілий. Коли вони зупинились на узбіччі, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, а вона біля водійського сидіння побачила гаманець коричневого кольору, який вирішила викрасти. В подальшому з гаманця вона дістала грошові кошти, а сам гаманець викинула. У вчиненому щиросердно розкаялась.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачена не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності її позиції, тобто визнання нею вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості. Обвинувачена має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судима, перебуває на обліку в наркодиспанері.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, враховуючи дані про особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, а також думку потерпілого щодо міри покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції її від суспільства із застосуванням ст.75, 76 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року), суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо вона в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію, не виїжджати без їх дозволу за територію України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Речові докази по справі:
Гаманець коричневого кольору з кредитною карткою ПриватБанк, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя