Справа № 667/3719/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, вознесенського району с. Олександрівка, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

встановив:
Досудовим слідством ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що не будучи суб`єктом підприємницької діяльності та не маючи ліцензії на право виробництва та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в порушення вимог ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» та ЗУ «Про акцизний збір на алкогольні напої і тютюнові вироби», переслідуючи прямий умисел, направлений на отримання неконтрольованого державою прибутку, приблизно в січні 2015 року, знаходячись в вечірній час за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_2 , з метою подальшого незаконного збуту, придбав у невстановленої слідством особи на ім.»я ОСОБА_6 спирт етиловий у невстановленій кількості в пластикових пляшках на загальну суму близько 3000 грн. В подальшому в домашніх умовах шляхом змішування спирту етилового та води, незаконно виготовив саморобним шляхом алкогольні напої водно-спиртову суміш, фальсифіковану під горілку, яку зберігав у скляних та пластикових пляшках різного об`єму, а також пластикових каністрах ємкістю 20 л. за місцем власного проживання з метою подальшого збуту. 19.03.2015 працівниками ГУ ДФС в ході проведення обшуку за місцем його проживання за вказаною адресою зазначену водно-спиртову суміш, фальсифіковану під горілку було вилучено.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.204 як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

30 квітня 2015 року між прокурором та ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої останній зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у обсязі підозри у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, про яку йому повідомлено та погодитися на призначення узгодженого покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.) з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

В судовому засіданні прокурор просив угоду затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що йому зрозуміла суть угоди і що, укладаючи таку угоду, від відмовляється від важливих прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення. Разом з тим, підтримуючи клопотання свого захисника щодо розстрочки призначеного покарання у вигляді штрафу в сумі 17000 грн, пояснив, що офіційно не працює і не зможе зразу внести таку велику суму штрафу.

Захисник також просив угоду затвердити, призначивши узгоджену мінімальну міру покарання за цим кримінальним правопорушенням та розстрочити штраф на півроку у зв`язку з тяжким матеріальним становищем ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затверджені угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства (п.2 ч.7).

Так, умови угоди визнаються такими, що не відповідають інтересам суспільства, у випадку, якщо: ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження не відповідає тому пом`якшенню покарання, яке просить застосувати прокурор; був відсутній суспільний інтерес у забезпеченні швидшого досудового розслідування; підозрюваним насправді не вчинялося жодних дій, спрямованих на сприяння кримінальному провадженню.

Згідно зі ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості однією з найважливіших умов є відображення дій, які підозрюваний (обвинувачений) зобов`язується вчинити з метою «співпраці у викритті кримінального правопорушення».

Угода не може бути укладена, якщо підозрюваний (обвинувачений) не вкаже конкретних дій, які він готовий зробити з метою сприяння стороні обвинувачення в розкритті злочину, викриття та кримінальному переслідуванні інших співучасників злочину, розшуку майна, отриманого в результаті злочину, тощо.

Такого зобов`язання в наданій до суду угоді немає, тому вона не відповідає вимогам КПК України та інтересам суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.474 КПК України, суд
ухвалив:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 30 квітня 2015 року між прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Повернути матеріали кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Роз`яснити, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1