Справа № 595/1713/14-к
Провадження 1-кп/595/104/2014
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року
Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_10 ,

педагога ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , учня 4(8)-А класу Бучацької гімназії ім.В.М.Гнатюка, який виховується у повній сім`ї, внаслідок вчинення ним до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2014 року, о 10 год. 30 хв., між неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_7 три удари кулаком в живіт, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селезінки, яка ускладнилась внутрішньою кровотечею, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 суду показав, що дійсно 30 червня 2014 року, о 10 год. 30 хв., між ним та ОСОБА_7 , коли вони перебували на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , виник конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_7 декілька ударів кулаком в живіт.

Допитана в якості законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 його мати ОСОБА_6 суду показала, що зі слів сина ОСОБА_12 їй відомо про обставини заподіяння ним тілесного ушкодження неповнолітньому ОСОБА_7 30 червня 2014 року, о 10 год. 30 хв., між її сином та ОСОБА_7 , коли вони перебували на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , виник конфлікт, в ході якого її син спричинив ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селезінки.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_4 заявила клопотання, в якому просила суд відмовити у застосуванні примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 та закрити кримінальне провадження, мотивуючи тим, що за наслідки, які настали внаслідок сутички між неповнолітніми, повну відповідальність несе дитячий оздоровчий заклад, в якому діти проводили свій відпочинок та оздоровлювались, працівники якого не здійснювали нагляд за поведінкою дітей під час їхнього перебування у закладі.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 30 червня 2014 року, о 10 год. 30 хв., між ОСОБА_5 та ним, коли вони перебували на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 наніс йому три удари кулаком в живіт, чим заподіяв тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селезінки, яка ускладнилась внутрішньою кровотечею, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитана в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 його мати ОСОБА_8 суду показала, що зі слів сина ОСОБА_13 їй відомо про обставини заподіяння йому тілесного ушкодження неповнолітнім ОСОБА_5 30 червня 2014 року, о 10 год. 30 хв., між її сином та ОСОБА_5 , коли вони перебували на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 умисно наніс синові три удари кулаком в живіт, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селезінки, яка ускладнилась внутрішньою кровотечею, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Після отримання тілесного ушкодження у сина постійні болі живота, вона не може залишити його одного. Синові лікарі видалили селезінку, а тому кров не очищується. Кожні пів року син має лягати у лікарню. Дитина стала агресивною. За лікування сина їй відшкодували 2000 грн., при цьому родичі ОСОБА_5 сподівалися, що вона забере заяву з міліції, а коли цього не сталося, то вони ні разу не запитали, як здоров`я дитини. Вона не відчула розкаяння з боку неповнолітнього ОСОБА_5 та розуміння з боку його близьких родичів, а тому просить застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру. Разом з тим, просить суд стягнути із законного представника ОСОБА_6 в її користь завдану синові моральну шкоду в розмірі 200000 грн.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_14 суду показав, що він був очевидцем конфлікту, який відбувся 30 червня 2014 року, о 10 год. 30 хв., між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , так як він в той час також оздоровлювався в «Лісовому дзвіночку». Хлопці грали в карти. ОСОБА_5 став насміхатися над ОСОБА_7 . Маючи в руках швабру ОСОБА_5 сказав: «Понюхай тапок. Зараз будемо мити ОСОБА_7 ». Між ними почався конфлікт. ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 два удари в живіт, а ОСОБА_7 у відповідь вдарив ОСОБА_5 ногою у стегно. ОСОБА_7 поскаржився, що його болить там, де вдарив ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_15 суду показав, що він був очевидцем конфлікту, який відбувся 30 червня 2014 року, о 10 год. 30 хв., між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , так як він в той час також оздоровлювався в «Лісовому дзвіночку». Хлопці грали в карти. ОСОБА_5 не везло. Останній став насміхатися над ОСОБА_7 . Між ними почався конфлікт. Оскільки пройшов значний період часу він призабув деякі обставини конфлікту, однак повністю підтримує свої показання, дані під час допиту та слідчого експерименту в ході досудового розслідування.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_16 суду показав, що він був очевидцем конфлікту, який відбувся 30 червня 2014 року, о 10 год. 30 хв., між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , так як він в той час також оздоровлювався в «Лісовому дзвіночку». Хлопці грали в карти. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла суперечка, яка перейшла в бійку. Коли конфлікт припинився ОСОБА_7 сказав, що йому погано. Він не може пригадати через що виникла суперечка, але йому відомо що ще напередодні хлопці між собою посварилися. Оскільки пройшов значний період часу він призабув деякі обставини конфлікту, однак повністю підтримує свої показання, дані під час допиту та слідчого експерименту в ході досудового розслідування.

Свідок ОСОБА_17 директор дитячого оздоровчого закладу «Лісовий дзвіночок», суду показав, що про обставини отримання ОСОБА_7 тілесного ушкодження йому розповідала вихователька. Відразу після події від доставляв потерпілого в медзаклад.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 вихователь дитячого оздоровчого закладу «Лісовий дзвіночок», суду показав, що до конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 він тільки два дні працював вихователем у їх групі. Він не бачив, як проходив конфлікт, але хлопці казали, що чи то ОСОБА_5 впав на ОСОБА_7 , чи то ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_7 .

Крім того, вина неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведена висновком судово-медичної експертизи №286 від 29 липня 2014 року, дослідженим в судовому засіданні, згідно якого, у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селезінки, яка ускладнилась внутрішньою кровотечею. Це тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмету, можливо в час та при обставинах викладених у постанові.

(а.с.33-34)

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч.1 ст.121 КК України, з приводу якого провадилося досудове розслідування і, що у цьому діянні винен неповнолітній ОСОБА_5 .

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, до нього слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Суд встановив, що потерпілому ОСОБА_7 суспільно небезпечним діянням заподіяно моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, адже він терпів і терпить фізичну біль, порушився його звичний ритм життя, він знаходиться в стані морального пригнічення та дискомфорту, Вирішуючи цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 його матері ОСОБА_8 про стягнення із законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 його матері ОСОБА_6 в її користь завданої синові моральної шкоди в розмірі 200000 грн., суд враховує характер та обсяг заподіяних неповнолітньому потерпілому моральних страждань, за яких обставин та якими діями вони завдані, ступінь і форму вини заподіювача, матеріальний стан батьків ОСОБА_5 і, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, приходить до переконання про необхідність задоволення позову частково, визначає відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 грн.

Заслухавши учасників кримінального провадження з боку обвинувачення по клопотанню захисника ОСОБА_4 щодо відмови у застосуванні примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження, які просили суд відхилити клопотання, враховуючи те, що в ході судового провадження судом встановлено, що мало місце суспільно небезпечне діяння і, що вчинено це діяння неповнолітнім ОСОБА_5 у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, клопотання захисника є необгрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.350,498,500,501 КПК України, ст.ст.97 ч.2,105 КК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження відмовити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батька ОСОБА_19 та матері ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_6 в користь ОСОБА_8 завдану неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1