№1-28
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
лютого 2008 року місто
Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді підполковника
юстиції ВЕРЛАНОВА С. М.
, при секретарі СІРЕНЧЕНКО В.В., за участю державного обвинувача -старшого
помічника військового прокурора Київського гарнізону - капітана юстиції КОЗАКА
А.Т., захисника підсудного - адвоката
ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3,
у відкритому судовому засіданні в приміщенні військового
суду розглянув кримінальну справу за обвинуваченням військовослужбовця Центру
забезпечення службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони
України

солдата
ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
селі Мотижин, Макарівського району, Київської області, українця,
громадянина України, з повною
середньо освітою, неодруженого, не судимого,
призваного на військову службу у травні 2007 року Шевченківським РВК
міста Києва, -

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України.

Судовим
слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, висловлюючи надумані претензії до
ОСОБА_3, з яким не перебував у
відносинах підлеглості, з приводу
повільної підготовки останнім до відпочинку та використання ОСОБА_3, його,
ОСОБА_1, особистих речей через
неохайність, демонструючи свою уявну перевагу
над потерпілим, який більш пізнього
строку призову, в присутності інших
військовослужбовців підрозділу,
застосував фізичне насильство до ОСОБА_3, а саме,
30 листопада 2007 року, близько
22 години 30 хвилин після команди „Відбій", в спальному приміщенні казарми Центру
забезпечення службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони
України наніс йому два удари кулаком правої руки по схрещеним напроти лоба
долонях рук, а 1 грудня того ж року, біля 22 години 30 хвилин, в приміщенні кімнати для вмивання наніс
потерпілому два удари кулаком правої руки по схрещеним напроти лоба долонях
рук. Внаслідок нанесення підсудним ударів ОСОБА_3 були заподіяні побої і забій
м'яких тканин тильної поверхні лівої кисті,
тобто, легке тілесні ушкодження.

Своїми
діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст.
11, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил
України та ст. ст.
1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов'язують військовослужбовців у
відносинах між собою додержуватися правил військової ввічливості, проявляти взаємну повагу та витримку, показувати приклад дисциплінованості, не принижувати честь та гідність інших
військовослужбовців і не допускати негідних вчинків.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому обвинуваченні
визнав повністю і дав показання, які за
своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину
та, крім того, пояснив,
що він, дійсно, будучи невдоволеним тим, що ОСОБА_3,
який ЗО листопада 2007 року і 1 грудня того ж року приходив в
розташування казарми після викання робіт в штабі Центру забезпечення службової
діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України після команди
„Відбій", повільно виконував його
вказівки щодо підготовки до відпочинку та випадково використав його, ОСОБА_1,
особисті речі, він, ОСОБА_1,
демонструючи свою уявну перевагу,
застосував до потерпілого фізичне насильство. Також підсудний
уточнив, що особистих рахунків з ОСОБА_3
він не мав і у відносинах підлеглості з ним не знаходився.

Крім
особистого визнання вина підсудного ОСОБА_1 у скоєному злочині підтверджується
зібраними по справі доказами, які
підсудний та інші учасники судового розгляду не оспорюють і підтримують в
повному обсязі. За клопотанням державного обвинувача, яке підтримане іншими учасниками
процесу, судове слідство було проведене
відповідно до вимог ч.3 ст. 299 КПК
України. При

2

цьому,
учасникам судового розгляду судом було роз'яснено, що у цьому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати вищезазначені фактичні обставини справи в апеляційному
порядку.

Військово-лікарською
комісією підсудний ОСОБА_1 визнаний здоровим та придатним до військової служби.

Отже, дії ОСОБА_1,
який будучи військовослужбовцем строкової служби порушив статутні
правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин
підлеглості, що виразилося в заподіянні
потерпілому ОСОБА_3 побоїв і легкого тілесного ушкодження, сул кваліфікує за ч. 2 ст.
406 КК України.

Призначаючи
підсудному ОСОБА_1 покарання, суд бере
до уваги і визнає обставинами, які
пом'якшують покарання його щире каяття у вчиненому та сприяння у розкритті
злочину.

Беручи
до уваги вказані обставини, а також
враховуючи особу винного, який раніше ні
в чому осудному замічений не був, до
призову на службу займався суспільно-корисною працею, як до призову на службу, так і під час її проходження характеризується
позитивно, до кримінальної
відповідальності притягається вперше,
попросив вибачення у потерпілого,
який прийняв його вибачення і просив суворо не карати підсудного, суд знаходить можливим застосувати до
ОСОБА_1 ст. 69 КК України і з застосуванням ст. 60
КК України перейти до іншого, більш
м'якого виду основного покарання, не
зазначеного в санкції ч. 2 ст. 406 КК України.

На
підставі викладеного та, керуючись ст.
ст. 299, 323, 324,
325, 332 КПК України, військовий місцевий суд Київського гарнізону

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 406 КК України, за якою із застосуванням ст.
ст. 69, 60 КК України, призначити йому покарання у виді арешту
строком на два місяці з відбуванням даного покарання на гауптвахті Центрального
управління Військової служби правопорядку у місті Києві та Київської області.

Строк відбування
покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з
22 лютого 2008 року.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 - нагляд
командування Центру забезпечення службової діяльності структурних підрозділів
Міністерства оборони України - скасувати і до набрання вироком законної сили
утримувати його на гауптвахті Центрального управління Військової служби
правопорядку у місті Києві та Київської області.

Вирок
може бути оскарженим в апеляційному порядку і на нього може бути внесене
подання прокурора до військового апеляційного суду Центрального регіону через
військовий місцевий суд Київського гарнізону протягом 15 діб з моменту його
проголошення.