пр. № 1-кс/759/668/14
ун. № 759/3638/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року Святошинський районний суду м. Києва

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

захисника скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора Святошинського району м. Києва від 24.02.2014 року про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

7.03.2014 року ОСОБА_4 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із скаргою, яка надійшла до суду 11.03.2014 р., якою просить скасувати постанову прокурора Святошинського району м. Києва від 24.02.2014 р. про закриття кримінального провадження №0000373 стосовно нього, направлення справи органам досудового слідства для вирішення питання про продовження досудового розслідування щодо нього.

При цьому, посилається на те, що постанова є незаконною, безпідставною та такою, що винесена без встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення.

Він не організовував і не брав участі у масових заворушеннях і не вчиняв жодних дій, які складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України.

У матеріалах досудового розслідування відсутні будь-які докази вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а також перебування і затримання його на місці злочину, а саме на вулиці Грушевського у м. Києві поряд з будівлею Верховної Ради України, де 18.02.2014 р. «невстановленими слідством особами завдані побої і тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості працівникам міліції, загальною кількістю приблизно 160 осіб».

Факт його перебування о 09 годині 18.02.2014 р. на вул. Грушевського у м. Києві поряд з будівлею Верховної Ради України невстановлений слідством, а відтак твердження, що він знаходився у зазначеному слідчим місці і там брав участь у масових заворушеннях 18.02.2014 р., є безпідставними і необґрунтованими.

Орган досудового слідства ухилився від встановлення його ролі у подіях 18.02.2014 р. на вул. Грушевського у м. Києві поряд з будівлею Верховної Ради України.

Орган досудового слідства ухилився від належного процесуального обов`язку і обґрунтував підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч.2 ст. 294 КК України у частині об`єктивної сторони кримінального правопорушення виключно на підставі припущень.

Слідством не встановлено і не доведено, що ним вчинені усі чи якісь злочинні дії, які зазначені у повідомленні про підозру, і складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України, а отже посилання на них у постанові про закриття кримінального провадження є недоречними і неправомірними і мають бути скасованими.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник скаргу підтримали.

Прокурор прокуратури Святошинського району м. Києва заперечує проти задоволення скарги, пояснивши, що прокурором Святошинського району м. Києва була винесена постанова 24.02.2014 р. про закриття кримінального провадження №0000373 від 19.02.2014 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України, після з`ясування всіх обставин по справі.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, його захисника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, оглянувши і дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Старшим слідчим СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві лейтенантом міліції ОСОБА_6 18.02.2014 р. по матеріалам досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000367, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України, було пред`явлено ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України, а саме, що він своїми умисними діями вчинив активну участь у масових заворушеннях, що супроводжувалися насильством над особою, опором представникам влади із застосуванням предметів, які використовувались як зброя, що призвели до тяжких наслідків. Постановою старшого прокурора прокуратури м. Києва від 19.02.2014 р. було виділено із кримінального провадження №№0000367 в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.294 КК України, зареєструвавши їх в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000373.

24.02.2014 р. була винесена прокурором Святошинського району м. Києва постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 19.02.2014 р., за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України. Правовим обґрунтуванням вказаної постанови від 24.02.2014 р. є ст. 39 КК України, ст. 110, п.2 ч.1 та ч.3 ст. 284 КПК України.

Згідно вказаної постанови прокурора про закриття кримінального провадження від 24.02.2014 р. було встановлено наступне.

Слідчим відділом Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві розслідується кримінальне провадження №0000373, розпочате 19.02.2014 р. на підставі повідомлень у засобах масової інформації та всесвітній мережі Інтернет за фактами організації невідомими особами, а також активної участі у масових заворушеннях на АДРЕСА_1 , що супроводжувалися посяганнями на життя працівників правоохоронних органів, які виконують службові обов`язки з охорони громадського порядку, погромами, підпалами та масовим знищенням майна, тобто за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294 КК України.

За результатами проведеного розслідування, слідчим за погодженням з прокурором, повідомлено ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , Ніколаєву 1.1, та ОСОБА_13 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що зазначені дії вчинено громадянами з метою усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала конституційному ладу, суверенітету та незалежності України, охоронюваним законом правам громадян України, зокрема передбаченим ст. ст. 33, 34, 39 Конституції України - на свободу пересування, свободу слова та мирних зібрань.

Таким чином, дії осіб, які організовували та брали участь у масових заворушеннях, вчинені у стані крайньої необхідності та не утворюють складу злочину.

ОСОБА_4 наполягає на тому, що він не вчиняв дій в організації та активної участі у масових заворушеннях на АДРЕСА_1 , що супроводжувались посяганнями на життя працівників правоохоронних органів, які виконують службові обов`язки з охорони громадського порядку, погромами, підпалами та масовим знищенням майна, і зазначає, що у нього не могло бути і стану крайньої необхідності. ОСОБА_4 у скарзі та своїх поясненнях в судовому засіданні стверджував, що він взяв участь у мирній ході та у мирному митингі, що не є тотожнім із вчиненням вказаних вище дій по участі у масових заворушеннях.

Згідно ст. 39 КК України не є злочином заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Перевищенням меж крайньої необхідності є умисне заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам, якщо така шкода є більш значною, ніж відвернена шкода.

Особа не підлягає кримінальній відповідальності за перевищення меж крайньої необхідності, якщо внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, що загрожувала, вона не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці.

Згідно п. 2 ч.1, ч. 3 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

ОСОБА_4 вважає безпідставними і невідповідаючими дійсності, нічим недоведенимии твердження прокурора у постанові від 24.02.2014 р. щодо його намірів і дій, які лягли у формулювання підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України, яке згодом було закрито, оспорюючи вчинення таких дій, що вказані у абзаці 3 та абзаці 4 постанови про закриття кримінального провадження від 24.02.2014 р. Він пояснює, що не вчиняв жодних дій, які складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України, посилаючись і на відсутність доказів вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, а також перебування і затримання його на вулиці Грушевського у м. Києві поряд з будівлею Верховної Ради України. Це підтверджується поясненнями ОСОБА_4 від 18.02.2014 р., в яких він зазначає, що перебував з 9 год. 45 хв. до 13 год. 15 хв. 18.02.2014 р. у Маріїнському парку навпроти Будинку офіцерів і був затриманий працівниками міліції при виході з підземного громадського туалету біля Міністерства охорони здоров`я України, де був побитий до втрати свідомості. Дані пояснення ніяким доказом не були спростовані органом досудового слідства.

ОСОБА_4 зазначає, і це вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, постанови про виділення матеріалів до окремого провадження від 19.02.2014 р., у рамках кримінального провадження №0000367 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України, крім нього, були затримані ще вісім осіб. Ніхто з цих осіб у своїх пояснення чи показаннях як підозрюваних відносно ОСОБА_4 не давав будь-яких показань та не вживав його прізвища щодо його ролі у подіях 18.02.2014 р. на вул. Грушевського у м. Києві поряд з будівлею Верховної Ради України. ОСОБА_4 вважає, виходячи з цього, що орган досудового слідства ухилився від належного процесуального обов`язку і обгрунтував підозру у вчинені ним кримінального правопорушення за ч.2 ст. 294 КК України у частині об`єктивної сторони кримінального правопорушення виключно на підставі припущень.

Суд погоджується з доводами, що викладені в скарзі ОСОБА_4 .

Резолютивна частина постанови про закриття кримінального провадження від 24.02.2014 р. в об`ємі, що стосується ОСОБА_4 , не узгоджується і протирічить мотивувальній частині вказаної постанови, зокрема, абзацам 3, 4, де зазначається про участь ОСОБА_4 у вчиненні дій по організації та активної участі у масових заворушеннях. При цьому, виходячи із змісту вказаної постанови, не можна вважати, що даним процесуальним документом ОСОБА_4 повністю реабілітований. Суд відмічає той факт, що ОСОБА_4 вважає, що в його діях відступній як склад кримінального правопорушення, так відсутня й подія кримінального правопорушення, і таке обгрунтування знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи по дослідженим судом матеріалам та доказам, чому не була надана належна оцінка прокурором при винесенні постанови від 24.02.2014 р. про закриття кримінального провадження, і у якій акцент щодо підстави закриття кримінального провадження робиться лише на вчинення дій у стані крайньої необхідності, що не утворюють складу злочину.

Між тим, така позиція прокурора не розкриває індивідуального підходу відносно ОСОБА_4 , зокрема, забезпечення дотримання його законних прав та інтересів, виходячи з засад кримінального судочинства, та застосування належної правової процедури з врахуванням всіх обставин та доказів по справі.

Згідно п.4 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене таке рішення прокурора як про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно п.1 ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Святошинського району м. Києва про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 19.02.2014 р., за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України, в частині, що стосується ОСОБА_4 .

Матеріали кримінального провадження направити органу досудового слідства для вирішення питання про продовження досудового розслідування щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя