ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5627/14-к
Провадження № 1-кп/210/100/15

"24" березня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002031 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вважав доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, з врахуванням тяжкості злочину в скоєні якого обвинувачується ОСОБА_5 , ризиків незаконного впливу на потерпілу, переховування від суду, учинення нових кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченого клопотав про зміну запобіжного заходу, обраного відносно його підзахисного на домашній арешт, оскільки обвинувачений до затримання мав місце роботи, має офіційне місце реєстрації, місце проживання. Також зазначав, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, у кримінальному провадженні зібрано усі докази, обвинувачений не має наміру ухилятись від суду, впливати на свідків, потерпілих.

Обвинувачений просив змінити запобіжний захід на менш суворий, оскільки до затримання мав офіційне місце роботи, має місце проживання та реєстрації, проживає з цивільною дружиною, не має невідбутого покарання.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуває під вартою з 11 жовтня 2014року. Вирок у відношенні останнього не ухвалено, триває судовий розгляд.

Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров"я, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості.

На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на потерпілу може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, на іспитовому строці не перебуває, невідбутого покарання не має,останній раз притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України у листопаді 2011 року, відбув призначене судом покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що продовження дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, передбачені ст. 177 ч.1 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений у разі зміни запобіжного заходу, зможе вплинути на потерпілих чи свідків, чи ухилитись від суду.

За таких обставин, суд, що з урахуванням ризику переховування від суду та перешкоджання судовому розгляду, у тому числі й впливу на потерпілу, приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, обвинуваченому, слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись із міста Кривого Рогу без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи, здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не залишати місце постійного проживання без дозволу суду, в робочі, вихідні та святкові дні у період з 20год.30хв. до 06год.00хв.; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , носити електронний засіб контролю.

Суд вважає, що прокурор не зміг довести виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст., 176, 178, 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відхилити.

Клопотання захисника обвинуваченого, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів, а саме з 24 березня 2015 року до 22 травня 2015 включно.

Домашній арешт обвинуваченого ОСОБА_5 , здійснювати за адресою його постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 та при цьому покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись із м. Кривого Рогу без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи, здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну не залишати місце постійного проживання без дозволу суду, в робочі, вихідні та святкові дні в період доби з 20год.30хв. до 06год.00хв.; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду,. носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_5 звільнити з під варти негайно в залі суду.

Вважати ОСОБА_5 таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Виконання ухвали покласти на Саксаганський РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - за місцем проживання ОСОБА_5 .

Про виконання ухвали повідомляти суд з періодичністю один раз на два тижні.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору після її проголошення та направити начальнику Криворізького слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що під час здійснення за ним контролю з приводу виконання ухвали суду щодо обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, працівники внутрішніх справ мають право з`являтися за місцем його проживання, а також вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути включені на апеляційну скаргу на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1