Справа № 729/160/15-к
1-кп/729/25/15 р.

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

10.06.2015 м. Бобровиця
Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка, Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 14.11.2013 року Носівським районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, 04.12.2013 року Носівським районним судом за ст.ст. 309 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Єнакієве, Донецької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з базовою загальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 02.07.2009 року Носівським районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 104 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, 23.11.2009 року Носівським районним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 187 ч. 2, 70, 71 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, 20.01.2015 року Носівським районним судом за ст.ст. 289 ч. 2, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, 02.04.2015 року Носівським районним судом за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 7 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в один із днів вересня місяця 2014 року близько 23 год. 30 хв. попередньо домовившись про незаконне заволодіння транспортним засобом, з цією метою прибули до частково огородженого подвір`я господарства ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_3 звідки, шляхом вільного доступу, повторно незаконно заволоділи транспортним засобом - мопедом "SPUTNIK DELTA" вартістю 4498,14 грн., що належить потерпілому, заподіявши останньому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 21.10.2014 року близько 23 години попередньо домовившись між собою, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, прибули до надвірних будівель поблизу двоповерхового 16-ти квартирного будинку по АДРЕСА_4 , де зірвавши навісний замок на вхідних дверях дерев`яного господарського приміщення прибудованого до сараю, яке належить ОСОБА_6 , проникли в середину приміщення, та повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом- мотоциклом марки "ALPHA ZS 110 F", вартістю 3954,34 грн, що належить потерпілій, заподіявши останній майнову шкоду на вказану суму. Транспортними засобами розпорядились на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину визнав частково та пояснив, що в вересні місяці 2014 року в вечірній час перебуваючи в с.. Кобижча Бобровицького району неподалік господарства його знайомого ОСОБА_10 , яке знаходиться по АДРЕСА_3 він вирішив зайти до нього в гості. Зайшовши на подвір`я господарства він помітив мопед марки "SPUTNIK DELTA". Викотивши його на вулицю він та ОСОБА_4 , який чекав його неподалік, поїхали на ньому до м. Бобровиця.
21.10.2014 року він та ОСОБА_4 в вечірній час знаходились неподалік будинку, який розташований в АДРЕСА_4 . Достовірно знаючи, що в господарському приміщенні знаходиться мотоцикл, який належить ОСОБА_6 вирішили їм заволоділи, та використати для перевезення речей в Носівський район. З цією метою вони зірвали навісний замок та вивели мотоцикл, який сховали в іншому сараї. Через деякий час поїхали в с. Ставок Носівського району. Вважає, що його дії слід кваліфікувати, як крадіжку, оскільки вони після того як викотили мотоцикл сховали його неподалік, а не поїхали в інший населений пункт, а тому в їх діях відсутнє незаконне заволодіння транспортним засобом. Заявлений до нього цивільний позов визнає частково.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково та надав суду аналогічні покази. При цьому зазначивши, що попередньої домовленості між ними про незаконне заволодіння транспортними засобами не було. Також вважає, що їх дії слід перекваліфікувати на ст. 185 КК України, яка передбачає таємне викрадення чужого майна. Крім того вказав, що мотоцикл, яким вони заволоділи у ОСОБА_6 мав менший об`єм двигуна, ніж зазначений в обвинувальному акті, а отже він не являється транспортним засобом. Заявлений до нього цивільний позов також визнає частково, так як вважає його завищеним.
Крім свідчень обвинувачених та часткове визнання вини, їх вина у вчиненні описаного вище кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі та перепровіреними судом доказами, зокрема:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що вона у ОСОБА_11 придбала мотоцикл марки "ALPHA ZS 110 F». Даним транспортним засобом користувався її син, який 22.10.2014 року вранці зателефонував їй на роботу та повідомив що у них викрадений транспортний засіб. Заявлений цивільний позов просить задовольнити в повному обсязі. Щодо міри покарання то повністю покладається на розсуд суду.
- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засідання пояснила, що під час слідчого експерименту в якому вона приймала участь як понята обвинувачений ОСОБА_3 , добровільно без будь-якого примусу розповів та показав, що 21.10.2014 року він разом з ОСОБА_4 зірвавши замок на дверях дерев`яного приміщення викотили мотоцикл, який належить ОСОБА_6 , та сховали його неподалік в іншому сараї;
- аналогічними показами свідка ОСОБА_13 ;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту розповів, що в вересні місяці 2014 року він та його товариш ОСОБА_4 прибули до господарства ОСОБА_9 в с. Кобижча. Він залишався на вулиці, а його товариш зайшовши на територію даного подвір`я через деякий час викотив звідти мопеда. Згодом вони сіли на нього та поїхали в м. Бобровицю;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що він був присутній в якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 . Останній розповів, що до господарства ОСОБА_9 він та ОСОБА_4 прибули з метою заволодіння транспортним засобом. На подвір`я господарства заходив ОСОБА_4 , який і викотив з нього мопед, а він в цей час знаходився на вулиці і чекав останнього;
- показаннями свідка ОСОБА_16 який пояснив, що під час проведення слідчих експериментів за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , який добровільно без будь-якого примусу в присутності двох понятих розповідав про обставини заволодіння транспортними засобами у потерпілих ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 . Протоколи даної слідчої дії складались на місці її проведення, підписувались всіма учасниками слідчої дії і жодних зауважень від них не надходило;
- протоколом огляду місця події від 12.11.2014 року та висновками експерта за № 38 від 17.11.2014 року та за № 39 від 18.11.2014 року з яких вбачається, що проникнення до дерев`яного господарського приміщення розташованого в АДРЕСА_4 , відбувалось через вхідні двері приміщення шляхом зірвання навісного замка і що пошкодження на його корпусі та дужці могли утворитися внаслідок прикладання сили на корпус навісного замка ( удар, натиск) за допомогою твердого предмету ( молоток, монтировка, лом інше) в результаті чого дужка замка була від`єднанна від корпуса. Слід знаряддя злому міг утворитися при натисканні на слідосприймаючу поверхню твердим плоским предметом трапецеподібної форми ( монтировка, викрутка, металевий прут чи інші) з найменшою шириною робочої поверхні 10 мм. (т.1 а.с. 87-91, 95- 98, 99-101);
- протоколом огляду господарства ОСОБА_17 , від 12.12.2014 року, яке розташоване в АДРЕСА_5 з якого видно, що в даному господарстві були виявлені запчастини до вищезазначеного мотоцикла «ALPHA ZS 110 F» ( т. 1 а.с.113-116);
- протоколом огляду господарства ОСОБА_9 яке розташоване в АДРЕСА_3 від 11.12.2014 року, в якому зазначено, що з частково огородженого даного господарства шляхом вільного доступу до транспортного засобу було вчинене незаконне його заволодіння. ( т.1 а.с. 119-123);
- протоколами слідчих експериментів від 11.12.2014 року за участю ОСОБА_3 в ході яких він добровільно розповів про обставини заволодіння разом з ОСОБА_4 мотоциклом та мопедом в потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та показав місця, звідки викрадали транспортні засоби. ( т. 1 а.с. 105-111, а.с. 127-132);
- протоколами слідчих експериментів від 28.01.2015 року за участю ОСОБА_4 в яких зазначено, що останній добровільно розповів та показав, як він та ОСОБА_3 заволоділи транспортними засобами вищезазначених потерпілих в м. Бобровиця та в с. Кобижча ( т. 1 а.с. 133-145);
- висновками судових автоварознавчих експертиз за №№ 146,147 від 13.12.2014 року, в яких зазначена ринкова вартість транспортних засобів з урахуванням зносу на дату незаконного їх заволодіння ( т. 1 а.с. 103-104, 125-126);
Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо відсутності між ними попередньої домовленості про заволодіння транспортними засобами потерпілих та про безпосередню участь ОСОБА_4 у викраденні мопеда з господарства ОСОБА_9 , суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі. Суд, на підставі досліджених доказів під час судового розгляду, приходить до висновку, що показання обвинувачених у судовому засіданні є неправдивими, оскільки ОСОБА_3 під час проведення слідчих експериментів добровільно без будь - якого примусу підтвердив, що саме з метою незаконного заволодіння транспортними засобами потерпілих, вони прибули як до дерев`яного приміщення, яке належить ОСОБА_6 так і до господарства ОСОБА_9 . Його покази, які він давав на слідчих експериментах підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були понятими даних слідчих дій. Крім того, ОСОБА_15 в суді також зазначив, що ОСОБА_3 даючи пояснення учасникам слідчого експерименту, який відбувався в с. Кобижча зазначив, що саме ОСОБА_4 заходив до господарства ОСОБА_9 , так як ОСОБА_3 товаришував з сином потерпілого, а тому його міг впізнати господар будинку. Тому суд вважає, що пояснення ОСОБА_3 на слідчому експерименті відображають дійсні обставини вчиненого кримінального правопорушення, оскільки підтверджуються показами свідків. Крім того, покази вищезазначених свідків повністю узгоджуються між собою та з фактичними даними, що містяться в протоколах огляду місця події.
Зміна ОСОБА_3 показів в судовому засіданні щодо обставин заволодіння мопедом потерпілого ОСОБА_9 , суд розцінює як бажання обвинуваченого зменшити участь обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, а не надання суду правдивих показів.
Будь-яких даних про те, що вищезазначені свідки зацікавлені у розгляді кримінального провадження на користь органів досудового розслідування, або з будь-яких підстав залежні від них, або мали б підстави обмовити обвинувачених у судовому засіданні не встановлено.
Тому твердження обвинуваченого ОСОБА_4 відносно того, що протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 з урахуванням показів свідка ОСОБА_15 не може бути доказом по даному кримінальному провадженню, суд не може взяти до уваги, оскільки останній в судовому засіданні детально розповів про проведення даної слідчої дії з застосуванням фотографування та про покази дані обвинуваченим ОСОБА_3 . Тобто його свідчення відповідають змісту та викладеному в протоколі слідчого експерименту. Крім того, свідок ОСОБА_14 підтвердив, що протокол слідчого експерименту був виготовлений безпосередньо після його проведення, всі учасники з ним ознайомились та підтвердили правильність зазначеного в ньому своїми підписами.
Також покази вищезазначених свідків узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_16 , які свідчать про порядок проведення слідчих дій, складання процесуального документу, підписання його учасниками, а також про добровільність показань обвинуваченого ОСОБА_3 , при проведенні даної слідчої дії. Отже у суду відсутні сумніви, щодо порушень чинного КПК України при проведенні органами досудового розслідування слідчого експерименту.
Суд також не приймає до уваги твердження обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо невірного визначення експертом вартості транспортних засобів, оскільки останні визначили ринкову вартість транспортних засобів з урахуванням зносу на час їх заволодіння. Крім того, експерти попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Дані висновки не спростовані стороною захисту та не надані їх докази на підтвердження неправильного визначення вартості транспортних засобів.
Отже, у своїй сукупності вищезазначені докази спростовують показання обвинувачених, їх доводи у судовому засіданні, та повністю підтверджують обвинувачення пред`явлене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Таким чином вищезазначені докази є належними та допустимими, які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при збору даних доказів не було встановлено.
Твердження ОСОБА_3 щодо порушення органами досудового розслідування права на захист не приймається судом до уваги, так як в судовому засіданні було достовірно встановлено, що при отриманні пам`ятки про права та обов`язки ОСОБА_3 , в грудні 2014 року останній відмовився від захисника, а в січні 2015 року на його вимогу було призначено захисника через Чернігівський обласний центр з надання вторинної правової допомоги, що підтверджується матеріалами кримінального провадження ( т. 1 а.с. 235-243).
Отже вина в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в суді належними і допустимими доказами, та які не були спростовані стороною захисту.
Доводи обвинувачених щодо перекваліфікації їх дій з ст. 289 КК України на ст. 185 КК України не можуть судом взяті до уваги, оскільки мотоцикл марки "ALPHA ZS 110 F» та мопед марки "SPUTNIK DELTA" відповідно до положень Правил дорожнього руху України є транспортними засобами, а отже Кримінальним Кодексом України передбачена відповідальність саме за незаконне заволодіння транспортним засобом, і дані дії кваліфікуються за ст. 289 КК України.
Таким чином, дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
Виключних обставин по справі для застосування ст. 69 КК України і призначення обвинуваченим покарання більш м`якого чим передбачено санкцією закону за яким вони притягуються до відповідальності, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, обставини скоєного, особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, не працює, його відношення до вчиненого, схильний до вчинення крадіжок, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, що його обтяжує, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, заподіяна шкода не відшкодована, позицію потерпілої щодо призначення міри покарання для нього, характеризуючи дані і приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_3 передбаченого санкцією ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.
Оскільки ОСОБА_3 , засуджений 04.12.2013 року Носівським районним судом за ч.1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 ( трьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробування на 2 роки не відбув покарання за даним вироком, так як скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку, тому суд вважає за необхідне до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, без конфіскації особистого майна останнього, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, обставини скоєного, особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, не працює, його відношення до вчиненого, схильний до вчинення крадіжок, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, що його обтяжує, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, заподіяна шкода не відшкодована, позицію потерпілої щодо призначення міри покарання для нього приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 , передбаченого санкцією ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.
Вироком Носівського районного суду ОСОБА_4 від 02.04.2015 року був засуджений до 6 років 7 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення вироку 02.04.2015 року, то відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України йому необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.
Заходи забезпечення кримінального провадження до вступу вироку в законну силу залишити незмінними тримання під вартою.
Заявлений потерпілою ОСОБА_6 , цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5000 гривень та моральної шкоди на таку ж суму підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що обвинуваченими ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , вчинене незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 , що підтверджується і матеріалами кримінального провадження, зокрема висновком товарознавчої експертизи, яка визначила ринкову вартість мотоцикла марки "ALPHA ZS 110 F» з урахуванням зносу на час викрадення 3954,34 грн., а тому суд вважає, що саме дана сума і підлягає солідарному стягненню з обвинувачених. Належних та допустимих доказів щодо заподіяння матеріальної шкоди на суму зазначену в позові потерпілою не надано, а довідка, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження ( т.1 а.с.. 178) викликає у суду сумніви в її дійсності.
Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Судом також достовірно встановлено, що умисними діями обвинувачених потерпілій ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода, а тому суд враховуючи глибину та тривалість перенесених потерпілою страждань, ступінь вини обвинувачених, їх матеріальний стан та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що відшкодуванню потерпілій підлягає моральна шкода в сумі 600 гривень з обвинувачених в дольовому відношенні.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5( п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту міру покарання за попереднім вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 04.12.2013 року і остаточно призначити покарання 6 ( шість) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді 5( п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання призначеного вироком від 02.04.2015 року Носівським районним судом, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань і остаточно призначити покарання у виді 7( семи) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Запобіжний захід ОСОБА_3 - тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі Управління Державної Пенітенціарної служби України в Чернігівській області до набрання вироком законної сили залишити без змін. В строк відбування покарання зарахувати строк перебування останнього під вартою з 09.12. 2014 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 - тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі Управління Державної Пенітенціарної служби України в Чернігівській області до набрання вироком законної сили залишити без змін. В строк відбування покарання зарахувати строк перебування останнього під вартою з 05.12. 2014 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 3954 ( три тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири ) гривень 34 коп. - солідарно.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди з кожного по 300 ( триста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави з кожного по 515( п`ятсот п`ятнадцять) гривень 97 коп.
Речові докази: слід фрагменту низу підошви взуття в поліетиленовому пакеті ) CD-диск об`ємом 700 МВ від ТОВ «Астеліт» (Лайф), CD-диск об`ємом 700 МВ інформацією ПрАТ «МТС Україна», CD-диск об`ємом 700 МВ з інформацією ПрАТ «Київстар»,які зберігаються в матеріалах даного кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу залишити в кримінальному провадженні.
Навісний замок з дверей господарського приміщення ОСОБА_6 , пластиліновий зліпок із слідом знаряддя злому в поліетиленовому пакеті, які знаходяться на зберіганні в «Камері збереження речових доказів» Бобровицького РВ УМВС України в Чернігівській області знищити.
Захисну дугу з металу від мотоцикла "ALPHA ZS 110 F", раму до мотоцикла ALPHA ZS 110 F" з передньою вилкою, переднім та заднім щитками, з двома колесами, баком та сидінням які передані на зберігання ОСОБА_6 залишити в розпорядженні власника.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя
Бобровицького райсуду ОСОБА_1