Дело № 523/1326/15-к
ВИРОК

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утримані неповнолітніх дітей 2008 та 2009 років народження, раніше судимого:

· 12.06.1996 року Суворовським районним судом м.Одеси по ст.141 ч.1 КК України (1960 року) до 3-х років позбавлення волі, згідно ст.46-1 КК України (1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

· 25.05.2001 року Суворовським районним судом м.Одеси по ст..ст.140 ч.2,3, 81 ч.3, 42 КК України (1960 року) до 5-ти років позбавлення волі, згідно ст.43 КК України (1960 року) до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі;

· 23.11.2007 року Суворовським районним судом м.Одеси по ст.185 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі, згідно ст..ст75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

· 19.10.2010 року Суворовським районним судом м.Одеси по ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 263 ч.2,70, 71 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі, звільнений 16.07.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк 4 місяці 15 днів позбавлення волі;

не маючого постійної реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В період умовно-дострокового звільнення, а саме 15.11.2014 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в квартири АДРЕСА_2 , на грунті тривалої особистої неприязні, взяв на кухні зазначеної квартири ніж, після чого наніс своєму вітчиму ОСОБА_5 один удар ножем в область живота, та один удар кулаком в область обличчя, чим згідно акту судово-медичної експертизи №42 від 12.01.2015 року, спричинив ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: колото-різане сліпе поранення живота, проникаюче в черевну порожнину, з ушкодженнями великого сальника, брижі, тонкої кишки, що супроводжується внутрішньочеревною кровотечею; забій м`яких тканин області носа, що супроводжується носовою кровотечею. Зазначені тілесні ушкодження, згідно п.2.1.3 2к «Правил судово-медичного визначення міри тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Після скоєного ОСОБА_6 направився до квартири батьків своєї колишньої дружини, за адресою: АДРЕСА_3 , де і був затриманий співробітниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, по суті звинувачення пояснив, що дійсно 15.11.2014 року, ударив вітчима ножем у його квартирі за те, що останній постійно ображає його бабусю та мати, при цьому періодично скоює на них фізичний тиск. Цивільний позов в інтересах лікарні визнає повністю. Просив допитати потерпілого та деяких свідків, щоб була зрозуміла причина таких його дій.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої раз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому допитав потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою з`ясування характеру обвинуваченого та причин його дій.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що все було так як зазначено в акті, також пояснив, що він прийшов до їхньої родини в 1988 році, спочатку все було добре, але потім ОСОБА_6 почав все робити не так як його просили, не хотів займатися. Спиртними напоями він не зловживає, але коли випиває то стає агресивним. С дружиною він свариться, але силу він не застосовую, а з бабусею дійсно був епізод, коли вона кинулася на нього з мискою, він її забрав та вдарив.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що її син ОСОБА_6 із ними не проживає, але того дня він попросив заночувати у них, так як в домі у дружини немає місця. Він деякий час балакав із бабусею, після чого взяв ніж та вдарив чоловіка зі словами : «скільки той буде бити бабусю». Також пояснила, що її чоловік людина спокійна, він її не б`є, але одного разу відштовхнув. Бабуся у них часто провокує конфлікти. Вважає, що основною причиною того що сталося, було те, що син з чоловіком не знаходили спільної мови.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він є батьком дружини ОСОБА_6 , після звільнення обвинуваченого з місць позбавлення волі, він разом із донькою мешкали в с.Велика Долина Одеської області, знімали там помешкання. В той день він разом із обвинуваченим з 8.00 години до 17.00 години разом працювали, після чого він поїхав за своєю дружиною та вони пішли до кінотеатру. За цим ОСОБА_10 прийшов до них додому приблизно о 23.00 годині, сказав що посварився з вітчимом, так як той кривдить його бабусю. Також сказав, що вдарив його ножем та чекає на співробітників міліції.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що їй відомо, що конфлікт між її чоловіком та його вітчимом триває с дитинства. Коли ОСОБА_10 був у в`язниці, його бабуся часто приходила до неї та скаржилась, що ОСОБА_12 (вітчим) її ображає. На даний час вона офіційно розлучилась із чоловіком, це сталося після минулої судимості, так як його не було поруч, але з серпня місяця вони мешкали разом. Вважає, що причиною всього стало жорстоке виховання, оскільки ОСОБА_10 розповідав, що вітчим бив його з 12-ти років. Після звільнення вони мешкали у с.Велика Долина Одеської області.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані:

- по ст.121 ч.1 КК України за ознаками: умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, згідно ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного злочину, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст..66 КК України, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, при призначені покарання, судом не враховується негативна характеристика обвинуваченого за місцем мешкання, оскільки згідно пояснень обвинуваченого та учасників процесу він за зазначеною в характеристиці адресою не мешкав. Також враховується стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на ВІЛ-інфекція 3-тя клінічна стадія. Кандидоз ротової порожнини. ТБ легенів (2009, 2010 роки). Хронічний гепатит «В», помірна активність та думка потерпілого, який просив обрати обвинуваченому міру покарання пов`язану із позбавленням волі.

За викладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.71 КК України.

Цивільний позов прокурора підлягає задоволенню, оскільки він визнаний обвинуваченим та підтверджується матеріалами провадження.

Керуючись ст.ст.127, 128, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України приєднати частково, у вигляді трьох місяців позбавлення волі, покарання, не відбуте за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 19.10.2010 року та остаточну міру покарання призначити у вигляді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 16.11.2014 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави 3247 (три тисячі двісті сорок сім) гривень, в рахунок відшкодування на стаціонарне лікування ОСОБА_5 в КУ «Одеська обласна клінічна лікарня».

Речові докази по провадженню, а саме: футболка з плямами бурого кольору, джинсові штани, кофта сіро-чорного кольору, кухонний ніж, які згідно квитанції №001692 від 27.01.2015 року зберігаються в камері зберігання речових доказів Суворовського РВ знищити.

Після набрання вироком законної сили, матеріали кримінального провадження продовжувати зберігати в прокуратурі Суворовського району м.Одеси.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: