ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000299 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, освіта середня, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину, не працюючої, студентка ДЦПО № 63, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ; в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_6 , 24 січня 2014 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливі мотиви та особисту зацікавленість, викрала чуже майно, а саме: мобільний телефон «Samsung GT 19500ZKASEK», вартістю 6 300 гривень, що належить ОСОБА_7 , куртку жіночу червоного кольору, вартістю 1 000 гривень, що належить ОСОБА_8 , мобільний телефон «Prestigio MultiPhone», вартістю 1 500 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», з грошима на рахунку у сумі 40 гривень, що належать ОСОБА_9 , тим самим заподіявши матеріальну шкоду в сумі: потерпілому ОСОБА_7 6 300 гривень, потерпілій ОСОБА_8 1 000 гривень, потерпілому ОСОБА_10 1 540 гривень. Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд.
ОСОБА_6 свою вину визнала повністю, пояснила суду, що 24.01.2014 року о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , по місцю проживання ОСОБА_7 , вона таємно викрала два мобільних телефони марки «Самсунг» та «Престіжіо», та червону жіночу куртку. З місця скоєння злочину зникла.
Про винність ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого їй діяння, суд робить висновок виходячи з наступних доказів: протоколів прийняття заяв ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.2014 року (а.п. 12, 23), копій документів, що підтверджують вартість та кількість викраденого майна (а.п. 15, 41), протоколу прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 26.01.2014 року (а.п. 33), протоколу огляду місця події від 26.01.2014 року (а.п. 35-36), протоколу огляду від 25.02.2014 року (а.п. 55), матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої (а.п. 70-83).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 , в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю, має на утриманні малолітню дитину, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75, 104 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.
Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про відшкодування майнової шкоди, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з урахування вартості повернутого майна.
Питання про речові докази, суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджена протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування майнової шкоди суму у розмірі 6 300 (шість тисяч триста) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди суму у розмірі 1 540 (одна тисяча п`ятсот сорок) гривень.
Речовий доказ: куртку жіночу червоного кольору, яку передано на зберігання під схорону розписку потерпілій ОСОБА_8 повернути власнику - ОСОБА_8 .
На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1