Ухвала

іменем україни

23 березня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_4

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 лютого 2015 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2014 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, такого, що в силу ст. 89 КК не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років.

Постановлено стягнути із засудженого в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних із лікуванням потерпілого ОСОБА_2, на користь Маріупольської міської ради 1691,59 грн.

Апеляційний суд змінив вирок місцевого суду та виключив із нього на підставі ст. 89 КК вказівку про наявність у ОСОБА_1 судимостей і призначив за ч. 1 ст. 121 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 29 квітня 2014 року близько 13.30 год., заходячись у стані алкогольного сп'яніння на подвір'ї будинку АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних відносин умисно двічі вдарив ножем ОСОБА_2 в живіт та спину, заподіявши потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації дій засудженого, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і направити кримінальне провадження на новий апеляційний розгляд у зв'язку з м'якістю призначеного засудженому покарання, оскільки вважає, що ОСОБА_1 безпідставно пом'якшено покарання із застосуванням ст. 69 КК, про що наводить відповідні доводи.

Розглянувши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Також, положеннями ст. 69 КК передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Апеляційний суд, мотивуючи рішення про можливість призначення засудженому покарання більш м'якого, ніж передбачено законом, належно обґрунтував своє рішення, а саме послався на те, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК не має судимості та після вчинення злочину викликав для потерпілого швидку медичну допомогу (чого не було враховано судом першої інстанції), щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно і в повному обсязі відшкодував завдану злочином шкоду, примирився з потерпілим. Врахував цей суд також стан здоров'я засудженого. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_1 покарання із застосування положень ст. 69 КК. Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий), вчинення його засудженим у стані алкогольного сп'яніння, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Таким чином, покарання ОСОБА_1 призначено з дотриманням вимог закону, воно відповідає вчиненому й особі засудженого, а отже, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а доводи прокурора про протилежне є безпідставними.

Переконливих доводів про необхідність скасування ухвали апеляційного суду та направлення кримінального провадження на новий апеляційний розгляд в касаційній скарзі прокурора не наведено.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, оскільки зі скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_4