У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів за участю прокурора

Кліменко М.Р. і Коротких О. А., Саленка І.В.

розглянула в судовому засіданні 15
квітня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Херсонської області на постанову Каховського
міськрайонного суду Херсонської області від 2 жовтня 2007 року щодо
ОСОБА_1

Цією постановою щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,

застосовано примусові заходи виховного характеру - передано під нагляд
матері ОСОБА_2.

Судом установлено, що ОСОБА_1 учинив суспільно небезпечне діяння,
передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за таких обставин. 19.07.2006 року близько
23 год. ОСОБА_1, який не досяг віку кримінальної відповідальності, за
попередньою змовою з малолітнім ОСОБА_2 та неповнолітніми ОСОБА_3 і ОСОБА_4
через вікно незаконно проникли до будинку АДРЕСА_1, звідки таємно викрали 6640
грн., які належали ОСОБА_5.

У апеляційному порядку справа не переглядалась.

У касаційному поданні заступник прокурора
Херсонської області просить постанову щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу щодо
нього направити на новий судовий розгляд, посилаючись на неправильне
застосування кримінального закону, оскільки судом усупереч вимогам ст. 105 КК
України не було встановлено строку, на який ОСОБА_1 передано під нагляд матері.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, прокурора, який
підтримав подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи,
викладені у касаційному поданні прокурора, колегія суддів вважає, що це подання
слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно з ч.3 ст. 105 КК України у разі застосування до неповнолітнього
примусових заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини 2
цієї статті, суд повинен встановити їх тривалість. Такі ж роз'яснення
містяться у п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року “Про практику розгляду
судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру”.

Зазначені вимоги закону та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України були
залишені поза увагою судом першої інстанції при
ухваленні постанови про застосування примусових заходів виховного
характеру щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що призвело до неправильного застосування
кримінального закону, оскільки, як видно із змісту оскаржуваної постанови суду,
застосувавши до ОСОБА_1 передбачені п. 3
ч.2 ст. 105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді передачі
неповнолітнього під нагляд матері, суд не визначив у своєму рішенні їх
тривалість.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, а справа щодо
ОСОБА_1 - направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду належить
розглянути справу з дотриманням вимог закону і постановити законне та
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Херсонської
області задовольнити.

Постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської
області від 2 жовтня 2007 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у
той же місцевий суд в іншому складі суду.

СУДДІ:

Синявський О.Г. Кліменко М.Р. Коротких О.А.