Справа № 11-244/2007
року Головуючий:
в 1-й інстанції: Луценко О.П.
15, ч. 1 ст. 369 КК України Доповідач:
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«4»
квітня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді:
Ковтуна В.П.,

суддів:
Шершуна В.В., Бойко
Л.В., з участю прокурора: Бірюченко С.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією прокурора, який брав участь у суді першої інстанції на вирок
Ярмолинецького районного суду від «15» лютого 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженку с
Глушківці, Ярмолинецького р-ну, Хмельницької обл., жительку АДРЕСА_1, українку, гр-ку України, з базовою
середньою освітою, пенсіонерку, неодружену, має на утриманні одну
дитину-інваліда, раніше не судиму

засуджено за ст.
15, ч. 1 ст. 369 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в
розмірі 1700 грн.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід засудженій у вигляді
підписки про невиїзд - скасовано.

Речовий доказ -
гроші в сумі 500 грн. повернуто засудженій.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що вона 6 січня 2007 року, близько
15 год., в
приміщенні службового кабінету № 9 Ярмолинецького РВ УМВСУ в Хмельницькій обл., з метою
уникнення адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з конфіскацією
тютюнових виробів за вчинене адміністративне правопорушення за ст. 156 КУпАП
намагалася дати хабара в сумі 500 грн. старшому оперуповноваженому групи ДСБЕЗ Ярмолинецького
УМВСУ в Хмельницькій обл.
капітану міліції ОСОБА_2, який займався перевіркою цього правопорушення.
ОСОБА_2 від отримання хабара відмовився і вжив заходів для повідомлення про
дачу йому хабара у прокуратуру Ярмолинецького р-ну.

В
апеляції прокурор просить скасувати вирок місцевого суду змінити в частині
вирішення долі речових доказів.

При цьому апелянт посилається на істотне порушення судом
кримінально-процесуального закону, так як, на думку прокурора, суд в порушення
п. 4 ч. 1 ст. 81 КПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України
«Про судову практику у

справах про хабарництво» № 5
від 26 квітня 2002 року, предмет хабара (гроші в сумі 500 грн.) постановив
передати не в дохід держави, а - повернути засудженій.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на
підтримку своєї апеляції, пояснення засудженої ОСОБА_1 в заперечення апеляції,
вивчивши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Суд обґрунтовано
визнав ОСОБА_1 винною у замаху на давання хабара.

Даний висновок суду підтверджується розглянутими в судовому засіданні
доказами і відповідає фактичним обставинам справи.

Так, сама ОСОБА_1 повністю визнала свою вину і пояснила, що намагалась дати
працівнику міліції ОСОБА_2 хабар в розмірі 500 грн. з метою ухилення від
адміністративної відповідальності за торгівлю тютюновими виробами без належної
ліцензії.

Зізнавальні покази ОСОБА_1 повністю підтверджуються показами ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Факт вилучення з кабінету ОСОБА_2 500 грн., які ОСОБА_1 намагалась передати
йому як хабар, підтверджується протоколом огляду від 06.01.2007 року.

Факт торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами без належної ліцензії
підтверджено протоколом про порушення нею ст. 156 КУпАП від 06.01.2007 року.

Названим доказам суд першої інстанції дав належну оцінку і правильно
кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 15, ст. 369 ч.І ККУ, оскільки вона намагалась
дати хабара, але не довела свій умисел до кінця, з причин від неї не залежних.

Міра покарання Муляр призначена з дотриманням вимог ст. 65 КК України - з
врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винної та обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в якості хабара
капітану міліції ОСОБА_2 використала 500 грн., які суд, на підставі ст. 81 КПК
України постановив повернути засудженій, як «законному володільцю».

Разом з тим, на підставі ч.4 ст. 81 КК України зазначені 500 грн., як
предмет злочину, мають конфіскуватись.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №
5 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво,
предмет хабара на підставі ч.4 ст. 81 КПК України має передаватися в дохід
держави.

За таких обставин, повернення судом предмету хабара засудженій є
неправильним, тому суд допустився неправильного тлумачення норм
кримінально-процесуального закону.

Зважаючи на наведене, доводи апеляції про неправильність вирішення судом
долі речових доказів - грошей в сумі 500 грн. - заслуговують на увагу.

Оскільки райсуд
неправильно застосував кримінально-процесуальний закон, вирок суду, у
відповідності до вимог ст. 365 КПК України підлягає зміні з підстав,
передбачених п.4 ст. 373 КПК України.

Колегією суддів також встановлено, що у вступній частині
вироку, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 15, ч.І ст. 368 КК України, допустивши таким чином,
явну описку, оскільки за всіма матеріалами справи, ОСОБА_1 обвинувачувалась за
ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України. Цю помилку колегія суддів вважає за необхідне
виправити в порядку ст. 365 ч.2 КПК України

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 365, 366, 373 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
прокурора задоволити.

Вирок Ярмолинецького районного суду від «15» лютого 2007
року відносно ОСОБА_1 в частині вирішення питання речових доказів змінити.

Речовий доказ по
справі - гроші в сумі 500 грн. - конфіскувати в дохід держави.

В порядку ст. 365 ч. 2 КПК України замінити у вступній
частині вироку запис про обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 15, ч.І ст. 368 КК
України на ст. 15, ч.І ст. 369 КК України.

В решті вирок суду залишити без зміни.