АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/9228/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/286/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Дем"янськ, Новгородської області РФ, громадянки України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_8
Обвинувачена - ОСОБА_6
Захисник - ОСОБА_7 .
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 було визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - умисного легкого тілесного ушкодження, - та призначено покарання у виді 60 годин громадських робіт.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, обвинувачена ОСОБА_6 близько 08:30 годин 03.10.2014 р., перебуваючи на території ринку "Ювілейний" у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, на ґрунті виниклих під час сварки особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння гр. ОСОБА_9 , тілесних ушкоджень, керуючись умислом на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, навмисне завдала останній своєю рукою один удар в область правого ока, чим заподіяла потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синцю на верхній повіці правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_6 , який грунтується на суперечливих доказах, при цьому судом не було зазначено, чому одним доказам надається перевага перед іншими. Так, стороною захисту не заперечується, що у місці та у час, що зазначені у вироку, між обвинуваченою та потерпілою виникла сварка та штовханина, втім фактично тілесні ушкодження потерпілій були заподіяні не внаслідок удару рукою з боку обвинуваченої, а від удару самої потерпілої об тупий гачок для одягу. Жодний зі свідків не зазначав прямо, що бачив, як ОСОБА_6 наносить удар рукою ОСОБА_9 , а експерт у своєму висновку № 2296 від 16.10.2014 р. зазначив, що наявні в останньої тілесні ушкодження могли виникнути як від удару тупим предметом, так і від удару об такий предмет, втім цей висновок був залишений судом поза увагою. Також стороною обвинувачення не було доведено наявність в ОСОБА_6 умислу на вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинувачену, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно ст. 404 ч. 1 КПК України, вирок суду переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_6 за ст. 125 ч. 1 КК України були дотримані, що доводами апеляційної скарги не спростовується.
Так, судом з досліджених з дотриманням вимог закону доказів було встановлено, що близько 08:30 годин 03.10.2014 р. на території ринку "Ювілейний" у Саксаганському районі м. Кривого Рогу між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_9 виникла сварка та штовханина, під час якої останній були заподіяні легкі тілесні ушкодження у виді синцю на верхній повіці правого ока, і ці обставини захисником в апеляційній скарзі не оспорюються.
Що стосується посилань апелянта на помилковість висновків суду про те, що причиною заподіяння цих тілесних ушкоджень був удар обвинуваченої рукою в обличчя потерпілій, то вони не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження. Згідно технічному запису судового засідання, прослуханому у межах підготовки справи до апеляційного розгляду, ОСОБА_10 , будучи допитаною у статусі свідка, показала суду, що ОСОБА_6 почала сварку з потерпілою ОСОБА_9 , під час якої нанесла останній удар рукою в обличчя. Ці її показання узгоджуються як з показаннями самої ОСОБА_9 , так і з висновком судово-медичного експерта від 16.10.2014 р. № 2296, а також спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність прямих свідчень, що ОСОБА_6 навмисно вдарила потерпілу кулаком в обличчя.
Посилання захисника на суперечливість доказів, а саме відсутність у висновку судово-медичного експерта від 16.10.2014 р. № 2296 категоричного висновку щодо механізму заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та наявність висновку про те, що анатомічне розташування тілесного ушкодження доступне для його заподіяння власною рукою, колегія суддів оцінює критично, оскільки експертом було зазначено, що ушкодження в потерпілої виникло від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару кулаком, взутою ногою, або від удару о предмет з такими самими властивостями. Що стосується конкретних фактичних обставин заподіяння цього ушкодження, то їх дослідження виходить за межі компетенції експерта і вони були встановлені судом з інших доказів.
Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності наявності в ОСОБА_6 умислу на вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, колегія суддів оцінює критично, оскільки згідно показанням свідка ОСОБА_10 обвинувачена під час сварки з потерпілою нанесла останній удар рукою в обличчя, що свідчить про умисність її дій.
З огляду на наведене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченої.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 0003744 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо в судову палату у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4