ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/0202/446/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Красікова Н.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження № 0000992 за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Чернишево Новобузького
району Миколаївської області,
громадянина України, освіта середня,
одруженого, не працюючого, раніше не
судимого, проживаючого по АДРЕСА_1, в
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1, 19 вересня 2013 року
близько 17 години 15 хвилин, керуючи
технічно справним автомобілем «ВАЗ -
217030-110-01» реєстраційний номер НОМЕР_1,
рухався по вул. Усенко, з боку вул.
Генерала Захарченка, в напрямку вул.
Донецьке шосе в м. Дніпропетровську.

Під час руху, ОСОБА_1, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, а тому не маючи
можливості правильно оцінювати
дорожню обстановку та координувати
свої дії, порушуючи правила безпеки
дорожнього руху, проявляючи крайню
неуважність до дорожньої обстановки та
її змінам, відновив рух свого
автомобіля, не переконавшись в тому, що
це буде безпечним і не створить
перешкод або небезпеки для інших
учасників руху, внаслідок чого в районі
будинку № 23-а скоїв наїзд на потерпілу
ОСОБА_3

В результаті дорожньо-транспортної
події потерпілій ОСОБА_3, заподіяні
тілесні ушкодження у вигляді: надриву
медіально-бокової зв'язки лівого
колінного суглобу, гемартрозу лівого
колінного суглобу, які згідно висновку
експерта № 4754-е від 15.11.2013 року
відносяться до середнього ступеню
тяжкості.

Порушення правил безпеки дорожнього
руху виразилось в тому, що водій ОСОБА_1,
керуючи транспортним засобом -
автомобілем «ВАЗ - 217030-110-01»
реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив
вимоги п. 2.9 (а), п. 10.1 Правил дорожнього
руху України, які свідчать:

п. 2.9 (а) - водію забороняється керувати
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння або перебуваючи
під впливом наркотичних чи токсичних
речовин;

п. 10.1 - перед початком руху,
перестроюванням і будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечно і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху;

невиконання яких перебуває в
причинному зв'язку з наслідками, що
наступили.

ОСОБА_1 свою вину в скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди визнав
частково, заперечував той факт, що він
знаходився в стані алкогольного
сп'яніння, бо вживав алкогольні напої
вже після скоєння
дорожньо-транспортної пригоди. Суду
пояснив, що 19 вересня 2013 року близько 17
години 15 хвилин, керуючи технічно
справним автомобілем «ВАЗ - 217030-110-01»
реєстраційний номер НОМЕР_1, він
рухався по вул. Усенко, з боку вул.
Генерала Захарченка, в напрямку вул.
Донецьке шосе в м. Дніпропетровську. В
районі будинку № 23-а автомобіль
зупинився і вимкнувся. Коли він
намагався завести автомобіль, той
покотився назад, при цьому зіткнувся з
автомобілем «Шевроле Авео», з якого
вийшла водій - потерпіла ОСОБА_3 Вона
перешкоджала йому їхати далі, тому
несподівано для себе він скоїв на неї
наїзд, в наслідок чого потерпілій було
спричинено тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості.

Про винність ОСОБА_1, суд робить
висновок виходячи з наступних доказів.

Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що 19
вересня 2013 року приблизно о 17 годині 15
хвилин, керуючи автомобілем «Шевроле
Авео» реєстраційний номер НОМЕР_2, вона
рухалась по вул. Усенко, з боку вул.
Захарченко у напрямку вул. Донецьке
шосе у м. Дніпропетровську, до
гаражного кооперативу. Попереду
зупинився автомобіль «ВАЗ - 217030-110-01»
реєстраційний номер НОМЕР_1, тому вона
також зупинила свій автомобіль.
Несподівано автомобіль ВАЗ почав
рухатись заднім ходом, в зв'язку з чим
вона теж від'їхала назад, при цьому
автомобіль ВАЗ розігнався та скоїв
наїзд на її автомобіль. вона вийшла та
побачила, що в автомобілі ВАЗ
знаходяться троє чоловіків у
нетверезому стані. Між ними почалася
сварка, вона намагалась викликати
працівників ДАІ, а чоловіки намагались
поїхати з місця пригоди. Щоб
перешкодити автомобілю покинути місце
ДТП, вона стала попереду автомобіля,
трохи ліворуч. Обвинувачений ОСОБА_1 не
зважаючи на це відновив рух автомобіля,
скоїв на неї наїзд, після чого поїхав з
місця пригоди, а вона звернулась за
медичною допомогою. Внаслідок наїзду
їй спричинено тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості.

Згідно протоколу огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди від
19.09.2013 року і схеми до нього,
зафіксовано місце
дорожньо-транспортної пригоди та
розташування транспортного засобу
(а.п.5-12)

Факт знаходження водія ОСОБА_1 в стані
алкогольного сп'яніння
підтверджується висновком медичного
закладу № 6401 від 19.09.2013 року (а.п.14)

Відповідно до висновку експерта №
70/27-889 від 26.11.2013 року, при зазначених
дорожніх обставинах, дії водія
автомобіля «ВАЗ - 217030-110-01» ОСОБА_1 не
відповідали вимогам п.10.1 Правил
дорожнього руху, що з технічної точки
зору знаходилось в причинному зв'язку з
настанням зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди (а.п.67-68).

Відповідно до висновку експерту № 4754-е
від 15.11.2013 року, в результаті зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
потерпілій ОСОБА_3 заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді: надриву
медіально-бокової зв'язки лівого
колінного суглобу, гемартрозу лівого
колінного суглобу, які за своїм
характером відносяться до тілесних
ушкоджень середньої тяжкості, що
зумовили тривалий розлад здоров'я,
строком понад три тижні (а.с. 47-43).

Суд критично ставиться до пояснення
обвинуваченого що момент вчинення
дорожньо-транспортної пригоди він
знаходився в тверезому стані, а вживав
алкогольні напої вже після того. Суд
вважає такі покази надуманими та
такими, що не відповідають дійсності. В
матеріалах кримінального провадження
є медичний документ, який підтверджує
знаходження обвинуваченого у день
вчинення дорожньо-транспортної
пригоди в стані алкогольного сп'яніння.
Вживання алкогольних напоїв після
настання дорожньо-транспортної
пригоди, до спілкування з працівниками
ДАІ суд вважає фактично неможливим.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_1 в порушенні правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило
потерпілій середньої тяжкості тілесні
ушкодження, а саме у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

При призначенні виду та розміру
покарання, необхідного та достатнього
для виправлення обвинуваченого та
попередження вчинення ним нових
кримінальних правопорушень, суд
враховує ступінь тяжкості скоєного
кримінального правопорушення, дані про
особу обвинуваченого, який раніше не
судимий, відшкодував потерпілій
завдану шкоду, що суд відносить до
пом'якшуючих його покарання обставин.
До обставини, що обтяжує покарання
обвинуваченого, суд відносить вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
виправлення обвинуваченого можливе
тільки в умовах ізоляції, при
призначенні покарання у вигляді
арешту, оскільки враховуючи обставини
вчинення кримінального
правопорушення, у суду не виникає
переконання в тому, що виправлення
обвинуваченого можливе при
призначенні іншого виду покарання.

Зважаючи на суспільну небезпеку
скоєного кримінального
правопорушення, суд вважає за
необхідне призначити обвинуваченому
додаткове покарання у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами.

З метою належного виконання
процесуального рішення, суд вважає за
необхідне обрати відносно
обвинуваченого міру запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою.

В задоволенні позовних вимог
потерпілої про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, суд
вважає за необхідне відмовити,
оскільки відповідно до пояснення
потерпілої, під час судового
провадження обвинувачений повністю
відшкодував завдані їй збитки.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
двох місяців арешту, з позбавленням
права керувати транспортними засобами
строком на два роки.

Строк відбуття покарання
відраховувати з 30 грудня 2013 року, міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_1,
обрати у вигляді тримання під вартою,
взявши його під варту в залі суду.

В задоволенні позовних вимог
потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін