Ухвала

іменем україни

9 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,
суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
при секретарі ОСОБА_9,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001966, за касаційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 27 січня 2015 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Чернівців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого: вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 11.08.2010 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23.08.2011 року за ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10,

в с т а н о в и л а:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 листопада 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 місяці арешту.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 27 січня 2015 року вирок щодо ОСОБА_4 змінено, уточнено дату народження засудженого. У решті вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. Посилається на ту обставину, що місцевий суд безпідставно призначив засудженому м'яке покарання у вигляді арешту, не врахував наявність обставин, які обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння та рецидив злочину. Вважає, що в порушення ст. 419 КПК України, судом апеляційної інстанції вказані порушення усунуті не були.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджено за те, що він 11 серпня 2014 року, приблизно о 18 год., перебуваючи поблизу буд. № 80 по просп. Незалежності у м. Чернівці, таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, вартістю 2000 грн.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікація його дій у касаційній скарзі не оспорюються.

Посилання прокурора на ту обставину, що суд безпідставно не врахував наявність обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння є безпідставними, оскільки, у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, судом дані вимоги були виконані, оскільки органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину у стані алкогольного сп'яніння не пред'являлось.

У той же час, слушними є доводи прокурора щодо невідповідності призначеного засудженому покарання вимогам ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення винної особи та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання засудженому, судом було враховано ту обставину, що засуджений сприяв слідству, вину визнав, розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодував завдану злочином шкоду.

У той же час, судом не в достатній мірі враховано те, що ОСОБА_4 раніше двічі судимий, у тому числі за вчинення аналогічного умисного корисливого злочину, новий злочин вчинив через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі. Дана обставина свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та небажання стати на шлях виправлення.

Апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги не дано оцінки зазначеним обставинам та було формально перевірено доводи прокурора в частині порушення судом першої інстанції ст. 65 КК України та не враховано наявність обставини, яка обтяжує покарання - рецидив злочину.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про безпідставність застосування до ОСОБА_4 покарання у виді арешту та невиконання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України є обґрунтованими, а тому, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, який необхідно провести у відповідності до вимог кримінального та кримінального процесуального закону та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 442 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 27 січня 2015 року щодо ОСОБА_4 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8