ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
березня 2007 року м. Ужгород

Військовий
місцевий суд Ужгородського гарнізону у складі: головуючого - підполковника
юстиції Дацківа В.В., при секретарі -
Лакатош Г.К.,

за
участю державних обвинувачів - військового прокурора Ужгородського гарнізону
полков­ника

юстиції
Демківа О.Р. і його заступника - капітана юстиції Козачука М. В., потерпілих: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ,
захисника підсудного - адво­ката ОСОБА_7 та представників потерпілих -
адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , роз­глянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні військового суду кримінальну
справу відносно військовослужбовця Мукачівського прикордонного загону (в/ч
2142) старшого лейте­нанта

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с Давидківці
Хмельницького району Хмельницької області,
українця, з вищою ос­вітою, одруженого,
маючого на утриманні 2-х мало­літніх дітей, на військовій службі з липня 1993 року, на офіцерських посадах - з липня 1997 року та
на займаній посаді - заступника командира роти мате­ріального забезпечення з
виховної роботи - з серпня 2003 року,

за
обвинуваченням у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 286 ч.3 КК України, Судовим слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

20
вересня 2006 року близько 14.30 год. ст. л-т в/ч
2142 ОСОБА_1 у с. Дунковиця Іршавського
району Закарпатської області, керуючи
технічно-справним автомобілем марки ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1, у порушення вимог п.п. 11.2, 12.1 Правил дорожнього руху України, не справившись з управлінням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з авто­мобілем марки
"Форд-Транзит", внаслідок чого
пасажирам а/м ВАЗ-2101: гр-ці ОСОБА_10 були спричинені тяжкі тілесні
ушкодження, від яких вона померла на
місці пригоди; мало­літній ОСОБА_11 - тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла у кареті "Швидкої
до­помоги"; гр-ці ОСОБА_12 - тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в Іршавській ЦРЛ;
гр-ціОСОБА_4 та пасажиру а/м "Форд-Транзит" ОСОБА_3 - середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочи­ну, передбаченого
ст. 286 ч.3 КК України, визнав частково та заявив, що у відповідності до ви­мог ст.
63 Конституції України він відмовляється від дачі будь-яких показань у
суді.

2

Незважаючи
на відмову від дачі показань, на
запитання учасників процесу та, як
слідує із показань підсудного, даних ним
на досудовому слідстві, він 20 вересня
2006 року біля 13.30 год.
будучи у м. Мукачево підібрав у
автомашину 3-х незнайомих жінок та 2-х дітей. По дорозі він із пасажирами не
розмовляв, тільки один раз одна із жінок
сказала: "Може ми зупинемося,
оскільки йде сильний дощ і нічого не видно", на що він їй відповів, що дорогу бачить добре. Заїхавши у с.
Дунковиця біля 14.30 год.
та проїжджаючи другий поворот, його
автомобіль різко потягнуло вліво на зустрічну смугу руху. Він почав гальмувати
і через кілька секунд відчув удар у праву сторону свого автомобіля. Заявляє, що їхав зі швидкістю 40-50 км/год. Вину виз­нає
частково, оскільки вважає, що причиною заносу його автомобіля у ліву
сторону могла стати технічна неполадка
у барабані лівого колеса.

Свої
показання підсудний повністю підтвердив під час відтворення з ним обстановки та
обставин події.

Незважаючи
на часткове визнання своєї вини, вина
ОСОБА_1 у вчиненні інкримі­нованого йому злочині повністю доведена сукупністю
інших зібраних по справі доказів.

Так, допитаний у якості потерпілого по справі гр-н
ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що
20 вересня 2006 року він їхав на автомобілі марки "Ford - Tranzit" д/н НОМЕР_2. У с. Дунковиця із-за повороту назустріч йому на великій
швидкості по зустрічній смузі виїхав ав­томобіль ВАЗ-2101 світлого
кольору, який понесло на протилежну
смугу руху. Побачивши да­ний автомобіль,
він почав гальмувати, але не
встиг зупинитися, як вказаний а/м своєю
правою стороною зіткнувся з його автомобілем.
У момент, коли він побачив
зустрічний автомобіль ВАЗ, швидкість
руху його автомобіля була близько 45-50 км/год. Відстань від його а/м до ав­томобіля
ВАЗ 2101 в момент коли останього почало нести,
була близько 10-15 метрів. Така ж сама відстань була, коли він побачив даний автомобіль. Після
зіткнення, водій автомобіля ВАЗ 2101
вийшов з нього і почав відкривати двері автомобіля та виймати пасажирів.

Покази, аналогічні показам потерпілого ОСОБА_2, дала у суді потерпіла ОСОБА_3

- пасажир автомобіля "Ford - Tranzit".

ПотерпілаОСОБА_4
у судовому засіданні показала, що 20
вересня 2006 року близько

13 год. вона разом зі своїми малолітніми дітьми (по 9 років) -
ОСОБА_13 та ОСОБА_11

знаходилася на автовокзалі м.
Мукачева, де чекала автобус щоб
поїхати додому. На автовокза­

лі, до них підійшов незнайомий
чоловік (ОСОБА_1) та сказав, що їде на
Хуст-Тячів і вона ви­

рішила з дітьми, так як не було
автобуса, сісти до нього в автомобіль
світлого кольору марки

ВАЗ. Крім них до нього в автомобіль сіли ще дві незнайомі їй жінки. Вона
сіла на заднє сидіння

і взяла свою дочку на руки, біля неї
на задньому сидінні біля дверей зліва сів її син, з права на

заднє сидіння сіла інша незнайома жінка,
а зпереду біля водія сіла ще одна жінка. По дорозі

йшов дуже сильний дощ і тому жінка,
яка сиділа зпереду біля водія,
йому неодноразово гово­

рила, щоб той не їхав швидко, так як не видно дорогу, на що водій відповідав, "головне, що йо­

му самому видно дорогу". Всю дорогу водій їхав із великою
швидкістю, але з якою - вона не

може сказати, так як у неї сиділа
дочка на руках і вона не бачила лічильника спідометра. Доро­

гою водій весь час здійснював обгін інших автомобілів. Проїхавши певну
відстань дороги, вони

заїхали в село (яке вона не пам'ятає,
так як цю ділянку дороги не знає) і так як водій їхав із ве­

ликою швидкістю, в'їжджаючи у
поворот, автомобіль почало
"нести" правою боковою части­

ною на зустрічну смугу дороги, де
назустріч рухався мікроавтобус (якої марки вона не

пам'ятає). У цей час і відбулося зіткнення мікроавтобуса із
автомобілем, в якому вони їхали.

Жінка, яка сиділа біля неї
зправа, зразу ще при зіткненні
автомобілів померла. У лікарні вона

дізналася, що у ДТП загинула ще одна
жінка, яка сиділа зпереду біля водія.
Про те, що її дочка

- ОСОБА_11 також загинула, їй повідомив чоловік, коли її перевозили з Іршавської в Тячів-

ську ЦРЛ. Яка відстань була до мікроавтобуса в той момент, коли автомобіль, в якому вони

їхали почало нести боком, вона не
може сказати, пам'ятає тільки, що коли почало заносити ав­

томобіль ВАЗ, до моменту зіткнення
пройшло декілька секунд.

Допитаний в
якості свідка гр-н ОСОБА_14 показав, що 20 вересня 2006 року, близько

14 год. 30 хв. він направився на власному автомобілі марки "Opel Vectra" з м. Іршави у м.
Му­

качево. Перед ним по дорозі в сторону м.
Мукачева їхав автомобіль темно-синього кольору ма­

рки
"Ford - Tranzit". У кінці села Дунковиця на повороті він
побачив, що боковою частиною на

3

зустрічну
смугу руху несе автомобіль ВАЗ-2101 світлого кольору. Побачивши автомобіль ВАЗ
2101, автомобіль "Ford - Tranzit"
почав гальмувати і за ним,
відповідно, почав гальмувати і
він. Щоб не зіткнутися, він вивернув
кермо вліво і виїхав на зустрічну смугу дороги де, зрівняв­шись із автомобілем "Ford - Tranzit", побачив зіткнення передньої частини
автомобіля "Ford -Tranzit" та правої бокової частини автомобіля ВАЗ-2101. У
той час, коли він побачив, що боком по дорозі несе автомобіль
ВАЗ-2101, відстань між ними, тобто його автомобілем і ВАЗ, стано­вила біля 70 метрів.

Згідно
протоколу огляду автомобіля ВАЗ-2101,
д.н. НОМЕР_1 від 06.10.06 р. встановле­но, що оглянутий а/м має слідуючі пошкодження:
деформація правої середньої частини авто­мобіля, тобто передньої правої дверки по всій її площині
та задньої правої дверки, правого ко­рму автомобіля та днища зправа, деформація даху автомобіля з правої сторони
напроти серед­ньої стійки кузова,
відсутність переднього вітрового скла передньої правої дверки, заднє скло відсутнє,
незначні деформації заднього та переднього правого крил, відсутнє праве заднє коле­со разом із
гальмівним барабаном та фланцем з напівполуоссю (фланець напіввісі відірваний
від самої піввісі ), незначна деформація
переднього лівого крила, задня частина
автомобіля, а саме: частина багажного
відділення - розвернута вправо відносно повздовжньої осі автомобіля.

Висновком
експертизи технічного стану автомобіля ВАЗ 2101, д.н. НОМЕР_1 №416 від 12 жовтня 2006 року
встановлено, що на момент огляду робоча
гальмівна система, система рульового
керування та ходова частина вказаного автомобіля знаходилася у
технічно-справному стані. Несправність ходової частини автомобіля ВАЗ
2101, а саме - відсутність пра­вого
заднього колеса разом з гальмівним барабаном та фланцем напівосі (напіввісь та
фланець напівосі являється одним цілим і виникнути дане пошкодження можливе
тільки в результаті прикладення ударного зусилля) виникло в результаті
зіткнення даного автомобіля з іншим, тим
більше, що знаходилося дане колесо на
місці зіткнення, а не в місці зміни
автомобілем ВАЗ на­прямку руху.

Згідно
протоколу огляду автомобіля марки "Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2 від
06.10.06 р. встановлено, що оглянутий
а/м має такі пошкодження: деформований капот автомобіля, дефо­рмоване переднє ліве крило, пошкодженний (деформації та тріщини) передній
бампер, відсутні фари та передні
показники поворотів (пошкоджені),
деформована декоративна решітка радіато­ра, деформовані передні праве крило, вітрове скло пошкодженно та тріщини по всій
своїй пло­щині, деформований передній
реєстраційний номерний знак.

Висновком
технічного стану автомобіля марки "Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2 № 417
від 12.10.06 р. встановлено, що на
момент огляду - робоча гальмівна система та система рульового керування
вказаного автомобіля знаходилися у технічно-справному стані.

Як
слідує із висновку судово-автотехнічної експертизи № 528 від 23 грудня 2006
року - у даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій
автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 гр-н ОСОБА_1 повинен був керуватися
вимогами пунктів 11.2, яким
передбачено, що нерейкові транспортні
засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини та
12.1, який вказує на те, що під час вибору в установлених межах без­печної
швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного
засобу, щоб мати змогу постійно контролювати
його рух та безпечно керувати ним відповідно до Правил дорожнього руху України.

Повний
зупиночний шлях автомобіля марки "Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2 у даних
до­рожніх умовах становить відстань 26.5...27.2 м.

Покази
водія автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 гр-на ОСОБА_1 у тій частині, що з моменту,
коли керований ним автомобіль почало заносити, він зупинився за 10 м. - є тех­нічно неспроможні.

Технічна
можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_1 полягає у
виконанні ним вимог Правил дорожнього руху України, а саме пунктів 11.2 та 12.1.

Водій
автомобіля марки "Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2 гр-н ОСОБА_2 не мав
техніч­ної можливості зупинити автомобіль до місця зіткнення з автомобілем
ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1

4

шляхом застосування своєчасного
гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху.

З
технічної точки зору причиною даної ДТП
стали дії водія автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 гр-на ОСОБА_1, який під час вибору в установлених межах
безпечної швид­кості руху не урахував дорожню обстановку, що привело до виїзду керованого ним
автомобіля на смугу зустрічного руху та зіткнення з автомобілем марки
"Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2,
який рухався назустріч.

Висновком
транспортно-трасологічної експертизи № 527 від 22.12.06 р. встановлено, що пошкодження переднього бамперу, переднього номерного знаку, капоту та передніх крил авто­мобіля
"Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2 утворилися у наслідок дії сил, спрямованих спереду до заду під певним кутом
відносно повздовжньої осі автомобіля,
які могли виникнути в процесі контактування з твердим з
достатньо-масивним предметом, яким міг
бути інший автомобіль.

Аналізуючи
місця розташування пошкоджень та характер деформації елементів автомо­білів
ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 та "Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2 можна зробити
висновок, що форма і характер пошкоджень
транспортних засобів співпадає в тому випадку,
якщо при пер­шочерговому контактуванні поздовжні осі вищезгаданих
автомобілів перебували під кутом 120+5 градусів, при цьому автомобіль ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1
першопочатково контактував правою боковою частиною з передньою частиною
автомобіля "Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2 і зіткнення вищезгаданих
автомобілів відбулося на смузі руху останнього.

Дані
висновки повністю підтвердив у судовому засіданні експерт Демко І.М. , який про­водив вказані експертизи.

Згідно
протоколу огляду заднього правого колеса автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 від
09.10.06 р. встановлено, що у задньому
правому колесі вказаного автомобіля разом з гальмі­вним барабаном та фланцем
напіввісі - диск вигнутий.

Висновком
металографічної експертизи № 4060 від 19 грудня 2006 року встановлено: характер
руйнування піввісі заднього правого колеса автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1
-крихко-вязкий. Руйнування сталося від прикладення до піввісі ударного
згинаючого зусилля, яке створило в
матеріалі напруження, що значно
перевищили границю міцності матеріалу пів­вісі заднього моста автомобіля
ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1.

На
площині злому та біля площини злому - дефектів металургійного та технологічного
характеру, які привели б до зменшення
міцності матеріалу піввісі, не виявлено.

Злом, тобто руйнування піввісі автомобіля ВАЗ 2101
д.н. НОМЕР_1, сталося від прикла­дення
ударного одноразового згинаючого зусилля,
яке могло виникнути в момент зіткнення ко­леса із перешкодою, тобто в момент ДТП.

Згідно
висновку судово-медичного експерта № 1022/2006 від 01.12.2006 року - потерпі­лій
ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості.

Як
слідує із висновку судово-медичного експерта № 335 від 06.12.06 р. - потерпілій
ОСОБА_15 були спричинені тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості.

Згідно
висновку судово-медичного експерта № 73 від 10.11.06 р. - малолітня ОСОБА_11
отримала тяжкі тілесні ушкодження, від
яких померла в кареті швидкої допомоги по до­розі в Іршавську ЦРЛ.

Відповідно
до висновку судово-медичного експерта № 71 від 10.11.06 р. гр-ка ОСОБА_12
отримала тяжкі тілесні ушкодження, від
яких померла в Іршавській ЦРЛ.

Згідно
висновку судово-медичного експерта № 72 від 10.11.06 р. - гр-ка ОСОБА_10
отримала тяжкі тілесні ушкодження, від
яких померла на місці пригоди.

Як
слідує із висновку судово-медичного експерта № 334 від 06.12.06 р. -
потерпілому малолітньому ОСОБА_13 були спричинені легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я.

Згідно
довідки з гідрометеорології (Закарпатський ЦГМ) № 1324 від 19.10.06 р. - за да­ними
репрезентативної до Іршавського району метеостанції Хуст, 20 вересня 2006 року з 13 год. до 16 год. спостерігались
такі погодні умови: температура повітря -18-19 градусів тепла, відносна вологість повітря - 88-95%, вітер-тихо,
горизонтальна видимість - димка 1-Ю км,
хма­рність - 6-10 балів, висотою
800 м над поверхнею землі, опади -
випадав невеликий дощ.

5

Відповідно
до довідки зі служби автомобільних доріг у Закарпатській області № 1621/02-1/11
від 21.12.06 р. - ... вздовж вказаної ділянки дороги встановлені необхідні
дорожні знаки, передбачені Схемою
дислокації.

Згідно
витягу з наказу командира в/ч 2142 № 37-ос від 27 серпня 2003 року - старшого
лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира роти матеріального
забезпечення з виховної роботи Мукачівського прикордонного загону.

Оскільки ст.
л-т ОСОБА_1 вищеописаними протиправними діями, 20 вересня 2006 року близько 14.30 год. у порушення вимог
п.п. 11.2 та 12.1 Правила дорожнього руху України, під час керування технічно-справним
автомобілем марки ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1,
проїжджа­ючи ділянку дороги у с. Дунковиця Іршавського
району Закарпатської області, виїхав на
смугу зустрічного руху, де допустив
зіткнення з автомобілем марки „Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2, внаслідок чого пасажирам автомобіля
ВАЗ-2101, а саме: ОСОБА_10 були
спричинені тя­жкі тілесні ушкодження,
від яких вона померла на місці пригоди,
малолітній ОСОБА_11 бу­ли спричинені тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в кареті "Швидкої
допомоги" по дорозі в лікарню,
гр-ці ОСОБА_12 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в Іршавській ЦРЛ, потерпілій гр-ціОСОБА_4 та пасажиру
мікроавтобуса „Форд-Транзит" гр-ці ОСОБА_3 були спричиненні середньої
тяжкості тілесні ушкодження, суд вчи­нене
ОСОБА_1ом кваліфікує за ч.3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки
дорож­нього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинили
загибель кількох осіб.

Посилання
підсудного на те, що причиною заносу
його автомобіля у ліву сторону могла стати технічна неполадка у барабані або
іншого механічного пошкодження лівого колеса,
суд до даних тверджень ОСОБА_1 відноситься критично, оскільки вони повністю спростовується
протоколами слідчих дій, зокрема
викладеними вище: протоколом огляду місця події, оглядом та висновком експерта технічного
стану автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1,
згідно яких будь-яких пошкоджень лівого переднього колеса не встановлено, іншими висновками експертиз, по­казаннями потерпілих та свідка, які повністю узгоджуються між собою та дані
посилання підсудного суд розцінює як намагання ОСОБА_1 пом'ягшити
відповідальність за скоєне.

При
розгляді цивільного позову потерпілого ОСОБА_2 до підсудного за спричинення
йому матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням та ремонтом його автомобіля
"Форд-Транзит" у розмірі 6413, 00 грн., суд, у
відповідності до вимог ст. 1166 ЦК
України, визнає їх законними, однак даний розмір зменшує до 2863 грн., так як потерпілий лише на вказану суму надав
суду підтверджуючі документи.

При
розгляді цивільного позову того ж потерпілого до ОСОБА_1 за спричинення йому
моральної шкоди у розмірі 5000 грн., суд
також дані вимоги визнає законними та обгрун­тованими, однак вважає необхідним зменшити його
розмір, при цьому виходить з наступного.

Так, суд приймає до уваги, що, як
слідує із позовної заяви та пояснень потерпілого ОСОБА_2 , внаслідок ДТП, яка
сталася з вини підсудного, він отримав
сильний стрес від поба­ченого; у результаті аварії загинуло 3 людини; оскільки
його дружина отримала тілесні ушкод­ження,
вона тривалий час знаходилася на лікуванні і він (потерпілий) змушений
був доглядати за нею та самому поратись по господарству.

Разом з
тим, суд приймає до уваги, що дружина потерпілого також визнана по
справі по­терпілої і самостійно заявляє цивільні позови.

При
таких обставинах, з урахуванням
характеру заподіяних моральних страждань,
суд цивільний позов потерпілого ОСОБА_2а до ОСОБА_1 за спричинення йому
моральної шкоди задовільняє на 3000 грн.

При
розгляді цивільного позову потерпілої ОСОБА_3 до підсудного ОСОБА_1 за
спричинення їй матеріальної шкоди у розмірі 8000 грн. та моральної у сумі 10000
грн., то суд у задоволенні перших
позовних вимог відмовляє, оскільки
потерпіла не надала суду жодного підтверджуючого документу, який підтверджував би її матеріальні затрати.

При
розгляді її позову за спричинення моральної шкоди, оскільки у результаті ДТП,
бу­дучи пасажиром а/м "Форд-Транзит", вона отримала сильний стрес від побаченого;
їй були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступені тяжкості, внаслідок чого не може у даний час

6

справлятися
по господарству, суд даний позов, із урахуванням характеру заподіяних фізичних
та моральних страждань потерпілої ОСОБА_3,
задовольняє часково - на суму 7000 грн.

При
розгляді цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 до підсудного ОСОБА_1 за
спричинення їй матеріальної шкоди у розмірі 16618, 97 грн. та моральної - у
сумі 250000 грн., суд дані позовні
вимоги також визнає законними та обгрунтованими, однак,
разом з тим, задо­вольняє їх
частково.

Так, при розгляді заявлених вимог за спричинення
матеріальної шкоди, при її розрахун­ку
потерпілою та її захисником було зроблено арифметичну помилку. Зокрема, при вивченні наданих у суд документів на
покупку медикаментів та на затрати на проведення похорону, вит­рат на установку пам'ятника, загальна сума становить 16578, 65 грн., яка підлягає задоволенню і з даною сумою
позову погодилися у судовому засіданні як потерпіла ОСОБА_4,
так і її пред­ставник.

При
розгляді позову даної потерпілої за спричинення їй моральної шкоди у розмірі
250000 грн., суд враховує те, що дійсно внаслідок ДТП,
скоєного з вини ОСОБА_1,
її ма­лолітня дочка загинула,
малолітній син - отримав легкі тілесні ушкодження, у результаті пере­несеного стресу він у даний
час боїться спілкуватися з дорослими особами,
сідати в автотранс­порт,
самаОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості, у т.ч. пе­релом кісток
тазу, у зв'язку з чим продовжує
лікуватися, а тому суд цивільний позов
потерпілої ОСОБА_4 за спричинення їй моральної шкоди по даній кримінальній
справі задовільняє на загальну суму 35000 грн.

При
розгляді цивільного позову потерпілогоОСОБА_5 - чоловіка загиблої у ре­зультаті
ДТП гр-ки ОСОБА_10 до підсудного за
спричинення йому матеріальної шкоди у розмірі 10000 грн., яка полягала у витратах на поховання та
моральної шкоди у розмірі 150000 грн.,
після роз'янення останньому чинного законодавства, оскільки потерпілий не надав суду жодного
документу на підтвердження матеріальних витрат,
від заявленого позову ОСОБА_16 відмовився і дана відмова була прийнята
судом, а з приводу моральної шкоди, оскільки у ре­зультаті ДТП загинула його
дружина, на утриманні у нього залишилася
малолітня дитина, суд дані вимоги
останнього задовільняє на суму 15000 грн.

Потерпілий
ОСОБА_6 - чоловік загиблої ОСОБА_12, у судовому засіданні від заяв­ления будь-яких
позовних вимог відмовився.

Крім
цього, при вирішенні клопотання
потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
про задоволення витрат на послуги їхніх адвокатів, зокрема: двох перших - у користь адвоката
ОСОБА_8 з розрахунку по 1000 грн. та у користь адвоката ОСОБА_9 , який приймав участь на стороні останньої -
також у розмірі 1000 грн. і які оплачені потерпілими у користь захисників, суд дані вимоги потерпілих визнає
законними, оскільки адвокат ОСОБА_8 на
стороні сім'ї ОСОБА_2 приймав участь як у ході досудового, так і у ході судового слідства, а захисник ОСОБА_9 - лише під час судового
розгляду справи, однак усі вони готували
позовні заяви та приймали участь у суді на стороні потерпілих 5 разів. Тому суд
вважає, що вказані клопотання підлягають
задоволенню у повному обсязі і дані суми,
у відповідності до вимог ст. 93 КПК України, слід стягнути із ОСОБА_1у користь названих
потерпілих, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1000 грн.

При
прийнятті рішення про зменшення позовних вимог названих вище потерпілих із
ОСОБА_1 за спричинення їм моральної шкоди,
суд зокрема виходив із вимог
ст. 1193 ч. 2 ЦК України, враховуючи матеріальне становища
підсудного, у якого - невелике грошове
забез­печення, має сплатити, крім того,
значні суми за проведення по справі судових експертиз і що у нього на
утриманні маються двоє малолітніх дітей та непрацююча дружина.

При
обранні підсудному виду та міри покарання суд враховує те, що він по місцю про­ходження військової
служби характеризується з негативної сторони.

Разом з
цим суд приймає до уваги чистосердечие
розкаяння ОСОБА_1 у вчинено­му, що
до кримінальної відповідальності притягується уперше, раніше ні у чому вартому осуду помічений не
був, злочин вчинив із необережності, по місцю проживання характеризується з
позитивної сторони, викладені вище його
сімейні та важкі матеріально-побутові умови - відсу­тність житла (проживає у
кімнаті казарми на території прикордонної застави), з дитинства ви-

7

ховувався без батька, а також те, що
окремі потерпілі до нього претензій,
крім матеріальних, не мають і
просять суворо його не карати.

Враховуючи
сукупність наведених вище обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного, суд знаходить можливим відносно ОСОБА_1
перейти до іншого, більш м'якого виду
основного покарання, не зазначеного у
санкції ч.3 ст. 286 КК України, застосувавши до нього ст.
ст. 69 та 61 того ж Кодексу, призначивши покарання у виді обмеження волі.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324,
328, 330, 331 КПК України, військо­вий місцевий суд

З АСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, на підставі якої, із застосуванням ст.
ст. 69 і 61 того ж Кодексу, при­значити йому покарання у виді обмеження
волі строком на 5 (п'ять) років з позбавленням пра­ва керувати транспортними
засобами строком на 3 (три) роки.

Строк
відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 відраховувати з моменту при­буття його
до місця відбування покарання.

Запобіжний
захід відносно засудженого - підписку про невиїзд, до набрання вироком за­конної сили, залишити без зміни.

Цивільні позови
потерпілих до засудженого: ОСОБА_2 за спричинення йому матеріальної шкоди у
розмірі 6413 грн. та моральної у сумі 5000 грн. - задовільняє частково, на суму відповідно: 2863 (дві тисячі вісі­мсот
шістдесят три) грн. і 3000 (три тисячі) грн. У решта позовних вимог відмовити;

ОСОБА_3
за спричинення їй матеріальної шкоди у розмірі 8000 грн. - відмов­ляє за
відсутністю підтверджуючих документів. У задоволенні моральної шкоди у сумі
10000 грн. - задовільняє частково - на суму 7000 (сім тисяч) грн. У решта
позовних вимог відмовити; ОСОБА_4 за спричинення їй матеріальної шкоди у
розмірі 16618, 97 грн. та моральної у сумі 250000 грн. - задовільняє частково, на суму відповідно: 16578 (шістнадцять тисяч
п'ятсот сімдесят вісім) грн. 65 коп. та 35000 (тридцять п'ять тисяч) грн. У
решта позов­них вимог відмовити;

ОСОБА_16 за спричинення йому
моральної шкоди у розмірі 150000 грн. - задовільняє частково - на суму 15000
(п'ятнадцять тисяч) грн. У решта позовних вимог відмовити.

Судові
витрати по справі, які полягають у
оплаті праці адвокатів, стягнути із
засуджено­го у користь потерпілих ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1000 (одній тисячі) грн.

Судові
витрати по кримінальній справі - за проведення експертизи технічного стану а/м
ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 у сумі 260 (двісті шістдесят) грн. 80 коп.; за проведення
експертизи технічного стану автомобіля "Форд-Транзит" д.н. НОМЕР_2 у
розмірі 260 (двісті шістдесят) грн. 80 коп.; судової автотехнічної експертизи -
260 (двісті шістдесят) грн. 80 коп.; за прове­дення судової
транспортно-трасологічної експертизи - теж у розмірі 260 (двісті шістдесят)
грн. 80 коп. - стягнути із ОСОБА_1 у користь НДЕКЦ при УМВС України в
Закарпатській області (Отримувач платежу - НДЕКЦ при УМВС України в
Закарпатській області, Код , Банк - УДК в Закарпатській
обл., МФО 812016, р/р 0411 "Пла­та за виконання
експертизи") та за проведення судової металографічної експертизи у сумі
880 (вісімсот вісімдесят) грн. 90 коп. - стягнути із засудженого у користь
держави.

Речові докази по
справі після набрання вироком законної сили:

особисті
речі, цінності, грошової кошти потерпілої ОСОБА_4, виявлені під час огляду місця події і які
передані на відповідальне зберігання її чоловіку (а.с. 184,
185 т. 1), вважати по­вернутими
останнім;

водійські
права серії НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_2,
видані Закарпатським ДАІ МВС-УВС 17.06.1978 року, талон до водійських прав на його ім'я серії
НОМЕР_4, виданий 14.04.1994 p., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу
"Форд Транзит", 1995 року
випу-

8

ску, реєстраційний № НОМЕР_2,
довіреність на керування транспортним засобом "Форд
Тран­зит" та сам автомобіль марки "Форд-Транзит" д.н.
НОМЕР_2, які передані на відповідальне
збе­рігання ОСОБА_2 (а.с. 192,
193 т. 1, а.с. 71 т. 2),
вважати повернутими останньому;

- водійські права серії НОМЕР_5 на
ім'я ОСОБА_1, видані Хме­

льницьким ДАІ МВС-УВС 12.02.1993 p., талон до водійських прав на ім'я ОСОБА_1
серії

НОМЕР_6, виданий 11.05.1994 p., які знаходяться при справі (а.с. 200 т. 1),
направити у Хме­

льницький ДАІ МВС-УВС;

технічний
паспорт автомобіля ВАЗ-2101, 1977 року
випуску, двигун № 2550993, № ку­зова НОМЕР_7 на ім'я ОСОБА_18, довіреність на керування а/м марки ВАЗ- 2101
д.н. НОМЕР_1 гр-ну ОСОБА_1, які
знаходяться при справі (а.с. 200 т. 1)
та автомобіль марки ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1,
який знаходиться на штрафмайданчику Іршавського РВ УМВС України в
Закарпатській області, повернути
засудженому ОСОБА_1

- заднє праве колесо автомобіля
марки ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 із фрагментом піввісі, які

знаходяться при справі і які були пошкоджені при ДТП та не придатні для подальшого викори­

стання - знищити.

На вирок
може бути подано апеляцію у військовий апеляційний суд Центрального регіо­ну
через військовий місцевий суд Ужгородського гарнізону протягом 15 діб з моменту
його проголошення.