Справа № 183/3607/15
№ 1-кп/183/493/15
В И Р О К
іменем України
02 липня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000104 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, проживаючого АДРЕСА_1 , оператор-розвідник військовій частини польова пошта НОМЕР_1 (дислокується за адресою АДРЕСА_2 ), сержанта, не судимого

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України, -

встановив:

сержант ОСОБА_4 31 липня 2014 р. був призваний на військову службу за частковою мобілізацією до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , та будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

29 серпня 2014 р. оператор-розвідник взводу військової розвідки технічними засобами 2 відділення 74 окремого розвідувального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 був відряджений до зони проведення антитерористичної операції. Під час проведення бойових дій у терміналі Донецького міжнародного аеропорту отримав боєприпаси, у тому числі 60 набоїв калібру 5,45мм, гранату ГРД-5 та гранату Ф-1.

В кінці грудня 2014 р. ОСОБА_4 прибувши до військової частини польова пошта НОМЕР_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наявні у нього боєприпаси, а саме: 60 набоїв калібру 5,45, гранату ГРД-5 та гранату Ф-1 які є бойовими припасами, не здав а привласнив та зберігав за адресою: АДРЕСА_1

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю відмовився від дачі показань, та на питання учасників пояснив, що всі обставини в обвинувальному акті він не оспорює, у скоєному щиро кається.

Суд визнав, відповідно до ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів, щодо обставин справи як обвинувачення так і захисту, оскільки учасники судового провадження проти цього не заперечують, та обставин справа не оспорюють.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 1 ст. 410 КК України як привласнення військовослужбовцем бойових припасів.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Суд вставив відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Також суд враховує позитивні характеристики обвинуваченого за місцем служби та проживання, також суд враховує участь ОСОБА_4 у антитерористичній операції. Обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено,

Суд вважає за можливе, при наявності таких пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, призначити покарання згідно ст. 69 КК України нижче найнижчої межі передбаченої санкцією ч. 1 ст. 410 КК України.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України вважає, що призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України до ч. 1 ст. 410 КК України дає суду підстави для застосування також покарання службового обмеження для військовослужбовця відповідно до ст. 58 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України вирішуючи долю речових доказів, суд вважає, що 45 патронів калібру 5,45мм, 10 гільз, 5 демонтованих патронів калібру 5,45мм, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно передати за належністю військовій частині польова пошта НОМЕР_1 . Речові докази гранати РГД-5, Ф-1 були знищені під час проведення експертного дослідження, тому як предмети перестали існувати.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 410 КК України з застосуванням ст. 69 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України застосувати до ОСОБА_4 службове обмеження строком шість місяців з відрахуванням із його суми грошового забезпечення десяти відсотків в доход держави.

Речові докази 45 патронів калібру 5,45мм, 10 гільз, 5 демонтованих патронів калібру 5,45мм, передати за належністю військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1