ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/75/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, освіта вища, працюючої адміністратором «А.М.К. Мегамойка», раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , у скоєнні злочину , передбаченого ст. 287 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_12 , 15.03.2014 року, приблизно о 01год.00 хв., поблизу будинку № 3 по вулиці Радунській в місті Києві, допустила до керування належним їй на праві власності автомобіля «БМВ» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_13 , яка не має посвідчення водія. Після чого, ОСОБА_13 , керуючи автомобілем «БМВ» н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилися ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , здійснила поїздку по місту Києву, під час якої ОСОБА_13 виїхала на автомагістраль Київ-Бориспіль.
Приблизно о 02 год. 10 хв., цього ж дня, ОСОБА_13 , не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним автомобілем «БМВ-323І», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по автомагістралі Київ-Бориспіль зі сторони м. Борисполя в напрямку м. Києва зі швидкістю приблизно 130 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість руху для водіїв зі стажем до 2-х років, а саме 70 км/год.
В цей час, попереду автомобіля «БМВ-323І», д.н.з. НОМЕР_1 , в попутному напрямку, в його смузі, рухався автомобіль «Санг Йонг», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_15 , в салоні якого, знаходились пасажири ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 .
Під час руху водій ОСОБА_13 допустила порушення вимог пунктів 2.1 підпункт «а», 2.3 підпункт «б», 10.1, 12.1 та 12.6 підпункт «б» Правил дорожнього руху України.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_13 виявились в тім, що вона приступила до керування транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем «БМВ-323І», д.н.з. НОМЕР_1 , проявила неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, рухалась зі значним перевищенням максимально допустимої для неї швидкості руху, не обравши безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху вправо, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого, при виконанні маневру випередження автомобіля «Санг Йонг», д.н.з. НОМЕР_2 , справа, не впоралася з керуванням транспортного засобу, втратила курсову стійкість автомобіля та поруч з електричною опорою № 110 на автомагістралі «Київ-Бориспіль» здійснила зіткнення з автомобілем «Санг Йонг» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого, останній здійснив наїзд на металеву відбійну стрічку та електричну опору № 110.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Санг Йонг», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 та пасажир цього автомобіля ОСОБА_16 від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці пригоди, а пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_17 отримали тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 735/2 від 14.04.2014 року смерть ОСОБА_15 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи черепа та нижньої щелепи з крововиливами під оболонки та шлуночки головного мозку.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 736/2 від 16.05.2014 року, смерть ОСОБА_16 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи черепа, крововиливами під оболонки та шлуночки головного мозку, набряком-набуханням тканини головного мозку.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 518/Е від 29.04.2014 року , у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: садно лобної ділянки; забійна рана тім`яної ділянки зліва; закрита травма живота - розрив нижнього полюсу селезінки з послідуючим оперативним видаленням селезінки (спленектомія), явищами внутрішньочеревної кровотечі (наявність у черевній порожнині до 1000 мл крові із згортками), які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 506/Е від 29.04.2014 року, у ОСОБА_18 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки у вигляді переломів акроміального кінця лівої ключиці, 2-7 ребер зліва зі зміщенням уламків, лівобічного пневмогематораксу (50 мл крові), які за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, на строк понад 21 добу.
Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_12 вину у скоєнні злочину визнала повністю, щиро розкаялася та показала , що 14.03.2014 року вона провела день зі своєю подругою ОСОБА_19 . Вони на належному їй автомобілі «БМВ» їздили по місту у справах. Біля 1год. ночі, під час розмови , ОСОБА_20 попросила у неї проїхати в автомобілі за кермом, на що вона погодилася, але при цьому не впевнилася, чи має ОСОБА_20 посвідчення водія. ОСОБА_20 сіла за кермо автомобіля, вона ( ОСОБА_21 ) розташувалася на передньому сидінні. З ними ще була її подруга ОСОБА_22 , яка розташувалася на задньому сидінні. Рухаючись по трасі Бориспіль-Київ у середній смузі руху, вони стали наздоганяти автомобіль «Санг Йонг». Відстань між ними стала зменшуватися. Коли відстань між автомобілями стала малою, то ОСОБА_20 , щоб уникнути контату повернула кермо праворуч, від чого їх автомобіль став некерованим, його стало розкручувати. Коли автомобіль зупинився, то вона підбігла до автомобіля «Санг Йонг», почала викликати швидку допомогу.
Цивільний позов ОСОБА_4 визнала частково в частині матеріальної шкоди в сумі 8050грн., в частині моральної шкоди не визнала, позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди не визнала, пояснивши, що вона вже відшкодувала потерпілим шкоду , враховуючи своє матеріальне становище.
Інші докази по справі відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.
Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_12 доведеною у вчиненні допуску до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжке тілесне ушкодження та смерть двох осіб, тобто злочин, передбачений ст. 287 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_12 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_18 .
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, її особу, що вину визнала повністю, щиро розкаялася, раніше не судима, характеризується позитивно , має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює, з урахуванням думки потерпілих, вважає можливим обрати їйпокарання у виді штрафу в межах санкції статті, що на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_12 матеріальної шкоди в сумі 8050грн. та решти моральної шкоди в сумі 370500грн., оскільки моральна шкода в сумі 129500грн. відшкодована обвинуваченою ОСОБА_12 в добровільному порядку.
Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов про відшкодування їй решти моральної шкоди в сумі 364600грн., пояснивши, що частково моральна шкода в сумі 135600грн. їй відшкодована обвинуваченою добровільно.
Вирішуючи цивільні позови потерпілих, суд виходить з вимог ст. ст. 128, 129 КПК України, якими регламентовано, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
У відповідності до роз`яснень п.п. 6,9 Постанови Пленуму ВСУ « Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року та п. 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи; вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Враховуючи вищевикладене, суд вваажає, що позов ОСОБА_4 в частині матеріальної шкоди підлягає відшкодуванню в повному обсязі в сумі 8050грн.
Що стосується вимог в частині моральної шкоди потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , то враховуючи характер правопорушення, глибини душевних страждань потерпілих, ступеня вини обвинуваченої ОСОБА_12 , з урахуванням добровільного часткового відшкодування нею шкоди, виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 366-368 КПК України , суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_23 визнати винуватою в скоєнні злочину , передбаченого ст. 287 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500грн.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_12 не застосовувався.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_4 в рахунок матеріальної шкоди 8050грн., в решті позову відмовити.
В задоволенні позову ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_12 в сумі 364600грн. відмовити.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва з моменту його проголошення.
СУДДЯ: