Єдиний унікальний номер 725/3286/15-к
Номер провадження 1-кп/725/144/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000485 від 20.03.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 в березні 2015 року вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, в період часу з 14.03.2015 року до 20.03.2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи в м.Чернівці та переслідуючи умисну корисливу мету, направлену на заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, періодично, за допомогою мобільного зв`язку та під час особистих зустрічей з ОСОБА_5 , висловлюючи останній погрози знищення майна, які виражалися у погрозі підпалу автомобіля марки «Тойота Прадо», що належить сім`ї ОСОБА_8 , пред`являв незаконні вимоги до ОСОБА_5 щодо передачі йому грошових коштів в сумі 700 доларів США нібито за надання інформації стосовно замовників підпалу автомобіля потерпілої «Хюндай Туксон» д.н. НОМЕР_1 , який мав місце 09.03.2015 року.
Зокрема, 14.03.2015 року у вечірній час ОСОБА_7 , перебуваючи по вул.Кутузова в м.Чернівці під час зустрічі із потерпілою висловив вимогу передачі йому грошових коштів у сумі 700 доларів США, поєднану з погрозою подальшого знищення майна, належного сім`ї ОСОБА_8 автомобіля марки «Тойота Прадо». Після повідомлення про те, що у останньої відсутня зазначена сума коштів, погодився отримати від неї грошові кошти в сумі 500 гривень, які ОСОБА_5 , будучи заляканою погрозами пошкодження чи знищення її майна, передала йому.
В подальшому, 20.03.2015 року ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом вимагання майном ОСОБА_5 , неодноразово направляв останній смс-повідомлення погрозливого змісту та призначив зустріч для передачі йому грошових коштів на 22 год. 00 хв. 20.03.2015 року поряд із магазином «Морковка», що по вул.Руській в м.Чернівці.
20.03.2015 року біля 22 год. 15 хв., перебуваючи поряд із магазином «Вопак», що по вул.Руській в м.Чернівці, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою доведення до кінця злочинного умислу, направленого на вимагання чужого майна та заволодіння чужим майном, зустрівшись із потерпілою ОСОБА_5 , повторно пред`явив їй вимогу передачі грошових коштів в сумі 700 доларів США, нібито за передачу ним інформації про замовника підпалу автомобіля марки «Хюндай Туксон» д.н. НОМЕР_1 , який мав місце 09.03.2015 року, а також запобігання подальшого пошкодження майна потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи попередньо заляканою погрозами пошкодження чи знищення її майна з боку ОСОБА_7 , погодилася на вимоги останнього та знаходячись поряд з магазином «Вопак», що по вул.Руській в м.Чернівці, передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 700 доларів США, після чого останній намагався втекти з місця події, однак був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Суду показав, що хотів отримати кошти від потерпілої шляхом обману, використавши відому йому інформацію про підпал автомобіля потерпілої. Заперечував будь-які погрози на адресу потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що знайома з обвинуваченим, оскільки його колишня дружина працювала у косметологічному центрі, власником якого вона є та була нею звільнена 06.03.2015 року у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків.

Через декілька днів, 09.03.2015 року поруч з її будинком згорів належний її сім`ї автомобіль марки «Хюндай Туксон» д.н. НОМЕР_1 . Як було встановлено органами досудового розслідування в даному випадку мав місце підпал, підозрюваним у зазначеному кримінальному провадженні є також ОСОБА_7 .

В подальшому, 14.03.2015 року на робочий телефон косметологічного центру зателефонував ОСОБА_7 і звернувся до адміністратора з вимогою покликати до телефону власницю центру, у якої в неділю згорів автомобіль. Після цього між ними була організована зустріч, в ході якої він запропонував надати інформацію стосовно особи, яка здійснила підпал, за яку він хотів отримати кошти в сумі 700 доларів США.

Крім того, в проміжки часу між їхніми зустрічами, обвинувачений неодноразово надсилав їй на мобільний номер телефону смс-повідомлення з текстами погрозливого характеру щодо заподіяння шкоди її майну та життю, які вона сприймала як реальні.

Також зазначила, що в ході розслідування кримінального провадження за фактом підпалу нею було переглянуто відеозапис з камер спостережень стоматологічної клініки, яка знаходиться навпроти її будинку, на якому вона побачила як незадовго до підпалу до її будинку під`їхав автомобіль аналогічної марки та кольору автомобілю, яким керував обвинувачений та силует чоловіка схожий на силует ОСОБА_7 . У зв`язку з цим вона зрозуміла, що підпал було вчинено ОСОБА_7 , а тому мала реальні побоювання, що особа, яка вчинила підпал може заподіяти шкоду її майну та життю.

Свідок ОСОБА_9 надав суду аналогічні показання потерпілої ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що працювала в косметологічному центрі, власником якого є потерпіла. Підтвердила, що її було звільнено 06.03.2015 року. Звільнення для неї було несподіваним та на її думку несправедливим, про що вона в розпачі розповіла ОСОБА_7 . Суду повідомила, що про факт вимагання коштів обвинуваченим у потерпілої їй відомо не було. Крім того, повідомила суду, що під час їхнього сімейного життя щодо неї обвинуваченим висловлювалися різного роду погрози та застосовувалось насильство.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_11 , які є батьками свідка ОСОБА_10 суду показали, що ОСОБА_7 дійсно неодноразово погрожував їхній доньці. Крім того, повідомили суду, що останній також надсилав їх мобільні телефони смс-повідомлення погрозливого характеру з вимогою передачі йому грошових коштів.

Крім показів потерпілої та свідків, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР № 0000485 від 20.03.2014 року про надходження заяви про кримінальне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомила, що в період часу з 14.03.2015 року по 20.03.2015 року ОСОБА_12 вимагав у неї грошові кошти в сумі 700 доларів США. У випадку відмови передати йому кошти останній погрожував фізичною розправою та погрожував знову знищити майно заявниці (а.с.1 Том 1);

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2015 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 20.03.2015 року звернулася до правоохоронних органів з заявою про вимагання грошових коштів (а.с.7-9 Том 1);

-Протоколом огляду предмету від 21.03.2015 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон марки «Айфон 6», білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , що належить потерпілій, в кому наявна папка «Повідомлення», в якій висвічується смс-переписка (а.с.16-17 Т.1);

-Протоколом огляду від 05.06.2015 року, в ході якого було оглянуто диск CD-R «Esperanza» білого кольору, при відкритті якого встановлено, що на ньому є пака з назвою «Аудіо», в якій виявлено сім файлів з аудіо записами розмов між ОСОБА_8 та « ОСОБА_13 » (а.с.18-25 Т.1);

-Протоколом огляду грошей від 20.03.2015 року, в ході якого було оглянуто кошти в сумі 700 доларів США, а саме: 14 купюр номіналом по 50 доларів США (а.с.40-44 Т.1);

-Протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 20.03.2015 року, в ході якого було оглянуто ОСОБА_5 та видано грошові кошти в сумі 700 доларів США, а саме: 14 купюр номіналом по 50 доларів США з описом їх серійних номерів(а.с.45 Т.1);

-Протоколом огляду від 21.04.2015 року, в ході якого було оглянуто вилучені під час затримання 21.03.2015 року ОСОБА_7 13 купюр номіналом 50 доларів США, а також купюру номіналом 50 доларів США, яка була вилучена під час проведення огляду місця події 20.03.2015 року у ОСОБА_14 (а.с.46 Т.1).

-Протоколом огляду місця події від 20.03.2015 року, в ході якого було оглянуто місце подія, а саме перехрестя вулиць Кишинівської та вул. Галкіна м. Чернівці, де знаходилась особа, яка представилась як «Довгань», та в якої була вилучена добровільно видана купюра номіналом 50 доларів США серії ІК 22504759А, який відповідає номеру купюри, зазначеному в протоколі огляду особи та вручення грошових коштів від 20.03.2015 року (а.с.57-58 Т.1);

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.189 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив вимогу передачі чужого майна з погрозою пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність складу злочину, передбаченого ст.189 ч.1 КК України, та необхідність кваліфікації його дій за ст.190 КК України, оскільки дані доводи спростовуються вищезазначеними показами потерпілої та дослідженими судом доказами.

Крім того, суд зауважує, що зазначені склади злочинів є різними за своїм складом, зокрема, обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Натомість, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.8, п.12 постанови №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», вимагання є закінченим злочином з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної з вказаними погрозами, насильством, пошкодженням чи знищенням майна, незалежно від досягнення поставленої винною особою мети.

Погроза при вимаганні має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї, тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, то ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів, які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погроз, але потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Така погроза може стосуватись як потерпілого, так і його близьких родичів і завжди містить у собі вимогу майнового характеру щодо передачі майна в майбутньому.

Аналізуючи надані роз`яснення, суд вважає, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження кваліфікація дій обвинуваченого за ст.189 ч.1 КК України, оскільки судом достовірно встановлено, що з боку обвинуваченого мало місце пред`явлення вимоги на адресу потерпілої, поєднаної з погрозами знищення чи пошкодження майна, що свідчить про те, що передача коштів не була добровільною.

Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як спосіб захисту власних інтересів, а також як спробу уникнути відповідальності.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те що, згідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ст.189 ч.1 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Крім того суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, однак притягався до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, посередньо характеризується по місцю проживання.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої особи, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_7 для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_7 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.1 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Речовий доказ: диск CD-R «Esperanza» (700 Мb 80 min) білого кольору із аудіо записом із погрозами, який зберігається в матеріалах справи залишити при матеріалах справи.

Речовий доказ: флеш-пам`ять типу мікро-СД, чорного кольору, яка зберігається в матеріалах справи залишити при матеріалах справи.

Речовий доказ: грошові кошти в сумі 700 доларів США та 100 гривень, які передані на зберігання в камеру збереження, яка розміщена в філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» на підставі договору №22 відповідального зберігання цінностей від 09.06.2015 року передати у власність потерпілої ОСОБА_5 .

Речовий доказ: пістолет марки «Байкал» ТОЗ 129787, який передано на зберігання власнику ОСОБА_14 залишити у власності останнього.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1