Справа № 1-кп/463/45/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/446/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.296 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0003135 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, раніше не судимого, одруженого, з вищою освітою, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) грн.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить вирок місцевого суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

При цьому покликається на те, що поведінка ОСОБА_8 була зумовлена не проявом явної неповаги до суспільства, а неадекватною реакцією на незаконні дії працівників охорони та правоохоронних органів, а також, бажанням довести працівникам міліції, що вони ведуть себе неправомірно, принижують його гідність, порушують Конституцію, закони України, вказує на численні порушення з боку працівників ДСО та правоохоронних органів, що були допущенні ними при затриманні ОСОБА_8 , на невірну кваліфікацію його дій як хуліганство судом і без наведення у вироку обґрунтування цього.

На думку апелянта місцевий суд безпідставно зробив висновок про те, що ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки жодною методикою не передбачений такий метод встановлення факту алкогольного сп`яніння як покази свідків та огляд відеозапису, на якому зафіксована поведінка досліджуваної особи. Що стосується показів самого ОСОБА_8 , то він визнав лише факт вживання алкогольних напоїв 29.09.2014 року, а не факт перебування в стані алкогольного сп`яніння 30.09.2014 року.

Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 30 вересня 2014 року близько 01.00 год., перебуваючи в приміщенні чергової частини Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, агресивно реагував на запитання працівників міліції, виражався в їх сторону нецензурною лайкою, принижував їх честь та гідність, намагався застосувати фізичну силу та нанести тілесні ушкодження працівникам міліції, погрожував їм звільненням з ОВС. ОСОБА_8 без будь-яких причин, зняв з себе верхній одяг, а також нижню білизну, демонструючи свої статеві органи, проявляючи безсоромність та непристойність, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства. Свою поведінку обвинувачений тривалий час вперто не припиняв, та водночас поєднував з особливим цинізмом та грубістю.

Місцевим судом було правильно зазначено, що не зважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, його вина повністю доведена зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також дослідженими в судому засіданні відеозаписом з камери спостереження в Личаківському РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, де чітко зафіксовано, як обвинувачений ОСОБА_8 , розмахує руками, застосовує фізичну силу до працівників міліції, веде себе агресивно, бігає по кабінету, самостійно знімає із себе одежу включно із нижньою білизною, демонстративно показує статеві органи працівникам міліції, серед яких присутня жінка, шарпає працівників міліції за формений одяг, намагається вибити телефон з рук одного з них, чинить спробу покинути приміщення РВ та нанести удар рукою в ділянку голови одного з працівників міліції, після застосування кайданків неодноразово штовхає працівників міліції тулубом. На відеозапису з телефону ОСОБА_16 підтверджується описана вище поведінка обвинуваченого і чути нецензурну лайку, погрози зі сторони обвинуваченого на адресу працівників міліції, демонстрування зверхнього відношення до всіх присутніх.

Факт вчинення злочину ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується показами самого обвинуваченого, зазначеними вище відеозаписами, показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні зазначив, що в нічному клубі «Метро» розпивав з ОСОБА_8 спиртні напої.

Доводи апелянта щодо протиправних дій з боку працівників ДСО та міліції і порушення права на захист ОСОБА_8 перевірялися прокуратурою за дорученням слідчого судді, на чому вона сама наголошує в апеляційній скарзі і вони не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про наявність в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Підстав для скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 411, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Личаківського районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено штраф в сумі 11900 грн. без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3