Справа № 11-263/07 Головуючий
в 1 інстанції Василюк О.
ст. 121 ч. 1 КК України Доповідач Лозовський А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 11
травня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Лозовського А.О.

суддів: Силки
Г.І., Матата О.В.

з участю
прокурора Плечій О.М.

засудженого
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому
засіданні у місті
Луцьку кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Ковельського міськрайонного
суду від 28 лютого 2007
року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Ворокомле, Камінь-Каширського
району, мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою спеціальною
освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні троє неповнолітніх дітей,
раніше судимого вироком Ковельського районного суду від 1 березня 2001 року за
ст.ст. 81 ч.3, 140 ч.2, 188-1 ч.1, ч.2 КК України до 3-х років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна;

-
вироком Ратнівського районного суду від 28 листопада 2001 року за ст. 185 ч.2
КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до 4
років позбавлення волі, засудженого, -

за ст. 121 ч. 1
КК України на 5 років позбавлення волі.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 гривень матеріальних збитків та 10 000
гривень моральної шкоди.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь Ковельського міськрайонного територіального медичного
об'єднання 1 246 гривень 82 коп.

Строк
відбування покарання ОСОБА_1 визначено рахувати з 31 жовтня 2006 року.

Вироком вирішено
долю речових доказів по справі.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати, -

ВСТАНОВИЛА:

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 30 травня 2006 року близько 22
години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в будинку АДРЕСА_1 на грунті
ревнощів наніс ряд ударів ножем, руками та ногами в різні частини тіла
громадянину ОСОБА_2, який спав на дивані в кухні згаданого будинку, в
результаті чого спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючої
колото-різаної рани в ліву половину грудної клітки з розвитком

гемопневмотораксу, множинних
колото-різаних ран сідниць, стегон
і лівого передпліччя, травматичного шоку 2 ступеня, постгеморагічної
анемії, травматичної невропатії правого, сідничного нерва.

В
особистій апеляції засуджений ОСОБА_1 вказує, що вирок Ковельського
міськрайонного суду за яким його засуджено є надто суворим, оскільки судом не в
повній мірі враховано всі пом'якшуючі обставини, на його утриманні знаходяться
троє неповнолітніх дітей один з яких є інвалідом дитинства, сам він має
захворювання на туберкульоз. Прохає змінити вирок суду призначивши йому більш
м'яке покарання не пов'язане з позбавленням полі.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляції, міркування прокурора про
залишення вироку без зміни, пояснення засудженого, який підтримав свою
апеляцію, колегія суддів судової палати встановила, що апеляція засудженого
ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Винність
ОСОБА_1 у спричинені умисного тяжкого тілесного ушкодження підтверджується
зібраними і дослідженими в ході судового слідства доказами, які обґрунтовано
покладені в основу вироку, а діям засудженого дана правильна юридична оцінка за
ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_2 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження
за ознакою небезпеки для життя (а.с.107-109)

Обране
засудженому ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України.

При
обранні покарання в повній мірі враховані конкретні обставини справи, зокрема
вчинення тяжкого злочину в стані алкогольного сп'яніння, характеристику особи
ОСОБА_1, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної
відповідальності.

З
урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до
переконання про неможливість виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_1
без ізоляції його від суспільства.

Разом з
тим, судом в повній мірі враховано, стан здоров'я ОСОБА_1, а також ті
пом'якшуючі обставини на які посилається в апеляції і сам засуджений, тому йому
вірно призначене мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК
України.

На
підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів
судової палати, -

УХВАЛ ИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ковельського
міськрайонного суду від 28 лютого 2007 року відносно нього - без змін.