Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і Жука В.Г.

за участю прокурора

Вергізова Л.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22
лютого 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Автономної Республіки Крим Кошмана А.В. на вирок Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 20 січня 2006 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

неодноразово судимого, останнього разу -

5 червня 2002 року за ч. 2 ст. 185 КК України

на два роки позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 317 КК України на п'ять років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на
підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням на два роки та покладено обов'язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст.
76 КК України.

Суд
визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він 8 грудня 2005 року з користі за пляшку
горілки “Вдала” надав власне житло, що по АДРЕСА_1 у м. Євпаторія, незнайомому ОСОБА_2. для незаконного
виготовлення і вживання наркотичного засобу - опію ацетильованого.

В апеляційному
порядку справа не переглядалася.

У
касаційному поданні прокурор просить змінити вирок щодо ОСОБА_1., виключивши з
нього вказівку про застосування до засудженого конфіскації майна, оскільки
такий вид додаткового покарання при звільненні особи від основного покарання з
випробуванням не може бути призначений.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, прокурора, який підтримав касаційне
подання і просив змінити вирок, виключивши з нього вказівку суду про
застосування до ОСОБА_1 конфіскації майна, перевіривши матеріали кримінальної
справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів дійшла до
наступного.

Винуватість
ОСОБА_1 у наданні приміщення для незаконного виготовлення і вживання
наркотичних засобів, вчиненому з корисливих мотивів, матеріалами справи
доведена, і в касаційному поданні не заперечується.

Кваліфікація
злочинних дій винуватого за ч. 2 ст. 317 КК України є правильною, і в колегії
суддів сумніву не викликає.

Що ж
стосується рішення суду про призначення ОСОБА_1 покарання, то з ним колегія
суддів у повній мірі погодитися не може.

Статтею
77 КК України визначено виключний перелік додаткових покарань, які можуть бути
призначені засудженому у разі звільнення його від відбування покарання з
випробуванням: штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися
певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину
або кваліфікаційного класу.

У
даному разі суд призначив додаткове покарання, яке не входить до цього
переліку.

Ураховуючи
це та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 визнав свою вину і щиро розкаявся у
вчиненому, колегія суддів визнає ці обставини такими, які, з урахуванням
положень ч. 2 ст. 69 КК України, дають підстави не призначати засудженому
додаткового покарання, передбаченого в санкції ч. 2 ст. 317 КК України як
обов'язкове.

Будь-яких
інших даних щодо порушення судом норм матеріального або процесуального закону,
які були б підставою для скасування чи зміни вироку, не встановлено.

Тому, керуючись ст. ст. 394 - 396
КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне
подання прокурора задовольнити.

Вирок
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 20 січня 2006 року
щодо ОСОБА_1 змінити. Вважати ОСОБА_1. засудженим за ч. 2 ст. 317 КК України зі
застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України на п'ять років позбавлення волі.

У решті цей вирок
залишити без зміни.

Судді:

Заголдний В.В.
Редька А.І. Жук В.Г.