Дата документу Справа № 314/5427/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/68/15
Єдиний унікальний № 314/5427/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 307 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001193, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Вільнянського району Запорізької області, без громадянства, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.07.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році звільненого від відбуття покарання;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 ч. 1 п.п. 2,3,4 КК України.

На підставі ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 03.08.2014 року о 10.00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою його збуту, знаходячись в лісосмузі, яка розташована поблизу с. Сергіївка Вільнянського району Запорізької області, незаконно придбав шляхом зриву декілька кущів дикорослої коноплі та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи незаконно, зберігаючи при собі вищевказані рослини, переніс їх до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де виробив з даних рослин шляхом їх подрібнення та сушіння речовину, яку упакував в паперовий згорток. Даний згорток з його вмістом ОСОБА_7 зберігав за місцем свого мешкання аж до 04.08.2014 року, коли приблизно о 12.00 годині, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , збув вищевказаний згорток, в якому згідно висновку експерта № 988 від 06.08.2014 року, знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс вагою 0,4217 г. за 100 гривень ОСОБА_8

18.08.2014 року, о 10.00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою його збуту, діючи повторно, знаходячись в лісосмузі, яка розташована поблизу с. Сергіївка Вільнянського району Запорізької області, незаконно придбав шляхом зриву декілька кущів дикорослої коноплі та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи незаконно, зберігаючи при собі вищевказані рослини, переніс їх до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де виробив з даних рослин шляхом їх подрібнення та сушіння, речовину, яку упакував в паперовий згорток. Даний згорток з його вмістом ОСОБА_7 зберігав за місцем свого мешкання аж до 19.08.2014 року, коли приблизно о 12.30 годині, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , збув вищевказаний згорток, в якому згідно висновку експерта № 1099 від 20.08.2014 року, знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс марихуана вагою 1,6872 г. за 100 гривень ОСОБА_8

19.08.2014 року, о 09.00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, діючи повторно, знаходячись в лісосмузі, яка розташована поблизу с. Сергіївка Вільнянського району Запорізької області, незаконно придбав шляхом зриву декілька кущів дикорослої коноплі та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи незаконно, зберігаючи при собі вищевказані рослини, переніс їх до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де виробив з даних рослин шляхом їх подрібнення та сушіння речовину, яку упакував в п`ять окремих згортків. Данні згортки ОСОБА_7 зберігав за місцем свого мешкання до 19.08.2014 року, коли о 15.20 годині в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , дані згортки в яких згідно висновку експерта № 1098 від 20.08.2014 року, знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс марихуана загальною масою 7,0955 г. були виявлені та вилучені робітниками міліції.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, не оскаржуючи фактичні обставини провадження, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію дій останнього, посилається на незаконність вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому зазначає, що при ухваленні вироку суд не врахував положення ст. 50 КК України та не надав належної оцінки ступеню тяжкості кримінального правопорушення і даним, які характеризують особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_7 , раніше був судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, за яке відбував покарання у виправній установі та на підставі акту амністії був звільнений від покарання, і майже через 2 місяці після звільнення знову вчинив новий умисний тяжкий злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів. Безпідставно врахував в якості окремих обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та визнання вини, які можуть розглядатися лише в сукупності, як одна пом`якшуюча обставина, бо щире каяття нерозривно пов`язане з визнанням вини. Необґрунтовано з невідомих причин не призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, як обов`язкове. За таких обставин, вважає що судом невмотивовано застосовано до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. ст. 69, 75 КК України.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом частково складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який зокрема в останньому слові просив вирок залишити без змін, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, призначив його враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щодо особи винного, суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 хоча раніше судимий, але за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має мати-інваліда II групи з дитинства, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З представленою до апеляційного суду додаткової довідки з місця проживання вбачається, що разом з ним крім матері, рідної сестри та племінника з племінницею, мешкає і цивільна дружина, з якою обвинувачений планує створити сім`ю. Крім того, до апеляційного суду обвинувачений надав характеристику з місця проживання, згідно до якої його матір інвалід дитинства та цивільна дружина ОСОБА_9 знаходяться на його утриманні та забезпеченні.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України, оскільки встановлені обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують його вину, а саме щире каяття, сприяння розкриттю злочину, визнання вини знайшли підтвердження, як під час судового провадження в суді першої інстанції, так і під час провадження в суді апеляційної інстанції.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про безпідставність врахування в якості окремих обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та визнання вини, які можуть розглядатися лише в сукупності, як одна пом`якшуюча обставина, бо щире каяття нерозривно пов`язане з визнанням вини не впливає на остаточний висновок суду при обранні покарання, оскільки згідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд необмежений у визнанні обставин, які пом`якшують покарання, крім тих, які передбачені ч.1 цього Закону. Окрім того, визнання вини обвинуваченим характеризує його особу і свідчить про його ставлення до скоєного, а тому ці доводи скарги є необґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі про безпідставне ненадання належної оцінки даним, які характеризують особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_7 , раніше був судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, також необґрунтовані, оскільки як вбачається зі змісту обвинувального вироку, ця обставина судом була врахована.

За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі прокурора про необґрунтоване призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 із застосуванням ст. 69 КК України, є безпідставним.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, зважаючи на його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, визнання вини, обставини справи, особу обвинуваченого, який є молодим за віком, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має мати-інваліда II групи з дитинства, та цивільну дружину, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відсутність шкоди та тяжких наслідків від скоєного.

Оскільки районний суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, то з огляду на положення ст.77 КК України правильно не застосував додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу також є безпідставними.

Призначене покарання, як зазначив суд першої інстанції, і з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для скасування вироку за м`якістю призначеного ОСОБА_7 покарання по доводах зазначених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення. На вказану ухвалу Апеляційного суду Запорізької області учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4