Головуючий по справі: підполковник
Доповідач: полковник юстиції
№ 10-16-2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2007 року місто
Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону в складі: головуючого - генерал-майора юстиції
КУЗЬМІНА А.С. , суддів - полковника
юстиції БРЕДЕЛЬОВА О.М. та підполковника
юстиції ПОЛОСЕНКА B.C., при секретарі
ПІЛЯВСЬКОЇ І.В., за участю прокурора
відділу нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність
та дізнання слідчого управління Головного управління військових прокуратур
Генеральної прокуратури України ПЛАСТУНА О.В.,
старшого помічника ВП Київського гарнізону ЛУЗАНА В.Л., громадянина ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційні скарги робітників прокуратури ПЛАСТУНА О.В. та
ЛУЗАНА В.Л. на постанову судді військового місцевого суду Київського гарнізону
від 20 листопада 2007 року, про
скасування постанови начальника Військової служби правопорядку ЗС України -
начальника Головного управління Військової служби правопорядку ЗС України від
29 жовтня 2007 року в частині порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за
ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 190,
ч.3 ст. 358
КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з
постановою, 29 жовтня 2007 року начальник
Військової служби правопорядку у ЗС України - начальник Головного управління Військової служби
правопорядку ЗС України 1
за результатами перевірки
обставин виніс постанову
про порушення кримінальної

2

справи
відносно колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України.

У
листопаді 2007 року
ОСОБА_1 звернувся до військового місцевого суду Київського гарнізону зі скаргою
на вказану постанову в якої просив її скасувати.

Постановою
судді від 20 листопада
2007 року
скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково і

Постанова
від 29 жовтня 2007 року в частині
порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України була
скасована та відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно останнього.

Не
погоджуючись з рішенням судді, прокурор
відділу слідчого управління Головного управління військових прокуратур Пластун
О.В та старший помічник ВП Київського гарнізону Лузан В.Л., які брали участь при розгляді справи, подали апеляції, в яких просять постанову судді від 20 листопада 2007 року скасувати.

В
обґрунтуванні апеляцій їх автори посилаються на те, що оскаржувана

Постанова
судді підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновку суду фактичним
обставинам справи.

Апелянти
вважають, що при порушенні кримінальної
справи начальник Військової служби правопорядку У ЗС України - начальник
Головного управління Військової служби правопорядку ЗС України правильно дійшов
висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються
ознаки злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України, а приводами для порушення кримінальної
справи, були результати перевірки
отримання останнім 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1.

На думку
авторів апеляцій

Постанова
про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 була винесена посадовою
особою, яка має процесуальні
повноваження.

Заслухавши
доповідача, виступи працівників
прокуратури в підтримку апеляцій,
ОСОБА_1 і його представника, які
вважали за необхідним постанову судді залишити без змін, а апеляції без задоволення, розглянувши представлені матеріали і
обговоривши доводи апеляцій, суд регіону
дійшов висновку, що вони задоволенню не
підлягають виходячи з наступного

Як
вбачається із судового рішення та протоколу судового засідання, суддя в повній мірі вивчив надані до суду
матеріали на підставі яких була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_1 за
ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України, а саме постанову про порушення кримінальної
справи та об'єднання кримінальних справ в одне провадження від 29 жовтня 2007 року, постанову про відмову в порушені кримінальної
справи відносно громадянина ОСОБА_1 за ознаками складу злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України за
відсутністю в діях останнього складу
злочину від 28 вересня 2007 року,
постанови військового

3

прокурора Київського
гарнізон від 25 жовтня 2007 року про
скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 28 вересня 2007 року, висновок № 161 судово -
почеркознавчої експертизи та витяг із наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача
ЗС України від 21 червня 2007 року № 232, згідно якого ОСОБА_1, старшого юрисконсульта юридичної служби Головного
управління Військової служби правопорядку ЗС України, позбавленого військового звання в порядку
дисциплінарного стягнення виключено зі списків офіцерського складу ЗС України
та звільнено з військової служби з 15
червня 2007 року.

Крім
цього суду було відомо, що ОСОБА_1 вже
звертався до військового місцевого суду Київського гарнізону на постанову від 8 червня 2007 року тієї самої
посадової особи про порушення кримінальної справи за фактом отримання шляхом
обману у 2006 році 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1
з використанням при цьому невстановленою особою за відомо підроблених
документів громадянки ОСОБА_3 за
ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України. На
підставі цієї скарги військовим місцевим судом Київського гарнізону 18 липня
2007 року була винесена

Постанова, яка набрала законної сили, згідно якої

Постанова
начальника Військової служби правопорядку у ЗС України -начальника
Головного управління Військової служби правопорядку ЗС України від 8 червня 2007 року про
порушення кримінальної справи за фактом отримання шляхом обману у 2006 році 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1
за ознаками злочинів, передбачених
ч.1 ст.
190 та
ч.3 ст.
358 КК
України скасована. Цією ж постановою відмовлено в порушені кримінальної за
фактом отримання шляхом обману у 2006
році 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1
за ознаками злочинів, передбачених
ч.1 ст.
190 та
ч.3 ст.
358 КК
України.

При
цьому суддя правильно керувався вимогами
ст. ст. 94, 97,
98, 236-8 КПК
України, згідно яких при розгляді скарги
на постанову про порушення кримінальної справи з'ясовуються питання щодо
наявності на момент порушення кримінальної справи приводів для її порушення, зокрема чи мала особа, яка порушує справу достатньо даних, які б вказували на наявність ознак злочину в
діях конкретної особи, чи компетентна
особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи, чи було при цьому дотримано встановленого для
цього порядку.

Перевіряючи
надані матеріали в обсязі, що стали
підставами для порушення кримінальної справи,
під час проведеної перевірки за фактом отримання шляхом обману у 2006 році 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1 з використанням при цьому невстановленою особою за відомо
підроблених документів громадянки ОСОБА_3
та порушення кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України, будь-яких ґрунтовних прямих фактичних
доказів, які б вказували на

4

конкретну
особу, яка вчинила зазначені дії судом не
встановлено, про що ретельно викладено у
постанові.

Відносно
компетентності особи яка прийняла рішення про порушення кримінальної відносно
ОСОБА_1, згідно постанови від 29 жовтня 2007 року, суд гарнізону правильно керувався вимогами
п.3 ч. 1 ст. 101
КІЖ України, де конкретно
зазначено, що органами дізнання є
начальники органів управління Військової служби правопорядку у ЗС України та їх
заступники з питань провадження дізнання - у справах про злочини, вчиненні військовослужбовцями ЗС України та військовозобов'язаними
під час проходження ними зборів,
працівниками ЗС України під час виконання ними службових обов'язків або
в розташуванні військової частини,
з'єднання, установи чи на
військових об'єктах.

Враховуючи
наведене апеляційний суд регіону вважає,
що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що порушуючи справу за ознаками в діях
ОСОБА_1 складів злочинів, передбачених
ч. 1 ст.
190 та
ч.3 ст.
358 КК
України з приводу отримання шляхом обману у

2006 році 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1

Обухові з використанням при цьому начебто ОСОБА_1 за відомо

підроблених документів громадянки ОСОБА_3 ,
орган дізнання вийшов за межі наданих йому владних повноважень, а відтак

Постанова

від 29 жовтня 2007 року в частині
порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.
190 та ч.3 ст. 358 КК України підлягає скасуванню, в тому числі і в наслідок відсутності
достатніх підстав для її порушення, тому
апеляції

задоволенню не підлягають.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365, 366 і 377 КПК України військовий апеляційний суд центрального
регіону,

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно - розшукову
діяльність та дізнання слідчого управління ВП Генеральної прокуратури України
ПЛАСТУНА О.В. та старшого помічника ВП Київського гарнізону ЛУЗАНА В.Л. на
постанову військового місцевого суду Київського гарнізону від 20 листопада 2007
року, за якою

Постанова
начальника Військової служби правопорядку у ЗС України - начальника
Головного управління Військової служби правопорядку ЗС України від 29 жовтня 2007 року в
частині порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками
злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України, скасована - залишити без задоволення.

Постанову
військового місцевого суду Київського гарнізону від 20 листопада 2007 року за скаргою
ОСОБА_1 на постанову начальника Військової служби правопорядку у ЗС України -начальника
Головного управління Військової служби правопорядку ЗС України про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_1,

5

за
ознаками злочинів передбачених ч.1
ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України - залишити без
змін.