АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0002316 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Табошар Ленінобадської області Республіки

Таджикистан, яка зареєстрована в

АДРЕСА_1 , проживає в

АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ч.1 ст. 302 КК України,

за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року,

за участю прокурора: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 визнана винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України та їй призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Ні підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на неї певних обов`язків з іспитовим строком на 1 рік.

ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання на підставі п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнана винною у тому, що вона в період з березня 2013 року по жовтень 2014 року, розміщуючи оголошення у мережі Інтернет, підшукувала осіб для надання сексуальних послуг, тим самим схиляючи певних осіб до безладних статевих стосунків.

______________________

Справа № 11-кп/796/714/2015 Категорія: ч.1 ст. 302 КК України
Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_5 05 лютого 2014 року у денний час на свій мобільний телефон прийняла від раніше невідомого чоловіка замовлення з приводу надання йому послуг сексуального характеру та реалізовуючи свій злочинний намір щодо здійснення звідництва для розпусти, близько 21 години зателефонувала ОСОБА_9 , яку заздалегідь підібрала для надання сексуальних послуг та повідомила останню про особу, якій належить надати вказані послуги, адресу зустрічі з замовником, визначила вартість послуги, яка мала дорівнювати 700 грн., яку ОСОБА_9 прийняла.

В подальшому ОСОБА_9 прибула до попередньо узгодженого місця зустрічі, де за грошову винагороду надала послуги сексуального характеру, після чого зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила останню про виконану роботу.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_5 та кваліфікацію її дій, посилаючись на незаконність вироку у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду змінити з частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. Згідно з п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої не позбавлена батьківських прав, незаконно призначив їй покарання у виді обмеження волі, оскільки згідно положень ч.3 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі не може бути призначено жінкам, що мають дітей віком до 14 років.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому їй обвинуваченні, підтверджені сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні, є правильними і в апеляційній скарзі не оспорюються.

За встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 302 КК України, як звідництво для розпусти, є правильною, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність.

Так, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується, у тому числі до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 , і згідно довідки начальника служби у справах дітей та сім`ї не позбавлялась щодо неї батьківських прав.

Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді одного року обмеження волі, допустив порушення вимог Закону України про кримінальну відповідальність, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, яка підлягає задоволенню.

Колегія суддів з урахуванням того, що частина 1 статті 302 КК України, окрім покарання у виді обмеження волі, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вважає за необхідне застосувати його до ОСОБА_5 у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, без ст. ст. 75, 76 КК України, які до штрафу не застосовуються, задовольнивши тим самим апеляційну скаргу прокурора.

Таким чином, у відповідності до вимог ч.1 ст. 409 КК України, судове рішення підлягає зміні через неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», як така, що має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої відповідно до довідки від 09.02.2015 року № 01-05/52 Служби у справах дітей виконкому Обухівської міської ради, не позбавлена батьківських прав, і яка вчинила злочин, який не є тяжким або особливо тяжким.

В решті вирок суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 змінити в частині призначеного покарання і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3