Єдиний унікальний номер №1-62/2010
Провадження №1-62/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Шендрікової Г.О.

при секретарі Дутка С.І.

з участю прокурора Романика Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буську Львівської області в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України,

вдови, ІНФОРМАЦІЯ_2,безпартійної,

уродженки та проживаючої: смт. Олесько,

вул. Шевченка, 87/3, Буського району,

Львівської області, працюючої у ВАТ

« Львівавтотранс » - касиром, раніше не судимої

за ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, працюючи згідно трудової угоди з 24.10.2007 року по 26.12.2008 року касиром у ВАТ « Львівавтотранс », умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, всупереч вимог ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення», ст..36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» " застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Так, 31 жовтня 2007 року звернулась в Буський районний центр зайнятості із письмовою заявою про надання їй статусу безробітної та виплату допомоги по безробіттю. Станом на 31 жовтня 2007 року ОСОБА_1 працювала в ВАТ « Львівавтотранс » касиром, відповідно до трудової угоди від 20.06.2007 року. Внаслідок того, що ОСОБА_1 приховала від Буського районного центру зайнятості той факт, що вона працює в ВАТ « Львівавтотранс », наказом Буського районного центру зайнятості № НТ 071031 від 31 жовтня 2007 року їй, ОСОБА_1, був наданий статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. За період з 31.10.2007 року по 26.12.2008 року нею незаконно отримано допомогу по безробіттю на загальну суму 5672 грн. 81 коп.

В судовому засіданні підсудня ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала повністю, пояснила, що в дійсності на день подачі заяви до Буського районного центру зайнятості, а саме 31.10.2007 року, працювала касиром в ВАТ « Львівавтотранс » отримувала заробітню плату. Зазначила, що поверне гроші державі, як незаконно отримані. Просить суд суворо не карати.

Факт вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України підсудною ОСОБА_1, крім повного визнання підсудною вини, підтверджується такими зібраними по справі доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_2, даними у судовому засіданні, який працює на посаді голови правління ВАТ "Львівавтотранс" у м. Львові. ОСОБА_2 пояснив, що гр. ОСОБА_1 30.06.2007 року ним була прийнята на роботу згідно підписаного трудового договору та посадової інструкції на посаду касира. Термін роботи згідно договору два місяці .21.08.2007 року вищевказана угода була продовжена наказом № 74/ОС на попередній угоді до 20.11.2007 року. 21.11.2007 року дана трудова угода, знову була продовжена наказом № 89/ОС на аналогічних умовах до 31.12.2007 року. І 31.12.2007 року наказом № 94/ОС продовжено вищевказану угоду до 31.01.2008 року. під час терміну дій трудової угоди, записи у трудовій книзі ОСОБА_1 не здійснювалися. За час виконання ОСОБА_1 функціональних обовязків, порушень дисципліни з її боку не було. Заробітну плату ОСОБА_1 отримувала щомісячно у розмірі 425 гривень, згідно ордерів.

- показаннями свідка ОСОБА_3, даними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні, про те, що вона з 2005 року по 2009 рік працювала головним спеціалістом відділення сприяння працевлаштуванню населення, а саме в її посадові обовязки входить пошук роботи непрацюючим громадянам, збір матеріалів та вирішення питання про надання статусу безробітного, в разі надання такого статусу, ведення особової справи. Так, 24 жовтня 2007 року ОСОБА_1 звернулась до Буського районного центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітної та призначення допомоги по безробіттю. Представила всі необхідні документи для оформлення. У ОСОБА_1 уточнювалось чи працює вона, чи не є субєктом підприємницької діяльності, чи не отримує пенсії. Оскільки ОСОБА_1 зазначила, що вона ні де не працює і не займається підприємницькою діяльністю, пенсії не отримує. 31 жовтня 2007 року було оформлено відповідною заявою. Заяву ОСОБА_1 підписала власноручно. Для прийняття рішення по заяві законом відведено сім днів, оскільки ОСОБА_1 не вдалось працевлаштувати їй був наданий статус безробітної та встановлено суму допомоги по безробіттю. Виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 отримувала в період з 31.10.2007 року по 26.12.2008 року. Нею було отримано 5672 грн. 81 коп. допомоги по безробіттю. В вересні місяці 2009 року працівниками Буського районного центру зайнятості було встановлено, що ОСОБА_1 за період отримання допомоги по безробіттю займалась трудовою діяльністю, а відтак визнання безробітним та надання матеріальної допомоги по безробіттю було незаконним . Керівництвом Буського районного центру зайнятості було повідомлено про це в правоохоронні органи;

- заявою ОСОБА_1.В. про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю від 30.10.2007 року ;

- витягом із наказу № 02400002 від 29.12.2008р. Буського РЦЗ про прийняті рішення щодо ОСОБА_1

- довідкою Буського РЦЗ вд 08.10.2009 року № 135209745 про, те що в період з 31.10. 2007 року по 26.12.2008 року ОСОБА_1 отримала матеріальну допомогу по безробіттю;

- трудовою угодою від 20.06.2007 року та витягами з наказу № 74/ОС від 21.08.2007 року. № 89/ОС від 21.11.2007 року, № 94/ОС від 31.12.2007 року, укладеним між ВАТ « Львівавтотранс » та ОСОБА_1, що остання приймається на роботу.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає доведеним факт вчинення підсудною ОСОБА_1 заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто скоєння нею злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Обираючи підсудній вид і розмір покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винної, яка за місцем проживання та місцем праці характеризується позитивно, щире каяття у вчиненому, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності як помякшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин і вважає за необхідне обрати їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.190 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винної, обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_1, обравши покарання у вигляді штрафу, буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Заяву про зміну позовних вимог, предявлену прокурором в порядку ст. 29 КПК України в інтересах Буського районного центру зайнятості, про відшкодування підсудною ОСОБА_1 незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1295 гривень 63 копійки підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

п р и с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, й призначити їй покарання тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень в дохід держави.

Цивільний позов прокурора Буського району в інтесах держави в особі Буського районного центру зайнятості задоволити повністю. Стягнути з ОСОБА_1 в користь Буського районного центру зайнятості населення 1295 гривень 63 копійки незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Запобіжний захід засудженій до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_4