АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/359/2012
Головуючий по 1-й інстанції Зоріна
Суддя-доповідач: Кожевніков О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2012 року
м.Полтава

2012 року квітня місяця 10 дня,
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава кримінальну
справу за апеляціями помічника
прокурора м. Кременчук, засуджених
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та в їх інтересах
захисників ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 на вирок Крюківського
районного суду м. Кременчук від 9
вересня 2011 року.

Цим вироком: ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м.

Кременчука
Полтавської області, українець,

громадянин
України, з середньою спеціальною

освітою, не
працюючий, розведений, , мешканець

АДРЕСА_1, раніше не
судимий,

- засуджений за ч.3 ст.186 КК України
на 8 роки позбавлення волі з
конфіскацією всього особисто
належного йому майна;

- за ч. 3 ст.185 КК України на 4 роки
позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 12 років
позбавлення волі з конфіскацією всього
особистого належного йому майна;

- за пунктами 6,12 частини 2 статті 115
КК України на 15 років позбавлення волі
з конфіскацією всього особистого
належного йому майна.

На підставі частини 1 статті 70 КК
України за сукупністю злочинів, шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно на строк 15
років позбавлення волі з конфіскацією
всього особистого належного йому
майна;

ОСОБА_10,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець та

мешканець м.
Кременчука Полтавської області,

українець,
громадянина України, з середньою

спеціальною освітою,
не працюючий, раніше не

судимий,

- засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України
на 7 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особистого
належного йому майна;

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки
позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 12 років
позбавлення волі з конфіскацією всього
особистого належного йому майна;

- за пунктами 6,12 ч. 2 ст. 115 КК
України на 13 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особисто
належного йому майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно на 13 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особистого
належного йому майна.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженець та

мешканець
АДРЕСА_2,

українець,
громадянин України, з середньою

спеціальною
освітою, не працюючий, не

одружений,
відповідно до ст. 89 КК України

такий, що не має
судимості,

- засуджений за ст. ч.3 ст. 186 КК
України на 7 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особистого
належного йому майна;

- ч. 5 ст. 27 , ч. 3 ст. 186 КК України на 6
років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки
позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 11 років
позбавлення волі з конфіскацією всього
особистого належного йому майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно на 11 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особистого
належного йому майна.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженець м.
Почав Тернопільської області,

українець,
громадянин України, з неповною

середньою освітою,
не працюючий, не

одружений,
мешканець АДРЕСА_3, раніше не

судимий,

засуджений за ч. 5 ст. 27, ч. 3 статті 187 КК
України на 7 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особистого
належного йому майна.

ОСОБА_11,

ІНФОРМАЦІЯ_6,

уродженець та
мешканець АДРЕСА_4,

українець,
громадянин України, з

середньою
спеціальною освітою,

працюючий
обрубником на

Кременчуцькому
сталеливарному заводі, не

одружений, раніше
не судимий,

- засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України
з застосуваннням с. 69 КК України на 3
роки позбавлення волі;

- за ст. 198 КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України він
звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовий строком 2
(два) роки.

На підставі ст. 76 КК України на
засудженого покладені обов'язки:

- не виїжджати за межи України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи,

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну проживання , роботи або навчання,

- періодично з'являтися в органи
органу кримінально-виконавчої системи
для реєстрації.

Вирішена доля речових доказів.

За вироком суду вони визнані
винуватими в тому, що 4 липня 2009 року,
приблизно о 4 годині, ОСОБА_2, діючи за
попередньою змовою з ОСОБА_3, прибули до
будинку АДРЕСА_5, де проживає потерпіла
ОСОБА_12.

ОСОБА_2 через вікно проник до
будинку потерпілої та відкрив вхідні
двері, через які зайшов ОСОБА_3,
перебуваючи в будинку засуджені
відкрито, із застосуванням насильства,
яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я, а також з погрозою
застосування такого насильства до
потерпілої ОСОБА_12, яке виразилося в
тому, що ОСОБА_2 закрив потерпілій рот
рукою, звалив з ніг, бризнув в очі з
газового балончику спричинивши легкі
тілесні ушкодження у виді хімічного
опіку з'єднувальної оболонки правого
очного яблука та грозив застосуванням
насильства, а ОСОБА_3 в цей час
заволодів грошами в сумі 600 грн., ніжем
в чохлі вартістю 45 грн., значками
«Передовик комуністичної праці»,
медаллю «Захиснику вітчизни», медаллю
«За наполегливу працю до 100-річчя з дня
народження Леніна Володимира Ілліча»,
знаком «Переможець соціалістичних
змагань 1973 року», медаллю «Ветеран
праці», знаком переможця
соціалістичних змагань 1975 року, знаком
переможця соціалістичних змагань 1980
року, знаком ветерана праці, знаком
пошани, знаком ветерана праці, який
належав померлому чоловікові,
загальною вартістю 130 гривень. Після
чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця події
зникли та розпорядилися викраденим на
власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, потерпілій ОСОБА_12
завдана майнова шкода на загальну суму
775 гривень.

3 серпня 2009 року, ОСОБА_3 схилив ОСОБА_10
та ОСОБА_2 вчинити грабіж, вказавши, що
у сусідки є гроші в сумі 8 тисяч євро та 2
тисячі доларів та показавши будинок, де
проживає потерпіла.

ОСОБА_10, за попередньою змовою з
ОСОБА_2, приблизно о 2 годині, прибули до
будинку АДРЕСА_6, де проживає потерпіла
ОСОБА_14, шляхом зняття віконного скла
ОСОБА_2 проник до будинку та відкрив
вхідні двері, через які зайшов ОСОБА_10.
Перебуваючи в будинку засуджені
відкрито, із застосуванням насильства,
що не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілої, а також з погрозою
застосування такого насильства, яке
виразилося в примушуванні потерпілої
лягти на ліжко та повернути голову до
стіни, із застосуванням фізичної сили
та словесними погрозами заволоділи
грошами в сумі 200 євро, які відповідно
до курсу НБУ станом на 3 серпня 2009 року
складали 1088 грн. 50 коп. за 100 євро, та 990
грн. Після чого з місця злочину зникли,
викраденим ОСОБА_2, ОСОБА_10 та ОСОБА_3
розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій
ОСОБА_10, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 потерпілій
ОСОБА_14 була завдана майнова шкода на
загальну суму 3167 гривень.

7 серпня 2009 року близько 4 години,
ОСОБА_10, діючи за попередньою змовою з
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, прибули до будинку
АДРЕСА_7, де проживають потерпілі
ОСОБА_15 та ОСОБА_16.

ОСОБА_2 через відчинену кватирку проник
до квартири та відкрив вхідні двері,
через які зайшли ОСОБА_10 та ОСОБА_3,
проникнув в житло засуджені вчинили
напад на потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16,
при цьому ОСОБА_3, бризнув в очі ОСОБА_15
розчином аміаку з медичного шприца,
внаслідок чого вона на деякий час
перестала бачити, збив її з ніг та
поклав на підлогу, спричинивши легкі
тілесні ушкодження у вигляді хімічного
опіку з'єднувальної оболонки і
роговиці очного яблука. А ОСОБА_10 наніс
удар в обличчя та збив з ніг ОСОБА_16,
спричинивши йому легкі тілесні
ушкодження в у вигляді садна на
нижньому віці лівого ока і в правій
лопаточній області. Після цього
ОСОБА_10 словесно пригрозив, що якщо
потерпілі будуть чинити опір, то до них
знову буде застосоване насильство. В
цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оглянувши
будинок, заволоділи грошовими коштами
в сумі 1670 грн., місцезнаходження яких їм
показала потерпіла ОСОБА_15 під впливом
погроз, електробритвою марки «Вітек»
вартістю 120 грн., мобільним телефоном
марки «Алькатель» вартістю 170 грн. з
карткою мобільного оператора
«Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку
якої були гроші в сумі 10 грн., грошима в
сумі 10 грн., які були в чохлі телефону,
та чохлом від мобільного телефону
вартістю 10 грн., мобільним телефоном
«Нокіа» вартістю 300 грн. з карткою
мобільного оператора «Київстар»
вартістю 25 грн., на рахунку якої були
гроші в сумі 7 грн.. Після чого ОСОБА_10,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця злочину зникли
та розпорядилися викраденим на власний
розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_10,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, потерпілому ОСОБА_16
була завдана майнова шкода на загальну
суму 1287 грн., а потерпілій ОСОБА_15 була
завдана майнова шкода на загальну суму
1060 грн.

13 серпня 2009 року, приблизно о 2 годині,
ОСОБА_2, діючи за попередньою змовою з
ОСОБА_3 та ОСОБА_10,

прибули до приміщення
Червонознам'янської сільської ради у
селі Червона Знам'янка Кременчуцького
району, Полтавської області.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по газовій трубі
залізли на надбудову, а з неї у вікно
другого поверху. Проникнув до
приміщення засуджені таємно викрали
грошові кошти в сумі 2253 грн. 02 коп.,
монітор вартістю 638 грн. та розібравши
системний блок комп'ютера жорсткий
диск вартістю 195 грн. 80 коп., 2 плати
оперативної пам'яті, вартістю 76 грн. 45
коп. за 1 штуку, загальною вартістю 152
грн. 90 коп. та забравши вищевказане з
собою покинули місце злочину.

Викраденим майном ОСОБА_10, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 розпорядились на власний
розсуд, спричинивши
Червонознам'янській сільській раді
майнову шкоду на загальну суму 3239 грн. 72
коп.

28 серпня 2009 року, приблизно в 3
годині 30 хвилин ранку, ОСОБА_2, діючи за
попередньою змовою в групі осіб із
ОСОБА_10, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вирішили
вчинити розбійний напад, направлений
на заволодіння чужим майном, взявши з
собою заздалегідь заготовлені шапки
для маскування обличчя та рукавиці, щоб
не залишати відбитки пальців рук.

Для здійснення своїх злочинних
намірів ОСОБА_10, за попередньою змовою
із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 приблизно о 4
годині, прибули до будинку АДРЕСА_8, де
розподіливши між собою ролі - ОСОБА_4
залишився спостерігати за появою
сторонніх осіб, а ОСОБА_10 разом з ОСОБА_3
та ОСОБА_2 зайшли в двір, передбачаючи
можливість знаходження в будинку його
власниці - жінки похилого віку.

З метою безперешкодного
проникнення до житла потерпілої
засуджені підійшли до вхідних дверей
помешкання, де з'ясувавши неможливість
вільного проникнення до житлового
приміщення будівлі ОСОБА_2 через
відчинене вікно проник в будинок та
відчинив двері, через які зайшли
ОСОБА_10 та ОСОБА_3 Оглянувши будинок,
ОСОБА_2 і ОСОБА_10 виявили кімнату, в якій
спала потерпіла ОСОБА_17, і залишились
спостерігати за потерпілою, а ОСОБА_3 в
цей час повернувся на вулицю та
позачиняв ставні на вікнах будинку
разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_11 для того, щоб
можна було включити світло. Після чого
ОСОБА_3 повернувся до будинку, зайшов в
найбільшу кімнату будинку та став
обшукувати її. У цей час від шуму, який
виник внаслідок дій ОСОБА_3, потерпіла
прокинулась і стала кликати на
допомогу. Тоді ОСОБА_2, діючи умисно та
будучи об'єднаним спільним умислом з
ОСОБА_10, підбіг до потерпілої ОСОБА_17 і
з метою подолання опору потерпілої
став закривати рот потерпілій, щоб вона
не кричала, так як йому було відомо, що в
приміщенні поряд з будинком потерпілої
проживають квартиранти і можуть прийти
їй на допомогу. Але потерпіла не
заспокоювалася і стала чинити активний
опір. Тоді ОСОБА_2 за попередньою змовою
з ОСОБА_10, усвідомлюючи протиправний
характер своїх дій, передбачаючи
особливо тяжкі суспільно-небезпечні
наслідки та бажаючи їх настання, діючи
з умислом на позбавлення життя
потерпілої ОСОБА_17, закрив їй отвори
рота і носа рукою та утримував певний
проміжок часу, одночасно ОСОБА_10 схопив
потерпілу ОСОБА_17 за руки та тримав її,
долаючи її опір. При цьому ОСОБА_2 і
ОСОБА_10 чули, що потерпіла не може
дихати носом. ОСОБА_2 перекривав
дихальні шляхи потерпілої поки вона не
перестала пручатися та втратила
свідомість. Після цього вони засунули
до рота шматок тканини, перемотали їй
руки та рот липкою стрічкою типу
«скотч», яку заздалегідь принесли із
собою.

В наслідок їх дій потерпілій були
завдані - садна невизначеної та
довгастої форми на кінчику та крилах
носа в кількості 10-ти, на шкірі верхньої
губи біля основи носа в кількості
восьми, в правій підочній області, на
передній каймі верхньої губи в
кількості двох, в області правого кута
рота на слизовій оболонці ясен
верхньої щелепи на рівні 2-го зуба
справа, крововилив в слизову оболонку
нижньої губи справа; рана слизової
оболонки верхньої губи на рівні 1-го
зуба справа; крововиливи в області
кінчика язика та м'які тканини в
області під'язикової кістки справа, які
за своїм характером є прижиттєвими,
утворилися як незадовго до смерті, так
і в момент її настання і безпосередньо
обумовили розвиток механічної
асфіксії внаслідок закриття отворів
рота та носа, внаслідок чого настала
смерть потерпілої.

Далі, реалізовуючи спільні злочинні
дії, направлені на заволодіння майном
потерпілої, прослідували по кімнатам
будинку, де обшукали речі та меблі.
Спільними діями ОСОБА_2, ОСОБА_10 і
ОСОБА_3 заволоділи грошима в сумі 28 грн.,
золотою каблучкою з рельєфним малюнком
вартістю 1566 грн. 57 коп., золотою
каблучкою з гладкою поверхнею вартістю
1879 грн. 15 коп., золотою обручкою
вартістю 628 грн. 65 коп., золотою зубною
коронкою вартістю 143 грн. 20 коп.,
перфоратором вартістю 360 грн., дриллю
вартістю 304 грн., електробритвою марки
«Харків» вартістю 72 грн., перукарською
машинкою вартістю 126 грн., шкарпетками в
кількості 40 пар по ціні 8 грн. за 1 пару
загальною вартістю 320 грн., пляшкою
шампанського «Французький бульвар»
вартістю 20 грн. 40 коп. та медалями
«захиснику Вітчизни», «ветерана праці
СРСР», «50-років Перемоги у Великій
Вітчизняній війні 1941-1995 року», «за
добросовісну працю до 100-річчя з дня
народження В.І. Леніна 1870-1970», «ветерана
праці СРСР», значками «ветерана праці»,
«дружинника», «50-років визволення
України», «50-років СРСР», «100 років КВЗ»,
«передовик Комуністичної праці -
Полтава», «ЗАЗ НАМИ», 3 значки
«передовика Комуністичної праці»,
загальною вартістю 195 грн. Все
вищевказане нападники забрали з собою.
Покинувши будинок засуджені поїхали в
район Деєвської гори де викрадене
майно розподілили між собою наступним
чином: пляку шампанського розпили,
ОСОБА_11 дістались шкарпетки в
кількості 8 пар, ОСОБА_4 дістались дриль
та шкарпетки в кількості 8 пар., ОСОБА_10
взяв собі шкарпетки в кількості 8 пар,
електробритву марки «Харків»,
перукарську машинку та перфоратор,
ОСОБА_2 взяв собі медалі та значки. 3
золоті каблучки та золоту зубну
коронку забрав ОСОБА_4, щоб реалізувати.
Отримані від продажу золотих виробів
гроші ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і
ОСОБА_2 розділили між собою по 180 грн.
кожному.

Внаслідок протиправних дій
ОСОБА_10, ОСОБА_2 ОСОБА_3, та ОСОБА_4,
потерпілій ОСОБА_17 була завдана
майнова шкода на загальну суму 5642 грн. 97
коп.

29 серпня 2010 року в другій половині дня,
ОСОБА_11, біля пам'ятника «Працівникам
кар'єроуправління», який розташований
по вул. Крупської м. Кременчук, придбав
у невстановленої слідством особи на
ім'я ОСОБА_27, згорток з речовиною
рослинного походження зеленого
кольору, яка являється особливо
небезпечним наркотичним засобом -
канабісом, маса якого в перерахунку на
суху речовину становить 25,588 г і яку він
зберігав з метою збуту. В той же день,
близько 19 години за місцем мешкання
ОСОБА_11, за адресою: АДРЕСА_9 вказаний
наркотичний засіб був вилучений.

В апеляції помічник прокурора м.
Кременчук просить вирок суду скасувати
та постановити новий вирок, яким
виключити призначення додаткового
покарання - конфіскації майна за ст. 186
ч. 3 КК України щодо ОСОБА_2, ОСОБА_10,
ОСОБА_3, як такого що не передбачено
санкцією вказаної статті,
перекваліфікувати їх дії по епізоду
заволодіння майном потерпілих ОСОБА_15
на ч. 3 ст. 187 КК України вважаючи, що
застосування хімічної речовини для
спричинення тілесних ушкоджень дає для
цього підстави, дії ОСОБА_11
перекваліфікувати з ст. 198 КК України на
ч. 5 ст.27, ст. 187 ч. 3 КК України оскільки
він знав про вчинення злочину іншими
учасниками та допомагав їм, призначити
засудженому ОСОБА_4 більш суворе
покарання врахувавши не визнання ним
винуватості.

В апеляції засуджений ОСОБА_2
просить вирок скасувати, справу
повернути на додаткове розслідування,
при цьому не оспорюючи доведеність
обвинувачення в частині вчинення
грабежів та крадіжки, а також нападу на
потерпілу ОСОБА_17 та заволодіння її
майном, вважає, що по справі не
перевірена причетність інших осіб до
завдання потерпілій смерті, оскільки
вони перед уходом впевнились, що
потерпіла жива і дихає. За показаннями
свідка ОСОБА_19, яка перша виявила труп
ОСОБА_17 в будинку до неї побували
квартиранти потерпілої ОСОБА_20,
ОСОБА_21 та ОСОБА_22.

В апеляціях, в інтересах засудженого
ОСОБА_2, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_2
просять вирок змінити в бік пом'якшення
вважаючи, що ОСОБА_2 умислу на умисне
вбивство не мав, з ОСОБА_10 попередньо
про вчинення убивства не домовлявся, а
домовленість була лише про вчинення
крадіжки. Судом безпідставно стягнуто
в відшкодування моральної шкоди 10 000
грн., оскільки потерпілий просив лише 20
000 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 не
заперечуючи правильності вироку щодо
засудження за грабіж та крадіжку
чужого майна, просить вирок в частині
засудження за пособництво у вчиненні
грабежу у потерпілої ОСОБА_14 та розбою
щодо потерпілої ОСОБА_17 скасувати за
недоведеністю вини, посилаючись на те,
що вчинити грабіж він інших засуджених
не підбурював, показання ОСОБА_2 та
ОСОБА_10, а також його на досудовому
слідстві де вони пояснювали про його
причетність до вчинення грабежу є
наслідком застосування недозволених
методів слідства. Умислу на розбійний
напад на потерпілу ОСОБА_17 між ними не
було, при спричинені їй тілесні
ушкоджень він присутнім не був, а коли
побачив потерпілу рот та руки якої
були зав'язані скотчем, з допомогою
дзеркала переконався що вона жива.
Судом безпідставно стягнуто в
відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.,
оскільки потерпілий просив лише 20 000
грн.

Аналогічні вимоги містяться в
апеляціях захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6
в інтересах засудженого ОСОБА_3

В апеляціях засуджений ОСОБА_4 та в його
інтересах захисник ОСОБА_9 просять
перекваліфікувати дії засудженого на
ст. 198 КК України призначивши покарання
не пов'язане з позбавленням волі
посилаючись на те, що ОСОБА_4 не
пропонував іншим засудженим вчиняти
розбій і не вчиняв таких дій сам, а лише
збув золоті вироби знаючи, що вони
здобуті злочинним шляхом. Судом
неправильно вирішений цивільний позов
щодо стягнення моральної шкоди.

Інші учасники процесу вирок не
оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
прокурора, який частково підтримав
апеляцію, просив виключити додаткове
покарання - конфіскацію майна
призначене за ч. 3 ст. 186 КК України
засудженим ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_3,
постановити новий вирок щодо ОСОБА_11
посиливши йому покарання до 5 років
позбавлення волі, засуджених ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, та їх захисників, які
підтримали свої апеляції , засуджених
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та його захисника, які
заперечували проти задоволення
апеляції прокурора, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляцій
колегія суддів вважає, що вони
підлягають до часткового задоволення
виходячи з наступного.

Винуватість засуджених у вчиненні
грабежів, крадіжки, придбання з метою
збуту особливо небезпечного
наркотичного засобу матеріалами
справи доведена і не спростовується в
апеляціях( за виключенням епізоду
відкритого заволодіння майном
потерпілої ОСОБА_14 ОСОБА_3).

Твердження засудженого ОСОБА_3 про
непричетність до вчинення грабежу щодо
ОСОБА_14 спростовується показаннями
засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_10, які на
досудовому слідстві послідовно
стверджували, що саме ОСОБА_3
запропонував їм вчинити грабіж щодо
потерпілої ОСОБА_14 (т.10 а.с. 84, т. 9 а.с. 1-4,
11-14, 54).

Хоча в подальшому вони відмовились від
своїх свідчень вказавши на
застосування до них недозволених
методів слідства але вказана обставина
обґрунтовано не взята судом до уваги
оскільки не підтвердилась проведеною 26
серпня 2011 року прокуратурою міста
Кременчука перевіркою. Крім того,
характер показань ОСОБА_2 та ОСОБА_10,
під час яких вони підтверджуючи
причетність до злочину ОСОБА_3,
одночасно не погоджувались з розміром
викраденого, також свідчить про
відсутність стороннього впливу при
допиті засуджених.

Дослідивши наведені вище докази у їх
сукупності суд дійшов обґрунтованого
висновку про доведеність винуватості
ОСОБА_3 в пособництві у вчиненні іншим
засудженим за попередньою змовою
грабежу, поєднаному з насильством та
проникненням в житло.

Не визнаючи себе винуватими в
розбійному нападі та умисному вбивстві
потерпілої ОСОБА_17 засуджені не
заперечують самого факту проникнення
до її будинку, застосування насильства,
зв'язування, закриття рота скетчем, а
також заволодіння її майном.

З показань засуджених ОСОБА_10, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 вбачається, що вони за
пропозицією ОСОБА_4 вчинити крадіжку з
будинку ОСОБА_17, приїхали до її будинку
на автомобілі під керуванням ОСОБА_4. Де
виготовивши маски проникли в будинок
потерпілої та шукали гроші та речі.
Коли потерпіла прокинувшись почала
кричати ОСОБА_2 закривав їй рота рукою,
а ОСОБА_10 утримував за руки, а потім
скотчем зв'язав потерпілій руки та
закрив рота. Перед уходом потерпілу
розв'язали та ОСОБА_3 з допомогою
дзеркальця переконувався, що вона жива.
Після чого забравши гроші вироби з
золота та речі потерплої поділили їх
між собою та ОСОБА_4 і ОСОБА_11.

- Згідно висновку комісійної
судово-медичної експертизи від 30
листопада 2009 року у потерпілій ОСОБА_17
виявлені тілесні ушкодження в виді:
садна невизначеної та довгастої форми
на кінчику та крилах носа в кількості
10-ти, на шкірі верхньої губи біля
основи носа в кількості восьми, в
правій підочній області, на передній
каймі верхньої губи в кількості двох, в
області правого кута рота на слизовій
оболонці ясен верхньої щелепи на рівні
2-го зуба справа, крововилив в слизову
оболонку нижньої губи справа; рана
слизової оболонки верхньої губи на
рівні 1-го зуба справа; крововиливи в
області кінчика язика та м'які тканини
в області під'язикової кістки справа,
які за своїм характером є прижиттєвими,
утворилися як незадовго до смерті, так
і в момент її настання, від
неодноразової дії тупих предметів з
обмеженою контактуючою поверхнею та
стоншеним краєм, якими могли бути
подушечки пальців та краї нігтьових
пластин пальців рук, що діяли з
достатньою силою натискання, і
безпосередньо обумовили розвиток
механічної асфіксії внаслідок
закриття отворів рота та носа, що й
обумовили смерть потерпілої. Смерть
гр-ки ОСОБА_17 настала внаслідок
механічної асфіксії від закриття
отворів рота та носа тупими предметами,
про, що свідчать садна невизначеної та
довгастої форми на кінчику та крилах
носа, в правій підочній області, на
шкірі, перехідній каймі верхньої губи,
в області правого кута рота та слизовій
оболонці ясен верхньої щелепи,
крововилив в слизову оболонку нижньої
губи справа, рана слизової оболонки
верхньої губи, крововиливи в області
кінчика язика, в м'які тканини в області
під'язикової кістки справа,
крововиливи в з'єднувальні оболонки
очей, на поверхні серця та легень,
рідкий стан крові в мозкових синусах,
порожнинах серця та крупних
магістральних судинах, вогнища гострої
альвеолярної емфіземи з набряком,
ціаноз обличчя, рясні, зливні
синьо-фіолетові трупні плями.
Враховуючи вираженість трупних явищ
на момент огляду трупу на місцях їх
виявлення, динаміку трупних явищ на
момент проведення судово-медичного
дослідження трупу, а також приймаючи до
уваги безпосередню причину смерті,
вона настала ІНФОРМАЦІЯ_7 і могла
настати в період часу з другої до
шостої години ранку.

Показання ОСОБА_2 та ОСОБА_10 дані
при відтворенні обставин події злочину
в частині механізму завдання
потерпілій ОСОБА_17 тілесних ушкоджень
відповідають даним судово-медичної
експертизи (т.5 а.с. 260-277).

Наведеними доказами
підтверджується, що саме діями
засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_10
потерпілій ОСОБА_17 були спричинені
смертельні тілесні ушкодження,
оскільки їх пояснення про обставини
заподіяння потерпілій тілесних
ушкоджень, об'єктивно узгоджуються з
механізмом їх утворення за висновками
судово-медичної експертизи.

Отже посилання в апеляціях на
необхідність перевірки причетності до
завдання смерті інших осіб позбавлене
сенсу.

При цьому, з пояснень засуджених
ОСОБА_2, ОСОБА_10, вбачається, що після
подолання опору потерпілої, її
зв'язування та закриття скотчем
ротового отвору, вони разом з ОСОБА_3
обшукували кімнати з мето ю
знаходження грошей та цінностей, після
чого приблизно через 5 хвилин ОСОБА_3
бризкав на потерпілу водою але явних
ознак життя вона не подавала. Забравши
золоті вироби та речі вони пішли з
будинку.

Отже на момент заволодіння майном
потерпілої ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_3
усвідомлювали, що потерпла внаслідок
застосованого до неї насильства не
подає ознак життя.

Відповідно до роз'яснення, що міститься
в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України №10 від 6 листопада 2009 року «Про
судову практику у справах про злочини
проти власності» дії, розпочаті як
крадіжка, але виявлені потерпілим чи
іншими особами і, незважаючи на це,
продовжені винною особою з метою
заволодіння майном, належить
кваліфікувати як грабіж, а в разі
застосування насильства чи
висловлювання погрози його
застосування - залежно від характеру
насильства чи погрози - як грабіж чи
розбій.

Виходячи з викладеного суд
правильно кваліфікував дії засуджених
ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК
України, оскільки кожен з них
усвідомлював, що заволодіння майном
потерпілої стало можливим лише в
наслідок застування до неї насильства,
що спричинило настання смерті . Також
обґрунтовано дії ОСОБА_2 і, ОСОБА_10
кваліфіковані судом за п.п. 6, 12 ч. 2 . ст.
115 КК України.

Твердження засудженого ОСОБА_4
про непричетність до розбійного нападу
на потерпілу ОСОБА_17 спростовуються
показаннями засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_10,
ОСОБА_3, які послідовно стверджували, що
саме за пропозицією ОСОБА_4 заволодіти
майном ОСОБА_17, приїхали до її будинку
на автомобілі під керуванням ОСОБА_4, у
його присутності та з його допомогою
виготовили маски та проникли в будинок
потерпілої. Наведене свідчило про
намір відкрито заволодіти майном
потерпілої під час нападу на не, що
ОСОБА_4 усвідомлював та сприяв настанню
злочинного результату.

З огляду на викладене дії ОСОБА_4
обґрунтовано кваліфіковані судом за ч.
5 ст. 27, ч. 3 статті 187 КК України.

Відповідно до диспозиції ст.. 187 КК
України відповідальність за нею настає
за напад з метою заволодіння чужим
майном, поєднаний із

насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала

нападу, або з погрозою застосування
такого насильства.

З показань потерпілих ОСОБА_15 та
ОСОБА_16 вбачається, що застосоване до
них під час заволодіння майном
насильство не було небезпечним для їх
життя чи здоров'я, що підтверджується
висновками судово-медичних експертиз
згідно з якими їм завдані легкі тілесні
ушкодження (т. 7 а.с. 193-194, 206-207), а отже
підстави до перекваліфікації дій
засуджених ОСОБА_2 ОСОБА_10, ОСОБА_3 на ч. 3
ст. 187 КК України, як це пропонується в
апеляції прокурора, відсутні.

Покарання засудженим призначене
відповідно до вимог ст.65 КК України з
урахуванням, як ступеню тяжкості
вчинених злочинів, наслідків їх
злочинних дій, ролі кожного у вчиненні
злочинів, так і даних, що
характеризують їх особи, а тому підстав
до його пом'якшення чи посилення
колегія суддів не вбачає.

В той же час призначаючи
додаткове покарання в виді конфіскації
майна засудженим ОСОБА_2, ОСОБА_10,
ОСОБА_3 за ч. 3 ст.186 КК України суд
порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України
згідно з якими суд призначає покарання
у межах, установлених у санкції статті
(санкції частини статті) Особливої
частини цього Кодексу, що
передбачає відповідальність за
вчинений злочин, оскільки санкцію ч. 3
ст. 186 КК України таке додаткове
покарання не передбачене.

В зв'язку з викладеним доводи
апеляції прокурора в цій частині є
слушними і підлягають до задоволення, а
з вироку слід вилучити призначення за
ч. 3 ст.186 КК України додаткового
покарання - конфіскації всього
особисто належного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КПК
України постановляючи обвинувальний
вирок, суд, залежно від доведеності
підстав і розміру цивільного позову,
задовольняє цивільний позов повністю
або частково чи відмовляє в ньому.

Потерпілим ОСОБА_26 був заявлений
цивільний позов про відшкодування
моральної шкоди завданої вбивством
його бабусі потерпілої ОСОБА_17 в
розмірі 100 000 грн. (т. 12 а.с. 49), в
подальшому потерпілий зменшив позовні
вимоги до 20 000грн. (т.12 а.с. 151), а отже суд
при вирішенні цивільного позову
повинен був виходити з його розміру
визначеному цивільним позивачем, тобто
з 20 000 грн.

При цьому визнаючи винуватими у
вбивстві потерпілої лише ОСОБА_2 та
ОСОБА_10 суд безпідставно поклав
обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди від вбивства на ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Отже доводи апеляцій в цій
частині заслуговують на увагу, а вирок
підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляції помічника прокурора м.
Кременчук, засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та в їх інтересах захисників
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
задовольнити частково.

Вирок Крюківського районного суду м.
Кременчук від 9 вересня 2011 року щодо
ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_3 змінити
виключити призначення за ч. 3 ст.186 КК
України додаткового покарання -
конфіскації всього особисто належного
майна, та вважати їх засудженими
відповідно до ст. 70 КК України до
покарань призначених судом.

Зменшити розмір солідарно стягнутої
моральної шкоди на користь потерпілого
ОСОБА_26 з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_10
до 20 000 грн.. Виключити засуджених
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з числа солідарних
боржників.

В інший частині вирок щодо цих
засуджених, а також відносно ОСОБА_4 та
ОСОБА_11 залишити без змін.

Головуючий: О. В. Кожевніков

Судді: