В И Р О К 142/280/15-к
Іменем України 1-кп/142/17/15
01.04.2015 року смт Піщанка
Піщанський районний суд Вінницької області
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції
відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка Октябрського району Амурської області Російської Федерації, росіянина, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, до засудження проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: - 01 червня 2006 року Апеляційним судом Автономної Республіки Крим за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 187, п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання, відповідно до ст. ст. 70, 71 КК України, у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна, по теперішній час відбуває покарання у Піщанській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 59), за адресою : с. Трудове Піщанського району Вінницької області,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-
ОСОБА_4 засуджений 01 червня 2006 року Апеляційним судом Автономної Республіки Крим за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 187, п. п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання, відповідно до ст. ст. 70, 71 КК України, у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна. Призначене покарання відбуває з 13 листопада 2005 року. На даний час відбуває покарання у Піщанській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 59), за адресою : с. Трудове Піщанського району Вінницької області, відповідно до вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 01 червня 2006 року.
За час відбування покарання в Піщанській ВК УДПтС України у Вінницькій області (№ 59) з 02 лютого 2012 року на шлях виправлення ОСОБА_4 , не став, систематично порушував вимоги режиму відбування покарання, за що на законних підставах 17 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі три рази поміщувався в ДІЗО колонії та два рази переводився в приміщення камерного типу.
Після неодноразових притягувань ОСОБА_4 , до дисциплінарної відповідальності, проведенням індивідуально виховної роботи, останній належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і продовжував злісно порушувати вимоги режиму відбування покарання.
11 лютого 2015 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, в камері № 3 приміщення камерного типу (ПКТ), під час перевірки санітарно-гігієнічного стану, начальником відділення соціально-психологічної служби (СПС) Піщанської ВК № 59 УДПтС України у Вінницькій області, капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 , був виявлений незадовільний санітарно-гігієнічний стан, після чого ним в присутності старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , молодшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , начальника медичної частини ОСОБА_10 , була надана законна вимога засудженому ОСОБА_4 , який відповідно до графіку чергувань був черговим камери № З ПКТ, приступити до прибирання приміщення. Будучи здоровим, одягнутим за сезоном, взутим, нагодованим, згідно із встановленими нормами, забезпеченим необхідним для роботи інвентарем, ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, так як ОСОБА_5 неодноразово роз`яснював йому зміст ст.. 391 КК України в присутності вищевказаних осіб, відкрито, категорично, демонстративно і в зухвалій формі відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації виправної установи, який в силу свого посадового становища мав право пред`явити таку вимогу, а засуджений був зобов`язаний і міг її виконати, але умисно не виконав.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив. 11 лютого 2015 року, зранку, в камері № 3 приміщення камерного типу, під час перевірки санітарно гігієнічного стану, начальником відділення соціально-психологічної служби (СПС) Піщанської ВК № 59 УДПтС України у Вінницькій області, капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 , був виявлений незадовільний санітарно гігієнічний стан, після чого ним в присутності старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , та інших працівників установи йому було запропоновано прибрати в приміщенні, оскільки він був черговим камери, однак він відмовився. У скоєному щиро розкаюється. Просить суворо не карати.
Оскільки ОСОБА_4 дав суду послідовні покази, щодо обставин скоєного злочину (кримінального правопорушення), в повній мірі визнав свою вину в інкримінованому йому злочині (кримінальному правопорушенні), і проти цього не заперечують учасники судового провадження, то відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним проводити дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Одночасно судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Тому, суд, відповідно до ст..349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого.
Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у злісній непокорі вимогам адміністрації установи виконання покарань і кваліфікує його дії за ст. 391 КК України.
Обираючи міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, ненастання тяжків наслідків від вчинення злочину.
До обставин обтяжуючих покарання ОСОБА_4 суд відносить рецидив злочинів, так як ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену судимість за умисний злочин, знову вчинив новий умисний злочин.
По місцю відбування покарання ОСОБА_4 характеризується негативно, за час відбування покарання систематично злісно порушує вимоги встановленого режиму відбування покарання, не проявляє готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки і на шлях виправлення вперто не бажає ставати.
Оскільки, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень (злочинів) як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин), має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів), а тому, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі.
При визначенні принципу призначення покарання за сукупністю вироків суд виходить із тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності, тому суд вважає, що при призначенні покарання, відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, ОСОБА_4 до призначеного покарання за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 01 червня 2006 року.
При цьому суд враховує вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, якою передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Цивільного позову по кримінальному провадженню заявлено не було.
Судових витрат по справі не немає.
Речові доказі по кримінальному проваджені відсутні.
Керуючись ст. ст. 371,373, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі .
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 01 червня 2006 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :