Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/152/2015
У Х В А Л А

9 лютого 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Березники Пермської області Російської Федерації, є росіянином, громадянином України, не є одруженим, має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобув вищу освіту, є депутатом Миколаївської міської ради VI скликання, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні злочину, передбачено частиною 3 статті 368 Кримінального Кодексу України - у тому, що він, обіймаючи посаду заступника голови адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, тобто - займаючи відповідальне становище, вимагав та отримав для себе неправомірну вигоду в загальному розмірі 6.000 грн. за невжиття заходів реагування на факти розміщення ОСОБА_8 на території Центрального району міста Миколаєва пересувних тимчасових споруд без законних підстав задля здійснення підприємницької діяльності.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений та прокурор 6 лютого 2015 року уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального порушення та сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального Кодексу України покарання, із застосуванням статті 69 цього Кодексу у вигляді штрафу в розмірі 1.500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (25.500 грн.) з позбавленням права обіймати посади представника органу місцевого самоврядування строком на два роки та без конфіскації майна.

Оцінюючи надану сторонами угоду, суд виходе з такого.

Частина перша статті 8 Кримінально-процесуального Кодексу України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права.

Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права означає те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави.

В цьому випадку суть злочину полягає в отриманні неправомірної винагороди службовою особою.

Об`єктом цього злочину є правильна, тобто - така, що відповідає вимогам законодавства та справедливості, діяльність органів місцевого самоврядування, а додатковим об`єктом - справедливий розподіл матеріальних благ у суспільстві.

Суспільна небезпека, а за такого - ступень тяжкості вчиненого злочину - в цьому випадку полягає у тому, що внаслідок корисливої бездіяльності обвинуваченого суб`єкт підприємницької діяльності отримав змогу безкоштовно використовувати майно Миколаївської міської громади, до того ж - отримав незаконні переваги порівняно з іншими особами, які здійснюють відповідну діяльність.

Санкція частини 3 статті 368 Кримінального Кодексу України передбачає покарання за вчинення таких злочинів у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією
В цьому ж випадку сторони погодили основне покарання, яке є м`якшим за передбачене вказаною нормою - у вигляді штрафу.

При цьому суд відзначає, що відносно позбавлення волі більш м`якими видами покарання є (у порядку від найбільш суворого до найменш суворого) є:
· обмеження волі;
· арешт;
· виправні роботи;
· громадські роботи;
· штраф.
Таким чином, з урахуванням неможливості застосування до обвинуваченого громадських та виправних робіт через досягнення ним пенсійного віку, сторони погодили вид основного покарання, який є на три ступеня м`якшим за передбачений діючим законодавством.
Далі, відповідно до частини 2 статті 53 Кримінального Кодексу України штраф визначається судом в залежності від тяжкості вчиненого злочину - у розмірі від 30 до 50.000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України злочин, у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_4 , є тяжким, а тяжкими є злочини, за які може бути призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі від 10.000 до 25.000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, менші штрафи відповідають злочинам меншого ступеню тяжкості.
Отже, в цьому випадку мова фактично йде про одночасне призначення більш м`якого покарання, а також до того ж - у розмірі, що є в шість разів меншим за передбачений законом за вчинення злочинів такого ступеню тяжкості.
Більше того, в цьому випадку сторони погодили й не призначення двох додаткових покарань, що є обов`язковими - конфіскації та спеціальної конфіскації.

Третій же вид такого покарання обговорили у такому вигляді, щоб це не потягло за собою ніяких обмежень у правах та свободах обвинуваченого.

Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює

в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету, посади представника органа місцевого самоврядування діюче законодавство взагалі не передбачає.

Більше того, з пояснень сторін кримінального провадження вбачається, що за суттю угоди обвинувачений має залишитись на посаді депутата Миколаївської міської ради.

В обґрунтування такого сторони кримінального провадження послались на статтю 69 Кримінального Кодексу України.

З цього приводу суд відзначає, що стаття 69 Кримінального Кодексу України дійсно передбачає можливість призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, але для цього необхідною є наявність одночасно декількох умов, зокрема:

1)
наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання;

2) істотне зниження цими обставинами ступеня тяжкості вчиненого злочину;

Як обставини, що пом`якшують покарання, сторони кримінального провадження вказують про щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В той же час наявні в суду матеріали свідчать про те, що ОСОБА_9 був затриманий під час отримання чергової частини неправомірної вигоди, на той час обставини його злочинної діяльності правоохоронними органами були належним чином задокументованими.

За такого на цей час наявність, принаймні, такої обставини, як сприяння розкриттю злочину є геть сумнівною.

До того ж очевидним є факт, що каяття після вчинення цього злочину зменшенню його суспільної небезпеки та тяжкості ніяк не сприяє.

Отже, запропонована угода не відповідає вимогам закону, що регулює порядок призначення кримінального покарання.

Більше того, вона вочевидь не відповідає засадам справедливості та принципу верховенства права, адже передбачає застосування неадекватно м`якого покарання за вчинення протиправного діяння, а за такого - не відповідає інтересам суспільства.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 7 статті 474 КПК України за такого суд має відмовити у затвердженні угоди та ухвалити про продовження судового провадження у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 474 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості по кримінальному провадженню провадження № 0000024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Березники Пермської області Російської Федерації, є росіянином, громадянином України, не є одруженим, має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобув вищу освіту, є депутатом Миколаївської міської ради VI скликання, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального Кодексу України.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження № 0000024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =

09.02.2015