Справа
В И Р О К

ім'ям України

4 грудня 2008 року
Бершадський районний суд

Вінницької області

В складі
головуючого судді Гуцола В.І.

при секретарі
Терлецькій О.В.

з участю
прокурора Войнаровської
С.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті
Бершадь кримінальну

справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, котра народилася
і живе в с.Флорино Бершадського району Вінницької області, громадянка України, українка, освіта
початкова середня, вдова, пенсіонерка,
раніше не судима,

по ст. 203 ч.1
КК України,

в с т а н о в и в:

Підсудня
ОСОБА_1, не являючись суб'єктом
підприємницької діяльності, на протязі з липня по вересень 2008 року за місцем
свого проживання АДРЕСА_1 з метою отримання прибутку здійснювала виготовлення
та торгівлю самогоном. 29 вересня 2008 року
вона продала ОСОБА_2 один літр самогону за 7 гривень. Цього ж дня по
місцю проживання підсудної працівниками міліції
було виявлено та вилучено 7.5 л самогону, котрий вона зберігала з метою
збуту.

Допитана в
судовому засіданні в якості підсудної
ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю і показала, що дійсно з липня 2008 року вона стала
продавати самогонку власного виробництва в зв'язку з важким матеріальним
становищем. Самогонку виготовила ще понад пів року тому самогонним апаратом,
котрий приніс її покійний чоловік. Вигнавши самогонку, самогонний апарат вона
викинула на смітник. 29.09. 2008 року до неї додому прийшов незнайомий чоловік
і попросив продати самогонки. Вона погодилась і продала йому літрову пляшку за 7 гривень. Потім до неї прийшли працівники
міліції і в присутності понятих вилучили інший самогон в кількості 7.5 л,
котрий вона зберігала для реалізації. Просить її суворо не карати, більше
подібним займатися не буде.

Показання підсудної відповідають
фактичним обставинам справи, ніким не оспорюються, тому суд визнав недоцільним
дослідження інших доказів, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, в порядку ч.3
ст.299 КПК України, переконавшись, що підсудня правильно розуміє зміст
фактичних обставин, які не оспорюються, при відсутності сумнівів щодо
добровільності й істинності її позиції, а також
що вона усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні
обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати по ст.203 ч.1 КК України як зайняття видами господарської
діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, крім
випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу.

При призначенні покарання
суд враховує ОСОБА_1 - ступінь тяжкості
вчиненого злочину, її особу, те що вона є пенсіонеркою, позитивно
характеризується по місцю проживання.

В якості обставин, що
пом'якшують покарання, суд враховує те,
що вона повністю визнала свою вину, щиро
кається в скоєному.

Обставин, що обтяжують
покарання підсудній, по справі не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_1,
обставини скоєного злочину і його
тяжкість, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення
підсудної та попередження скоєння нею
нових злочинів буде обрання їй покарання
у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину,
передбаченого ст.203 ч.1 КК України і
призначити їй покарання у вигляді
вісімсот п'ятдесяти гривень штрафу в дохід держави з позбавленням права
займатися виготовленням та реалізацією спиртовмісних продуктів харчування
строком на один рік.

Міру запобіжного заходу
їй до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі:
платмасову пляшку ємкістю 1 л з речовиною з характерним запахом самогону та
п'ять пластмасових пляшок ємкістю 1.5 л кожна, з прозорою рідиною з характерним
запахом самогону, котрі знаходяться в камері зберігання речових доказів
Бершадського РВ УМВС - знищити.

На вирок може бути
подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з
моменту його проголошення.

СУДДЯ