АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
10-177/ -2007 р. Головуюча
суду першої інст.: Кологрива Т.М.,
: порушення Доповідач
апел. інстанц.: Тимошевський В.П.,
справи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської
області

у
складі:

головуючої Погорєлової
Г.М.,

суддів Пустовара
М.Л., Тимошевського В.П.,

прокурора Баранкевича
C.O.,

захисників ОСОБА_1., ОСОБА_2.

26 липня
2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали
справи за апеляцією захисника ОСОБА_1.
в інтересах підозрюваного ОСОБА_3. на постанову Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 13.07. 2007 року, якою залишено без задоволення її
скаргу на постанову слідчого С.В Арбузинського РВ УМВС України від 23 лютого
2007 року про порушення кримінальної справи за фактом розбійного нападу за
ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Зазначеною
постановою слідчого від 23 лютого 2007 р. порушено кримінальну справу за фактом
розбійного нападу 22 лютого 2007 р.
в с Благодатне Арбузинського району Миколаївської області за ознаками злочину,
передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

9 липня
2007 року захисник ОСОБА_1.
звернулася зі скаргою до районного суду, в якій просила скасувати вказану
постанову, як передчасну, винесену без проведення належної перевірки, з
порушенням вимог кримінально - процесуального закону та просила суд 1 інстанції
винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

2

Відмовляючи
в задоволенні скарги, суд послався на те, що відповідно до вимог ст. 94 КПК
України, слідчим було винесено постанову про порушення кримінальної справи за
фактом розбійного нападу за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК
України.

Суд
вказав, що приводом для порушення кримінальної справи стало безпосереднє
виявлення ознак злочину слідчим під час перевірки.

Захисник
ОСОБА_1. в апеляції
просить скасувати постанову суду від 13.07.2007 р. та постанову слідчого про
порушення кримінальної справи від 23.02.2007 p., просить
апеляційний суд винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи
за ч.3 ст. 187 КК України.

Свої
доводи апелянт обґрунтовує тим, що постанова слідчого винесена передчасно, без
проведення належної перевірки, з порушенням вимог кримінально-процесуального
закону, без зазначення приводу до порушення кримінальної справи.

Також
стверджує, що ні з письмовою заявою про вчинений злочин, ні усно, ОСОБА_4. і
ОСОБА_5. в районний
відділ міліції не зверталися, що на момент порушення кримінальної справи не
встановлено місце вчинення злочину, коло потерпілих осіб. Вказує, що в ході
досудового слідства, потерпілі звернулися з заявами про те, що нападу не було,
що вони самі про це вигадали.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на підтримку апеляції, думку прокурора
Баранкевича C.O. про залишення
постанови суду без зміни, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно
до п.5 ч.1 ст. 94 КПК України одним з приводив до порушення кримінальної справи
безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину. Згідно ч.2 зазначеної статті,
кримінальна справ може бути порушена тільки у випадках, коли є достатні дані,
які вказують на наявність ознак злочину.

Згідно з
вимогами ст. 98 ч.1 КПК України, слідчий при наявності приводів і підстав ,
зазначених у ст. 94 цього Кодексу, зобов'язаний винести постанову про порушення
кримінальної справи, вказавши статтю кримінального закону, за ознаками якої
порушується справа, а також дальше її спрямування.

Відмовляючи
в задоволенні скарги, суд обгрунтовано послався на те, що приводом до порушення
кримінальної справи стало безпосереднє виявлення ознак злочину слідчим під час
перевірки телефонного повідомлення ОСОБА_4. про напад декількох невідомих осіб
з предметом, схожим на зброю, до райвідділу міліції, офіційно зареєстрованого
22.02.2007 р. за № 247, що відповідає вимогам ст. 94 КПК України.

Посилання
апелянта на те, що ОСОБА_4. не звертався з такою заявою, а слідчий в постанові
від 23 лютого 2007 року не вказав
приводи до

3

порушення
справи, спростовуються дослідженими в судовому засіданні 13.07.2007 р.
матеріалами, зокрема, відповідним рапортом чергового районного відділу міліції
від 22.02. 2007 року, в якому містяться дані про телефонне повідомлення з боку
ОСОБА_4. в ніч на 22.02.2007 р. про напад та заволодіння його майном.

Доводи
апелянта про неправильне відображення в постанові слідчого від 23.02.2007 р.
місця злочину, а саме номера будинку, в якому відбулася подія, про
невстановлення кола потерпілих осіб, стосуються обставин, які підлягають
доказуванню згідно із ст.64 КПК України, тобто під час провадження по справі,
але не стосуються безпосередньо приводів та підстав до порушення кримінальної
справи.

Суд, дослідивши
надані матеріали, обгрунтовано зазначив в постанові від 13 липня 2007 року, що
стосовно ознак злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, немає істотних
протиріч в поясненнях осіб щодо кількості нападників, місця та часу вчинення
злочину, погрози застосування зброї, суми заподіяної злочином шкоди, наявності
транспортних засобів, на яких приїхали злочинці, і обгрунтовано дійшов
висновку, що ці відомості є достатніми підставами до порушення кримінальної
справи.

Постанова
суду першої інстанції грунтується на законі, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_1. залишити без задоволення, а постанову Арбузинського
районного суду Миколаївської області від 13 липня 2007 року, винесену в порядку
перевірки законності постанови слідчого СВ Арбузинського РВ УМВС України від 23
лютого 2007 року про порушення кримінальної справи за фактом розбійного нападу
за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, залишити без зміни.