БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №1/2503/14/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2011 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Луговця О.А.

при секретарі Чорнуха Н.О.

з участю прокурора Савченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, інваліда 2-ої групи, раніше судимого 30 листопада 2001 року Борзнянським районним судом Чернігівської області за ст.94 КК України (в редакції 1960р) до 9 років позбавлення волі, -

в скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи ознайомленим про встановлення щодо нього постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2010 року адміністративного нагляду терміном на 2 роки з існуючими обмеженнями: 1/ заборони знаходитися поза місцем проживання в період з 22-00 год. до 06-00 год.; 2/ заборони відвідувати торгові точки, де продаються спиртні напої на розлив; 3/ заборони виїзду за межі району в особистих справах без дозволу Борзнянського РВ УМВС; 4/ з'являтись на реєстрацію в Борзнянський РВ УМВС кожну першу суботу місяця, з метою ухилення від зазначеного адміністративного нагляду в порушення п.«в»ч.1 ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі»в кінці грудня місяця 2010 року самовільно, не повідомивши Борзнянський РВ УМВС, залишив місце свого постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 та виїхав у м. Борзна Чернігівської області, де перебував до 10 січня 2011 року, а потім виїхав у м. Бахмач Чернігівської області, де знаходився до 17 січня 2011 року. При перевірці працівниками Борзнянського РВ УМВС піднаглядного ОСОБА_1 за місцем його проживання після 22-00 год. в період з кінця грудня 2010 року по 17 січня 2011 року останній був відсутній.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі йому судом встановлювався адміністративний нагляд, останній раз у червні 2010 року, з існуючими обмеженнями, серед яких були і заборона знаходитися поза місцем проживання в період з 22-00 год. до 06-00 год. та виїзду за межі району в особистих справах без дозволу Борзнянського РВ УМВС. Ці заборони він порушував, за що притягувався до адміністративної відповідальності за ст.187 КУпАП. Однак, незважаючи на це, з метою ухилення від встановленого відносно нього адміністративного нагляду він у кінці грудня 2010 року самовільно, без дозволу працівників міліції, залищив своє місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 і поїхав у м. Борзну, де мешкав у своїх знайомих до 10 січня 2011 року, а потім виїхав у м. Бахмач, де знаходився до 17 січня 2011 року. Розкаюється в скоєному.

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку, вірно розуміє зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного, а тому відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями підсудного та матеріалами справи, які характеризують його особу.

Заслухавши підсудного, вивчивши матеріали справи, суд находить, що винність ОСОБА_1 в пред'явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достатніми, достовірними.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудний ОСОБА_1 своїми умисними діями, які виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, скоїв злочин, передбачений ст.395 КК України, і його дії кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який законом віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, пом'якшуючі та обтяжуючі обставини.

ОСОБА_1 є інвалідом 2-ої групи загального захворювання, раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності (в тому числі й за порушення правил адміністративного нагляду), за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, в зв'язку з чим перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Борзнянської ЦРЛ.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудного, є його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, є рецидив злочинів.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 покарання у вигляді арешту, що передбачено санкцією ст.395 КК України, і наявність у підсудного 2-ої групи інвалідності за змістом положень ст.60 КК України не є перешкодою для призначення йому даного виду покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити попередній тримання під вартою в Новгород-Сіверській установі виконання покарань №31 Управління ДДУПВП у Чернігівській області.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з часу його затримання - з 24 лютого 2011 року.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець