Справа №
Головуючий у 1 інстанції : Новіков О.М.
: ст.212 ч.3 КК України Доповідач : Шахова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської
області в складі:

головуючого: судді Салая Г.А.

суддів: Шахової О.Г., Білоброва В.Д.

з участю
прокурора Сороки Г.В.

адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

засудженої
ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією адвоката
ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_3. на вирок Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 11 березня 2008 року.

В
С Т А Н О В И Л А:

Вироком
Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 березня 2008 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та
жителька АДРЕСА_1, українка, громадянка
України, з середньою спеціальною освітою, працююча головним бухгалтером ДП „Крисківський
спиртовий завод”, раніше не судима,

засуджена:

за ст. 212 ч.3 КК України
до покарання у виді
5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини належного їй
особистого майна, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з
організаційно-розпорядчими та фінансово-господарськими функціями строком на 2 роки 3
місяці;

за ст. 366 ч.2 КК України
до покарання у виді
2 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими
та фінансово-господарськими функціями строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3. остаточно
призначено покарання у виді 5
років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини належного їй
особистого майна, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими
та фінансово-господарськими функціями строком на 2 роки 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_3. на
користь держави в рахунок відшкодування збитків заподіяних злочином 4 883 861,76 грн.

Доля
речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_3. визнана винною у
наступному.

ОСОБА_3., працюючи, на
підставі наказу № 70 від 04 червня 1997
року, на посаді головного бухгалтера Державного підприємства „Крисківський спиртовий завод”, являючись службовою
особою підприємства та, відповідно до
положень Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” № 996-ХІУ від 16
липня 1999 року, „Положення про головних
бухгалтерів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 24 січня 1980 року №59, статуту ДП „Крисківський
спиртовий завод”, який було погоджено на
зборах трудового колективу 25 липня 2003 року та затвердженого Державним департаментом
продовольства 12 серпня 2003 року, будучи відповідальною
за організацію бухгалтерського та податкового обліку на підприємстві, повноту
нарахування та сплати податків і зборів до
державного бюджету, своєчасне подання податкової звітності, у березні 2004 року умисно ухилилась від сплати акцизного збору та податку на додану
вартість в розмірі 4 883 861,76 грн. які згідно Закону України „Про
систему оподаткування” №1251 від 25 червня 1991 року входять в систему оподаткування і введені у встановленому
законом порядку шляхом складання та
видачі завідомо неправдивих документів - довідок про суми акцизного збору та
податку на додану вартість внаслідок виправлення самостійно виявлених помилок
за січень 2004 року, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді несплати податків
на зазначену суму.

Злочин
вчинено за таких обставин:

06 листопада 2003 року, між
Чернігівським обласним державним об'єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості
„Чернігівспиртгорілка” в особі генерального директора Григора А.А. та Державним
підприємством „Крисківський спиртовий завод” в особі директора ОСОБА_4 було
укладено договір комісії № 10-к відповідно до якого ДП „Крисківський спиртовий завод” доручало, а об'єднання „Чернігівспиртгорілка”
приймало на себе обов'язки здійснити збут виробленої заводом-комітентом
продукції, укладати від свого імені контракти
з іноземними покупцями, так як ДП „Крисківський спиртовий завод” не мало
ліцензії на здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Цього ж дня, між Чернігівським об'єднанням „Чернігівспиртгорілка” та компанією „CENTURIM
LLC” було укладено зовнішньоекономічний
контракт № 10 на реалізацію спирту етилового зернового вищої очистки „Спирт етиловий ратифікований”. Згідно до умов зазначеного
контракту, спирт компанії „CENTURIM LLC” мав поставлятися узгодженими партіями,
вантажовідправником по даному контракту являвся ДП „Крисківський
спиртовий завод”. Відвантаження спирту даному заводу повинно було здійснюватися
на підставі замовлення-наряду, виданого об'єднанням „Чернігівспиртгорілка”, за
умови проведення попередньої оплати в
розмірі 100 % вартості обумовленої партії спирту на рахунок ДП „Крисківський
спиртовий завод”.

Крім
того, 06 листопада 2003 року між ДП „Крисківський спиртовий завод” („Виконавець”) та
фірмою „CENTURIM LLC”
(„Замовник”) було укладено контракт
№1, який передбачав переробку виконавцем давальницької сировини - спирту, придбаного замовником на митній території України
згідно зазначеного вище контракту №
10, з метою отримання готової продукції - засобу для розпалювання
каміння та вогнищ „Вогник” у кількості 1 000 тонн.

13
січня 2004 року
на оплату 28 224 дал. спирту етилового денатурованого вартістю 4,5 доларів США за 1 дал., на рахунок спиртового
заводу в ЗАТ „Полікомбанк” компанією
замовником перераховані грошові кошти у сумі 127 008 доларів США, що
було підставою для відпуску спирту етилового
на експорт.

Факт отримання спирту компанією „CENTURIM LLC” підтверджується актом про відвантаження і
прийомом спирту та товарно-транспортною накладною на
перевезення спирту етилового серії , підписом у товарно-транспортній
накладній довіреного представника компанії
Щетініна Г.І.

У
подальшому, згідно акта прийому-передачі від 29 січня 2004 року, спирт етиловий в кількості 25436,78 дал. було передано представником фірми „CENTURIM LLC” на ДП „Крисківський спиртовий завод” для переробки на засіб „Вогник” згідно до
умов контракту № 1 від 06 листопада 2003
року.

Під час зазначеної
операції спирт за межі митного кордону
України не вивозився.

Протягом
січня 2004 року ДП „Крисківський спиртовий завод” переробило спирт етиловий на засіб для розпалювання каміння та вогнищ „Вогник”. Всього в січні
2004 року ДП „Крисківський спиртовий завод”
було виготовлено 240 000 кг засобу для розпалювання каміння та вогнищ
„Вогник”.

У відповідності з
вимогами ст. 1 Закону України „Про систему оподаткування”
№ 1251-ХІІ від 25.06.91 р. (зі змінами та доповненнями), ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових
платежів), за винятком особливих видів мита, і пільги щодо оподаткування не можуть
встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про
оподаткування.

ст. 5 Декрету КМУ „Про акцизний збір”
передбачено, що акцизний збір не справляється з товарів, що були вивезені
(експортовані) платником акцизного збору за
межі митної території України за умови, коли їх вивезення (експортування)
засвідчене належно оформленою митною вантажною декларацією з відміткою митниці
про перетинання вантажем митної території України.

Згідно
п. 6.2. статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість” передбачено, що при
проведенні операцій з продажу товарів, що були вивезенні (експортовані) за межі митної
території України, податок на додану вартість обчислюється за нульовою ставкою лише за умови
підтвердження факту вивезення (експортування)
товарів належно оформленою митною вантажною декларацією з відміткою
митниці про перетинання вантажем митної території України.

Відповідно
до Закону України „Про
податок на додану вартість” та Декрету
КМУ „Про акцизний збір” податкові
зобов'язання зі сплати акцизного
збору та податку на додану вартість по даній експортній операції у ДП „Крисківський спиртовий завод” виникли в січні
місяці 2004 року.

ОСОБА_3.,
попередньо обговоривши з директором ДП „Крисківський спиртовий завод” ОСОБА_4. питання необхідності оподаткування
операції з експорту спирту компанії „CENTURIM LLC” прийняла рішення у відповідності до діючого
законодавства оподаткувати операцію з експорту спирту та нарахувати акцизний збір на 25437,78
декалітрів спирту за ставкою 16 грн. за 1 літр спирту. Нарахована сума податкового зобов'язання з
акцизного збору за вказаною експортною операцією в сумі 4069884,80 грн.,
яка підлягала сплаті до бюджету, була відображена нею в розрахунку акцизного збору ДП „Крисківський спиртовий завод” за січень 2004 року, складеному і підписаному нею
особисто та підписаному керівником
підприємства ОСОБА_4. і наданому 20 лютого 2004 року до Коропського відділення
Бахмацької МДПІ.

На
виконання положень п/п 7.3.1. п. 7.3. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”,
засуджена, попередньо обговоривши з ОСОБА_4. питання необхідності
оподаткування податком на додану вартість операції з експорту спирту, враховуючи
той факт, що відвантаження спирту на експорт було проведено заводом в січні 2004 року і це являється підставою для
нарахування податкових зобов'язань з податку
на додану вартість, прийняла рішення у відповідності до діючого законодавства оподаткувати операцію з експорту спирту компанії „CENTURIM LLC” податком на додану
вартість. Нарахована сума податкових зобов'язань з податку на додану вартість,
яка підлягала до сплати до бюджету по операції з реалізації спирту компанії „CENTURIM
LLC”, в сумі 935 997, 61 грн. була
відображена в податковій декларації з податку на додану вартість ДП
„Крисківський спиртовий завод” за січень 2004 року, складеній та підписаній
особисто ОСОБА_3. та підписаній ОСОБА_4., як керівником підприємства, і поданій
20 лютого 2004 року до Коропського відділення Бахмацької
МДПІ.

У подальшому ОСОБА_3.,
у порушення вимог Законів - Декрету КМУ „Про акцизний збір” , Положення „Про порядок нарахування, терміни сплати і подання розрахунку
акцизного збору” та Закону України „Про податок на додану вартість”, шляхом
складання завідомо неправдивої
довідки про суми акцизного збору (до перерахунку акцизного збору за січень 2004 року) та уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які збільшують або зменшують податкові зобов'язання внаслідок виправлення
самостійно виявленої помилки, допущеної в попередніх звітних періодах, провела коригування суми акцизного збору в
розмірі 4069884,80 грн. та суми ПДВ в розмірі 813976,96 грн., нарахованих в січні 2004 року на операцію з реалізації спирту. Зазначені довідки вона подала до
Коропського відділення Бахмацької МДПІ як офіційні документи податкової
звітності, тим самим склавши та видавши завідомо неправдиві документи. Цими
діями ОСОБА_3. занизила суму податкових
зобов'язань з акцизного збору ДП „Крисківський
спиртовий завод” за січень 2004 року, яка підлягала сплаті до бюджету, на 4 069 884,80 грн. та суму податкових
зобов'язань ДП „Крисківський спиртовий завод” з податку на додану вартість за
січень 2004 року, яка підлягала сплаті в бюджет, на 813976,96 грн.

Таким чином, у березні
2004 року ОСОБА_3. умисно ухилилася від
сплати до бюджету податків на суму 4 883 861,76 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету
коштів в особливо великих розмірах.

В апеляції адвокат ОСОБА_1. в
інтересах засудженої ОСОБА_3. просить вирок суду скасувати, а справу закрити у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3. складу злочину, скасувавши запобіжний
захід щодо неї у вигляді тримання під вартою. Посилається на допущену однобічність і неповноту досудового
та судового слідства, невідповідність
висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону і неправильне
тлумачення законів, що привело до винесення
обвинувального вироку, при відсутності
в діях ОСОБА_3. складу інкримінованих їй злочинів. Звертає увагу на невиконання вказівок суду (в т.ч. і апеляційного
суду Чернігівської області) та прокуратури надані ними при чотириразовому направленні справи на додаткове
розслідування. Зазначає, що в
обґрунтування вироку суд поклав докази, які не були безпосередньо ним
досліджені в судовому засіданні, тому що
свідчення не допитаних свідків судом розглядалися не з протоколів допиту як першоджерела і носія доказу, а
оголошувалися з обвинувального висновку,
чим порушено вимоги ст. 323 КПК
України. Також апелянт посилається на істотне
порушення норм кримінально-процесуального закону, оскільки за наявності підстав
для закриття справи її не було
закрито. Вважає, що в діях ОСОБА_3., виходячи з об'єктивної і суб'єктивної сторони,
склад інкримінованих їй злочинів
відсутній. Крім того, вказує на порушення судом вимог закону при розгляді цивільного позову, оскільки його розглянуто без
виклику представника позивача, без виклику і участі відповідача ОСОБА_4, хоча
зачіпалися його інтереси, порушувалося його
право на змагальність, гласність, захист.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженої та її захисників, які підтримали апеляцію захисника ОСОБА_1 про
скасування вироку та закриття кримінальної справи за відсутністю складу
злочину, думку прокурора про скасування вироку в частині цивільного позову,
дослідивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції,
колегія суддів приходить до висновку, що вона
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 22 КПК України
прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання зобов'язані вжити всіх,
передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження
обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що
виправдують обвинуваченого, також обставини, що пом'якшують і обтяжують його
відповідальність.

Так, органи досудового слідства не
виконали вимог вказаного закону, щодо всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, допустили неповноту досудового слідства, яку
неможливо усунути в судовому засіданні.

Згідно до вимог ст.ст.131, 132 КПК
України підставою для притягнення особи в якості обвинуваченого є достатність
доказів, які вказують на вчинення злочину саме тією особою.

Достатність доказів це такий їх об'єм, який дозволяє слідчому вважати
установленою подію злочину, винуватість в ньому конкретної особи, відносно якої
ведеться кримінальне переслідування, враховувати як обставини, які підлягають
доказуванню, так і ступінь їх доказанності. Обвинувачення повинно бути конкретним
та зрозумілим.

Суб'єктивна сторона злочину,
передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України характеризується прямим умислом,
заздалегідь обдуманим.

Згідно п.п.3,4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №15 від 08.10.2004 року „Про деякі питання застосування
законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів,
інших обов'язкових платежів” кримінальна відповідальність за ст.212 КК України
передбачена не за сам факт несплати в установлений строк податків,
зборів, інших обов'язкових платежів, а за умисне ухилення від їх сплати.
У зв'язку з цим суд має встановити, що особа мала намір не сплачувати належні
до сплати податки, збори, інші обов'язкові платежі в повному обсязі чи певну їх
частину. Особа, яка не мала наміру ухилитися від сплати зазначених платежів, а
не сплатила їх з інших причин, може бути притягнута лише до встановленої
законом відповідальності за порушення податкового законодавства, пов'язані з
обчисленням і сплатою цих платежів.

З матеріалів даної кримінальної
справи вбачається, що ні досудовим слідством, ні судом не встановлено які саме
дії ОСОБА_3 свідчили про її умисел щодо ухилення від сплати податків,
які конкретно дії вона, як службова особа повинна була виконати і не виконала
або неналежно виконала, яка
особиста заінтересованість була в
її діях, чи в інтересах яких третіх осіб
вона використала своє службове становище, чи заінтересованість в цьому.

Не звернута увага на те, що Законом
України „Про систему оподаткування” надається право платникам податків подавати
державним податковим органам документи, що підтверджують право на пільги щодо
оподаткування у порядку, встановленому законом України, про що ОСОБА_3 і
показувала, що коригуючи податкову звітність вона діяла офіційно, відкрито і в межах діючого
законодавства. Згідно ж вимог податкового законодавства, корегування по
зобов'язанням по акцизному збору та ПДВ, яке проводить підприємство завжди
перевіряється податковими службами і, як свідчать докази, саме з приводу
корегування податкових зобов'язань за січень 2004 року і проводилася
позапланова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності ДП
„Крисківський спиртовий завод” за період з 01.01.2004 по 31.01.2004 р.р.

Не дана
належна оцінка ні слідством, ні судом показанням ОСОБА_3 в тому, що вона
вважала операцію по реалізацію спирту іноземній компанії та операцію щодо
виготовлення з давальницької сировини, придбаної даною компанією на території
України, засобу для розпалювання камінів та вогнищ „Вогник” - однією
зовнішньоекономічною операцією, посилаючись на Закон України „Про операції з
давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах”. Перед тим як
проводити коригування, вона
консультувалася з головним бухгалтером об'єднання ОСОБА_5. і остання в
своїх показаннях не заперечувала, що можливо і запитувала її ОСОБА_3 щодо
порядку оподаткування експортної операції.

З
показань директора заводу ОСОБА_4 вбачається, що раніше вони не виготовляли
„Вогник” з давальницької сировини. Він та ОСОБА_3 консультувалися з приводу
сплати податків в Коропському відділенні ДПІ з приводу того, що суми податків
необхідно нарахувати та відобразити в звітності, а після проведення
відвантаження товару -зняти. Якби вони не подали уточнюючі декларації та не провели коригування, то через 10 днів
після подання декларації настає термін сплати суми, якщо сума не сплачується,
то росте пеня, яка б складала до кінця березня місяця близько 500 тисяч грн.,
це було б не вигідно підприємству. Продукцію все-рівно вони б відвантажили і в
послідуючому, після складання вантажно-митних декларацій провели б коригування
суми акцизного збору та ПДВ в сторону їх зменшення, але пеня, яка була б
нарахована на ці суми залишилась би і підприємство повинно було б її сплачувати
(а.с.164 т.3).

Доводячи свою правоту Крисківський
спиртзавод звернувся з позовом до ДПІ у Коропському районі, де представник
позивача ОСОБА_3 доводила в господарському суді те, що при експортуванні ними
спирту по зовнішньоекономічному контракту акцизний збір не повинен справлятися,
а податок на додану вартість повинен обчислюватися за нульовою ставкою.
Господарський суд Чернігівської області погодився з даними доводами. Іншу
позицію в цьому зайняв Київський апеляційний господарський суд. Неоднозначне ж тлумачення прав та обов'язків
спиртового заводу, як платника податків та ДПІ у Коропському районі, як
контролюючого органу само по собі не може свідчити про наявність умислу у
ОСОБА_3 на ухилення від сплати податків при коригуванні податкових зобов'язань.

Також дії
посадової особи по службовому підробленні повинні характеризуватися
тільки прямим умислом, але твердження ОСОБА_3 про впевненість її в
правомірності своїх дій, подаючи до податкових органів уточнюючу звітність, не були спростовані органами досудового
слідства і на це не звернув увагу суд при розгляді даної справи.

На неконкретність обвинувачення та
недостатність доказів, які б вказували на умисел засудженої в скоєні злочинів
посилалася колегія суддів апеляційного суду Чернігівської області в своїй
Ухвалі від 27 липня 2006 року, повертаючи кримінальну справу на додаткове
розслідування.

Згідно ст.374 КПК України вказівки
суду, який розглянув справу в апеляційному порядку є обов'язковими для органів
дізнання і досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої
інстанції при повторному розгляді справи. Але після додаткового
розслідування фактичні обставини справи
не змінилися, направленість умислу засудженої на ухилення від сплати податків
та обов'язкових платежів установлена не
була, обвинувачення не конкретизоване.

Також, щодо суб'єктів злочину,
передбаченого ст.212 КК, визначення кола службових осіб, що можуть бути визнані
суб'єктами злочину, в обов'язковому порядку повинно обумовлюватися їхніми
повноваженнями у сфері обчислення і сплати податкових платежів. Службова особа
як спеціальний конкретний суб'єкт ухилення від сплати податків - це службова
особа, що займає посади, пов'язані зі здійсненням повноважень по веденню
бухгалтерського обліку та звітності про фінансово-господарську діяльність та
поданню податковим органам бухгалтерських звітів і балансів, розрахунків по
податках та інших необхідних документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою
податків, або яка виконує ці функції за спеціальним дорученням. Зазначені
повноваження можуть мати
керівники, головні бухгалтери та інші.

В даному випадку необхідно конкретно
зазначити ті дії, які службова особа повинна виконувати, однак ці обов'язки не
виконала або неналежно виконала. Посилання ж суду на закон, який регламентує
бухгалтерський облік - замало для визначення спеціального суб'єкта даного
злочину. Ні слідство, ні суд не звернули уваги на те, що на головного
бухгалтера заводу не було покладено обов'язку подання податковим органам
звітів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і директор ОСОБА_4 не
перекладав таких обов'язків з себе, як директора, на головного бухгалтера. Не
встановлено коло її повноважень.

Також не звернуто уваги на те, що
обов'язок по сплаті податкового боргу виникає після узгодження податкового
зобов'язання, сума ж податкового боргу підприємства „Крисківський спиртовий
завод” була узгоджена прийняттям рішення Київським апеляційним господарським
судом 25 грудня 2006 року, а засіб для запалення камінів вивезений за межі
України ще 21.06.2004 року, що підтверджується вантажно-митними деклараціями.
Так, в такому випадку, чи могло виникати податкове зобов'язання на період січня
2004 року? Не погоджуючись з рішенням податкового органу підприємство
„Крисківський спиртовий завод” ще до порушення кримінальної справи почало
процедуру узгодження сум податкових зобов'язань, оскарження рішень контролюючих органів та визначення
податкового боргу у порядку, визначеному Законом України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами.

Згідно Контракту №10 строк його дії
- до повного виконання договірних зобов'язань сторонами, а він передбачає, що
продавець Чернігівське об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості „Чернігівспиртгорілка” поставляє фірмі „CENTURIM
LLC” спирт, а остання шляхом відгрузки спирта
передає його на Крисківський спиртовий завод для переробки в продукцію - засобу для розпалювання каміння та вогнищ
„Вогник”.

Державним підприємством умови
контракту виконані, операція з давальницькою сировиною завершена, засіб
„Вогник” вивезений за межі митної території України, вантажна митна декларація
з відповідною відміткою митниці про перетин вантажем кордону існує.

Ще 21 серпня 2004 року заступник
прокурора Чернігівської області В.М. Грищенко, виносячи постанову про
направлення даної справи на додаткове розслідування (а.с.34 т.5) зазначав, що
кваліфікуючи дії ОСОБА_4та ОСОБА_3 за ст.212 ч.3 КК слідство не врахувало, що
відповідно до вантажно-митних декларацій від 21 червня 2004 року засіб для
розпалювання камінів та вогнищ „Вогник” вивезений за межі митної території
України і ДП „Крисківський спиртовий завод” має право на пільги по
сплаті акцизного збору на вказану вище суму. Та обставина, що вивезення вогнику
за межі митної території України не було здійснене своєчасно не з вини
посадових осіб ДП слідчим до уваги не прийнято.

Ці
важливі обставини залишилися поза увагою досудового слідства та суду.

Висновок суду про те, що ОСОБА_3
умисно діяла в інтересах іноземної компанії „CENTURIM LLC” не базується на доказах. Ні
досудовим, ні судовим слідством не добуті докази змови засудженої з керівником
даної компанії, чи її представником діяти в їх інтересах, нехтуючи інтересами державного підприємства
спиртового заводу і яка її мета в цьому, якщо це державне підприємство, яке її
відношення до укладення договорів, контрактів з компанією „CENTURIM
LLC”?

Не
встановлено, чи було закладено у ціну, відвантаженого іноземній компанії спирту
суми акцизного збору та ПДВ, не встановлений та не допитаний керівник „CENTURIM LLC”,
невідомо, що входило в обов'язки представника компанії Щетиніна Г.І. і чим
підтверджуються його повноваження, чи зобов'язували його вирішувати питання
щодо оплати акцизного збору та ПДВ.

Судом не
враховані зазначені недоліки по справі і це призвело до винесення
необґрунтованого, передчасного рішення, яке підлягає скасуванню, як незаконне.

Без
встановлення досудовим слідством всіх вищенаведених обставин по справі не дає
можливості суду розглянути справу по суті. А відповідно до вимог ст. 281 КПК
України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота
або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому
засіданні.

В ході досудового слідства необхідно
усунути вказані недоліки по справі та у відповідності до здобутих доказів суду
прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи всі обставини по справі, особу
засудженої колегія суддів прийшла до висновку про скасування запобіжного заходу - утримання під
вартою відносно ОСОБА_3. і звільнити її з під варти з залу суду негайно.

Керуючись ст.ст. 365,366,374 КПК України,
колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах засудженої ОСОБА_3. - задовольнити
частково.

Вирок
Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 березня 2008 року щодо
ОСОБА_3 - скасувати, а кримінальну справу по її звинуваченню направити
прокурору Чернігівської області для організації додаткового розслідування.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_3. у вигляді утримання під вартою - скасувати, звільнивши
її з під варти з залу суду негайно та обравши запобіжний захід - підписку про
невиїзд.

С У
Д Д І :

Шахова О.Г. Салай Г.А. Білобров В.Д.