Справа № 1-75
ПОСТАНОВА

23 квітня 2007 року Місцевий Бахмацький
районний суд Чернігівської

області в складі: головуючого
судді - Новікова
О.М.

при секретарі - Макаренко Ю.Г.

за участю
прокурора - Похілько
Я.М.

потерпілого - ОСОБА_2

законного
представника потерпілого -
ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Бахмацького
району справу про звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ст.125
ч.2 КК України .-

ВСТАНОВИВ:

Кримінальна
справа про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ст.125 ч.2 КК
України надійшла на розгляд місцевого Бахмацького районного суду. Підсудний
ОСОБА_1 обвинувачений органами досудового слідства в тому, що він 21 вересня 2006 року, близько 21 години, в
помешканні своєї співмешканки ОСОБА_3, яке розташоване в АДРЕСА_1, умисно наніс
сину співмешканки ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на спині,
семи саден на спині, двох саден на лівому плечі та садна на лівій вушній
раковині, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 67 від 20 березня
2007 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний
розлад здоров"я, і його дії були кваліфіковані по ст. 125 ч.2 КК України,
при цьому кримінальна справа була порушена прокурором.

ОСОБА_1
в ході судового слідства свою вину у пред"явленому обвинуваченні визнав
повністю та вказав, що розкаюється у вчиненому злочині, попросив вибачення у
потерпілого та його батьків, зазначив, що більше не допустить аналогічних
випадків та просить суд закрити провадження по справі у зв"язку з дійовим
каяттям.

Неповнолітній
потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що фактично підсудний наносив
йому удари не шнуром а лозиною за те що він вчасно не повчив уроки, після цього
вони разом повчили уроки, поїли та лягли спати, бо мами вдома не було, в даний
час він на дядю ОСОБА_1 не гнівається, вони помирились і зараз він товаришує з
ним, інших випадків побиття не було.

Законний
представник потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що до підсудного
не має претензій матеріального та морального характеру, він побив сина лозиною
у виховних цілях, так як він не хотів вчити уроки, після цього просив вибачення
і фактично щиро розкаявся у вчиненому злочині, в даний час доглядає за її
дітьми як за своїми, хоч і не є їх рідним батьком, тому вона не заперечує проти
закриття справи у зв"яз.ку з дійовим каяттям підсудного.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що претензій до підсудного не має
оскільки він фактично вчинив протиправні дії у виховних цілях, так як виконує
обов"язки батька для неповнолітніх дітей її дочки, для якої являється
співмешканцем, тому теж просить суд закрити справи у зв"язку з дійовим
каяттям підсудного.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що підсудний являється йому нерідним
батьком, він дав лозини брату ОСОБА_2, коли той не хотів вчити уроки, але
взагалі він відноситься до них добре, виховує та піклується, інших випадків
застосування сили не було.

Прокурор
висловив думку, що оскільки підсудний визнав свою вину та щиро розкаявся у
вчиненні злочину, попросив вибачення у потерпілих і фактично матеріальних та
моральних претензій потерпілі до підсудного не мають, то необхідно вважати, що
шкода від його дій відшкодована, тому він підлягає звільненню від кримінальної
відповідальності в зв'язку з дійовим каяттям згідно ст.45 КК України, оскільки
він

2

вперше вчинив злочин, він віднесений до категорії
невеликої тяжкості і він дійсно вчинив дії, що свідчать про його дійове
розкаяння.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення підсудного, потерпілого та його
законного представника, свідків та думку прокурора, суд вважає, що клопотання
підсудного про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає
задоволенню а провадження по справі закриттю, оскільки його вина у вчиненні
інкримінованого злочину підтверджена наявними в справі доказами та в повному
обсязі визнана ним самим, дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства
по ст.125 ч. 2 КК України, він щиро розкаявся у його вчинені, завдана злочином
шкода відшкодована, а ст.45 КК України передбачає, що особа, яка вперше вчинила
злочин невеликої тяжкості та щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину
і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду,
звільняється від кримінальної відповідальності.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 45
КК України, ст.ст.7-2, 282
КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити
клопотання підсудного ОСОБА_1 та звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України в
зв"язку з дійовим каяттям, а провадження по справі закрити.

Міру
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання
щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постанова
може бути оскаржена, на неї може бути принесене подання прокурором

до
Чернігівського обласного апеляційного суду на протязі семи діб з моменту її

проголошення.