Справа №
ВИРОК

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

12
березня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого-судді Поповича С.С. з участю секретаря Черкес У.О. прокурора Чепіль
Ю.Д. захисника-адвоката ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську
кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, освіта неповна середня, не одруженого, не
працює, не судимого, -

- за ст. 185 ч.
1 КК України

установив:

Підсудний
ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин вчинено
за наступних обставин.

В кінці лютого 2005 року, точної дати не встановлено, підсудний знаходячись
в палаті № 32 Дитячої міської лікарні, що по вул. Чорновола в м.
Івано-Франківську, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_3 заснула, таємно
викрав у неї з під подушки мобільний телефон марки „Соні-Еріксон" вартістю
745 грн. та розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні
визнав повністю та пояснив, що злочин вчинив саме при викладених вище
обставинах. У вчиненому розкаюється.

Суд, визнавши відповідно до змісту ст. 299 КПК України недоцільним
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, приходить до висновку, що вина підсудного у скоєнні
інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

Дії підсудного слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України так як
досліджені докази достовірно підтверджують, що він вчинив умисні діяння, які
виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжку).

Призначаючи підсудному покарання суд враховує як ступінь
тяжкості вчиненого, так і особу винного.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудного
суд вважає повне визнання вини та розкаяння у вчиненому, те що він раніше не
судимий, що злочин вчинено в неповнолітньому віці, те що заподіяна злочином
шкода відшкодована, що підсудний виховувався без піклування батьків.

Обставин які
обтяжують вину підсудного суд не вбачає.

За таких обставин,
суд вважає, що покарання підсудному слід обрати в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК
України у вигляді одного року позбавлення волі, але враховуючи вказані вище
пом"якшуючі відповідальність обставини суд приходить до висновку, що
виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від
суспільства, що призначення покарання з реальним його відбуванням не
відповідатиме тяжкості скоєного.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому
покарання - один рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один
рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, періодично, один раз в місяць, з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної
сили змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з
під варти в залі суду.

На вирок
протягом 15 діб з часу його проголошення може бути подана апеляція до судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області
через Івано-Франківський міський суд.