Справа
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

19 квітня 2007 року. м.
Коростень.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Рафальського
Й.Л.

при секретарі Райвахівській
Л.В.

з участю прокурора Чижевського
А.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженця м. Дзержинськ Донецької області, жителя с АДРЕСА_1,
Коростенського району Житомирської області, громадянин України, освіта середня
спеціальна, працює СПМК - 2 столярем - бетонщиком, раніше не судимий, у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 120 ч.З, 125 ч.1, 166 КК України,

встановив:

ОСОБА_1., будучи батьком неповнолітньої ОСОБА_2. 15
лютого 1989 року народження, за місцем свого проживання в с АДРЕСА_1,
Коростенського району Житомирської області, злісно не виконував батьківського
обов'язку по догляду за дитиною. На грунті зловживання спиртними напоями часто
влаштовував скандали в сім'ї, виганяв з будинку дружину ОСОБА_3. та дочку
ОСОБА_2., наносив побої, чим перешкоджав дитині нормально навчатися та
відпочивати. Порушував вимоги ст.ст. 150, 152, 180 СК України де сказано, що
батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку
природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати до самостійного життя
та праці утримувати їх. ОСОБА_1. не виконував своїх батьківських обов'язків
внаслідок чого довів дочку ОСОБА_2. до замаху на самогубство. Так, 29 квітня
2005 року біля 18 години ОСОБА_1., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
за місцем свого проживання в с
АДРЕСА_1, Коростенського району, умисно наніс ОСОБА_2кілька ударів руками
та ногами по різним частинам тіла чим заподіяв тілесні ушкодження у виді синця
в лівій скуловій області обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень,
що не потягли за собою короткочасного розладу здоров'я. В цей же день, біля 24
години, знов почав бити дочку повторюючи, що буде це робити довго і боляче.
ОСОБА_2., з метою самогубства, випила 42 таблетки ізоніазіду, що потягло за
собою миттєву втрату свідомості та судом. Смерть ОСОБА_2. не настала із-за
вчасної медичної допомоги .

В судовому засіданні ОСОБА_2вину у вчиненні цих злочинів
визнав підтвердивши вищезазначені обставини вчинення злочинів.

Потерпіла ОСОБА_2. в судовому засіданні підтвердила
зазначені вище обставини вчинення ОСОБА_1злочинів. Пояснила, що в даний час
вона з батьком примирилась, просить не позбавляти його волі. Представник
потерпілої ОСОБА_3. також пояснила, що в даний час підсудний змінив своє
відношення до сім'ї, ніяких претензій до його не має, просить не позбавляти
його волі.

В судовому засіданні оголошені покази свідка ОСОБА_4.,
яка подала до суду заяву, що дані на досудовому слідстві покази підтримує в
яких зазначено, що ОСОБА_1. в останній час зловживає спиртними напоями. Чула
від людей, що він часто застосовує фізичне насильство до дружини та дочки
(а.с.36).

В судовому засіданні оголошені покази лікаря - фтезіатра
який показав, що ОСОБА_1. перебуває на обліку в райполіклініці з приводу
захворювання на туберкульоз. ОСОБА_2.

2

поставлена
на облік як особа, яка
контактує з хворим на тубуркульоз. Він прописав їй приймати по три таблетки
ізоніазіду на добу і видав 90 таблеток під розписку її батьку. Таблетки
приймаються з розрахунку ваги підлітка. Якщо прийняти їх більше, може настати
тяжке отруєння яке може привести до смерті (а.с. 37).

Свідок ОСОБА_5. на досудовому слідстві показала, що вона
в цю ніч виїзджала на виклик в с
Краснопіль і надавала ОСОБА_2необхідну медичну допомогу. Мати потерпілої
пояснила, що таке сталось із-за того, що дочку побив її батько (а.с.40).

Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_6. пояснив,
що у травні місяці 2005 року він був в с
Краснопіль. ОСОБА_2. йому розповіла, що її батько ОСОБА_1. зловживає
спиртними напоями, б'є її та матір. Погрожує вбивством. Така поведінка батька
приведе до того, що вона хотіла покінчити життя самогубством і випила велику
кількість таблеток ізоніазіду(а.с.34).

В судовому засіданні оголошені покази ОСОБА_10., який
помер. В його показах, даних на досудовому слідстві зазначено, що ОСОБА_3. є
його сестрою. У 1988 вона вийшла заміж за ОСОБА_1.. Спочатку вони жили добре,
але коли помер батько Вадима
почав виганяти з хати дружину та дочку. Кілька років ОСОБА_1. ніде не
працював і почав зловживати спиртними напоями. ОСОБА_2. скаржилась йому, що її
батько знущається над ними, б'є їх. У травні 2005 року йому повідомили, що
ОСОБА_1. побив ОСОБА_2. і вона потрапила до лікарні. Він поговорив з ОСОБА_2. і
вона розповіла, що із - за негідної поведінки батька хотіла покінчити життя
самогубством (а.с.38).

Вина підсудного у вчиненні злочинів стверджується
матеріалами кримінальної справи:

-висновком судово-медичного експерта №105 згідно якого
5.05.05 року у ОСОБА_2. був виявлений синець в стадії розсмоктування в лівій
скуловій області обличчя. Дане тілесне ушкодження могло виникнути від дії
твердого тупого предмета. Таке пошкодження відноситься до категорії легких
тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров'я. У лікувальному закладі
був встановлений діагноз „Отруєння таблетками ізоніазіду". Єксперт вважає,
що при прийомі ОСОБА_2. дози таблеток ізоніазіду в кількості 42 до 90 була
наявна загроза її життю( а.с.43-45).

Оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності,
проаналізувавши їх суд вважає, що вина ОСОБА_1. в судовому засіданні доведена.

Діями, які виразились в умисному заподіянні ОСОБА_2.
легкого тілесного ушкодження ОСОБА_1. вчинив злочин, передбачений ст. 125 ч. 1 КК
України.

Злісне невиконання ОСОБА_1встановлених законом обов'язків
по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки ОСОБА_1. вчинив злочин,
передбачений ст. 166 КК України.

Діями, які виразились в доведенні до замаху на
самогубство неповнолітньої ОСОБА_2. внаслідок систематичного приниження її
людської гідності ОСОБА_1. вчинив злочин, передбачений ст.120 ч.3 КК України.

Обставиною що обтяжує відповідальність підсудного,
відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що
пом'якшують покарання є щире каяття. Судом також визнаються як пом'якшуючі
обставини те, що ОСОБА_1. є інвалідом.

ОСОБА_1. вчинив тяжкий злочин, до кримінальної
відповідальності притягується вперше, за місцем роботи та проживання
характеризується позитивно.

Призначаючи покарання судом враховуються обставини та
тяжкість вчиненого злочину, особа підсудного, пом'якшуючі та обтяжуючі вину
обставини і суд вважає, що при призначенні покарання, з врахуванням пом'якшуючих
вину обставин, згідно ст. 69 КК України можливо призначити покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 120 ч.З КК України.

На підставі ст. 93-1 КПК України позов прокурора про
стягнення з підсудного витрат на стаціонарне лікування потерпілої підлягає
задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

3

ОСОБА_1 визнати винним у вчинення злочинів, передбачених
ст. ст. 125 ч.1,166,120 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

- за
ст. 125 ч. 1 КК України один рік виправних робіт за місцем роботи;

- за ст. 166 КК
України два роки позбавлення волі;

- за
ст. 120 ч.3, на підставі ст. 69 КК України, 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_1чотири роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання встановивши йому іспитовий строк на два роки,
якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на
його обов'язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти
органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання

Запобіжний захід ОСОБА_1, до вступу вироку в силу,
залишити попереднім - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Коростенської центральної
міської лікарні витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2. в сумі 233 (двісті
тридцять три) гривні 76 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського
апеляційного суду протягом 15 діб з моменту його проголошення.