АПЕЛЯЩІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «18» вересня 2007р. колегія судців
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

Головуючого Кузняка
В.О.

Суддів Тарбинського
В.Г., Ковтюк Є.І.

за
участю прокурора Слюсарюк
Р.Л.

розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями

засудженого
ОСОБА_2., потерпілої ОСОБА_4 на вирок
Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та

мешканець с. Несвоя,
Новоселицького району, громадянин України, молдованин,
непрацюючий, з середньою освітою, неодружений,
не судимий в силу ст. 89 КК України, засуджений за ст.
152ч.3 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 4 роки
позбавлення волі, за ст.
153ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених
покарань остаточно йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі
з поміщенням до кримінально виконавчої установи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець

та мешканець с Мамалиґа, Новоселицького району, громадянин України, молдованин,
з

середньою освітою, непрацюючий неодружений,
раніше не судимий,

засуджений
за ст.
152ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі з поміщенням до кримінально
виконавчої установи.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженець та мешканець с
Мамалиґа, Новоселицького

Справа
№11-327/2007 р.

Головуючий
у І інстанції Дутка М. С.

Доповідач
Кузняк В.О

Категорія ст.
ст. 152ч.3, 152ч.1 КК України.

2

району, громадянин України, молдованин,
з середньою освітою, бригадир
польової бригади СВК «Мамалиґа», не
одружений, не

судимий,

засуджений
за ст.
152 ч.3 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України на З роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбуття
призначеного покарання, якщо він
протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки повідомляти органи кримінально виконавчої системи
про зміну місця проживання, та
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Згідно з
вироком вони засуджені за те, що 5
лютого 2007 року біля 1 години в с. Несвоя,
Новоселицького району,
застосовуючи фізичне насилля зґвалтували потерпілуОСОБА_4.

Крім
того, ОСОБА_1 після скоєного злочину
приблизно о 1 годині 45 хвилин застосовуючи фізичне насилля до ОСОБА_4
задовольнив з нею статеву пристрасть неприроднім способом.

Не
заперечуючи доведеності своєї вини в скоєні злочину, засуджений ОСОБА_2. в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити і
обрати йому міру покарання не пов'язану з позбавленням волі. При цьому він
посилається на те, що він особисто не
здійснював фізичне насилля до потерпілої,
сама потерпіла просила суворо його не карати, а також на те, що він збирається зареєструвати шлюб з потерпілою.

Потерпіла
ОСОБА_4. теж просить вирок суду змінити і обрати ОСОБА_2 міру покарання не
пов'язану з позбавленням волі посилаючись на те, що він до неї не застосував насильства при
зґвалтуванні, а також на те, що вона збирається зареєструвати шлюб з засудженим.

Обговоривши
доводи апеляцій, перевіривши матеріали
справи, вислухавши думку прокурора, який просив вирок залишити без зміни, а апеляції без задоволення, потерпілої ОСОБА_4 яка підтримала доводи
апеляції, судова колегія вважає, що апеляції задоволенню не підлягають. При
цьому судова колегія виходить із слідуючого.

Винність
засуджених у скоєних злочинах при обставинах вказаних у вироці суду доведена
дослідженими судом доказами, їм дана
правильна юридична оцінка. Не оспорюється доказаність вини і в апеляційних
скаргах.

Відповідно
до ст.
65 КК України суд призначаючи покарання повинен враховувати тяжкість
вчиненого злочину, особу винного, обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання. Особам які вчинили злочини, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та
попередження нових злочинів.

При
призначенні міри покарання ОСОБА_2 суд належним чином виконав вимоги
вищезазначеного закону і врахував дані про його особу, ступінь тяжкості

3

скоєного
злочину, а також врахував всі пом'якшуючи обставини,
які встановлені при розгляді справи.

Суд
також дав належну оцінку показам ОСОБА_2. потерпілої, та інших засуджених даних ними в судовому
засіданні і належно мотивував прийняте рішення. Тому посилання в скаргах на
те, що суд не врахував обставин скоєння
злочину, зокрема, що ОСОБА_2.
не застосував насилля до потерпілої,
а тому суспільна небезпека його дій мінімальна не відповідають
дійсності, так як матеріалами справи
встановлено, що злочин було скоєно
групою осіб і це доведено доказами по справі.

Суд
також об'єктивно розцінив зміну показів в судовому засіданні, як засуджених так і потерпілої, як спосіб захисту засуджених, поскільки доказами, які були зібрані на попередньому слідстві
об'єктивно встановлено роль кожного із учасників скоєння злочину.

Самий же
намір зареєструвати шлюб засудженого ОСОБА_2. та потерпілої не є
підставою, для зменшення міри покарання
призначеної судом.

Кваліфікація
дій засуджених за ст.
152ч.3 КК України є вірною,
оскільки встановлено, що вони в
групі осіб, кожен з учасників діяв
узгоджено з іншими, з застосуванням
насилля вчинили зґвалтування потерпілої.

Також
правильно кваліфіковані дії засудженого ОСОБА_1 за ст.
153ч.1 КК України поскільки доведено,
що він задоволив статеву пристрасть неприроднім способом із
застосуванням фізичного насилля відносно потерпілої.

При
таких обставинах судова колегія вважає,
що підстав для зміни чи скасування судового рішення не має.

Враховуючи
вищенаведене, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2007 року щодо
ОСОБА_2 залишити без змін, а його
апеляцію та апеляцію потерпілої ОСОБА_4 - без задоволення.