Єдиний унікальний номер 722/725/15-к
Номер провадження 1-кп/722/42/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника-адвоката: ОСОБА_4

неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_5

його законного представника: ОСОБА_6

та обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 23.03.2015 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Селище Сокирянського району Чернівецької області, громадянина України, військовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
22.03.2015 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Едельвейс», який розташований по вул.Центральній в с.Селище Сокирянського району Чернівецької області, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, розпочав конфлікт із неповнолітнім ОСОБА_5 , в ході якого, діючи з особливою зухвалістю, висловлюючись нецензурною лайкою, не звертаючи уваги на присутність інших осіб, наніс кулаком своєї руки три удари в область обличчя неповнолітнього ОСОБА_5 , від яких останній впав на землю. В цей час, громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували поруч, намагаючись припинити хуліганські дії ОСОБА_7 , почали утримувати його та словесно заспокоювати. Однак, ОСОБА_7 , не реагуючи на зауваження та правомірні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вчиняючи тим самим опір вказаним громадянам, продовжив свої хуліганські дії, під час яких, висловлюючись нецензурною лайкою, наніс правою ногою три удари в область обличчя неповнолітнього ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців верхнього та нижнього повіка правого та лівого ока, субконьюктивальний крововилив зовнішнього кута правого очного яблука, садна чола справа, спинки носа, завитка лівої вушної раковини, вилицевої ділянки обличчя справа, внутрішньої поверхні правого зап`ястя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні хуліганства визнав в повному об`ємі та суду пояснив, що ввечері 22.03.2015 року він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знаходилися біля магазину «Едельвейс» в с.Селище. В цей час повз магазин по вулиці проходив ОСОБА_5 , якого він зупинив та попросив цигарку. Після того, як ОСОБА_5 повідомив про відсутність у нього цигарок, він наніс останньому близько 2-3 ударів рукою в обличчя, від яких ОСОБА_5 впав на землю. В той час, коли ОСОБА_5 знаходився на землі, він наніс йому ще декілька ударів ногою в область голови та тулуба. Чи вчиняли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 будь-які дії з метою припинення його хуліганських дій, він на даний час не пам`ятає. Щиро кається у вчиненому. Крім цього, суду пояснив, що після вказаної події, його батьки неодноразово зверталися до батьків потерпілого з метою добровільного відшкодування шкоди, завданої злочином, однак дане питання не було вирішено, оскільки вони не змогли домовитися про розмір відшкодування.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні хуліганства, його вина в повному об`ємі доведена наступними дослідженими судом доказами, а саме:

- показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що в березні 2015 року близько 20.00 год. він йшов додому від свого дядька, рухаючись по вул.Центральній с.Селище. Проходячи повз магазин «Едельвейс», він побачив свою однокласницю ОСОБА_9 , а також ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які на той час не були йому знайомі. Після того, як він привітався із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 покликав його до себе та попросив цигарку. Він повідомив ОСОБА_7 про відсутність цигарок, після чого останній, висловлюючись нецензурною лайкою, у наказовій формі вимагав від нього знайти цигарки. В подальшому, ОСОБА_7 висловив йому своє незадоволення щодо поведінки місцевих хлопців с.Селище, з одними з яких у нього раніше був конфлікт, після чого наніс йому в обличчя близько 2-х ударів рукою, від яких він упав на землю. Знаходячись на землі, ОСОБА_7 рукою та ногою наніс йому ще близько 4-х ударів в область обличчя. Під час вказаної події він чув як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 казали ОСОБА_7 , щоб останній припинив його побиття, однак чи вчиняли вони будь-які активні дії з метою припинити його побиття, він не бачив. До вказаний подій він не був знайомий з ОСОБА_7 , про будь-які конфлікти останнього із місцевими хлопцями с.Селище йому не відомо, оскільки участі у них він не приймав. У зв`язку із спричиненими йому тілесними ушкодженнями він близько 2-х тижнів знаходився на стаціонарному лікуванні в Сокирянській ЦРЛ. Вважає, що вказаним злочином йому спричинена матеріальна та моральна шкода. При цьому підтвердив, що батьки ОСОБА_7 зверталися до його батьків з метою відшкодування шкоди, завданої злочином, однак дане питання на даний час залишилося не вирішеним, оскільки вони не дійшли згоди щодо розміру відшкодування. З приводу покарання ОСОБА_7 підтримує позицію прокурора.

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що 22.03.2015 року близько 20.00 год. вона разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 знаходилися біля магазину «Едельвейс» в с.Селище, повз який по вулиці проходив її однокласник ОСОБА_5 . ОСОБА_7 зупинив потерпілого, попросив у нього цигарку, після чого наніс ОСОБА_5 декілька ударів рукою в обличчя, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. В подальшому, коли ОСОБА_5 знаходився на землі, ОСОБА_7 наніс йому ще декілька ударів рукою та ногою в область обличчя та тулуба. Під час побиття ОСОБА_5 , вона спочатку підійшла до ОСОБА_7 та намагалася відтягнути останнього, однак не змогла це зробити. Після цього, вона стала між потерпілим та обвинуваченим та намагалася припинити дії ОСОБА_7 , однак останній її відштовхнув. ОСОБА_10 також намагався припинити дії ОСОБА_7 , піймавши останнього руками та намагаючись відтягнути у бік, однак зробити це не зміг, оскільки обвинувачений виривався.

- свідок ОСОБА_10 дав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_9 щодо часу та місця вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 , а також механізму спричинення останнім тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 . Крім цього, суду пояснив, що в той час, коли обвинувачений наносив удари рукою в область обличчя потерпілого, він почав кричати до ОСОБА_7 , щоб той припинив свої дії, та підбіг до нього з метою відтягнути його від потерпілого, однак в цей час обвинувачений вже припинив наносити удари.

Крім цього, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими судом письмовими документами, зокрема:

- висновком судово-медичної експертизи №48 від 03.04.2015 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Сокирянської ЦРЛ з 22.03.2015 року з клінічним діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Множинні забої обличчя. При судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: синці верхнього та нижнього повіка правого та лівого ока, субконьюктивальний крововилив зовнішнього кута правого очного яблука, садна чола справа, спинки носа, завитка лівої вушної раковини, вилицевої ділянки обличчя справа, внутрішньої поверхні правого зап`ястя. Дані тілесні ушкодження виникли від, щонайменше шестиразової, дії тупих твердих предметів, цілком можливо внаслідок травматичної дії кулаків рук. По часу свого виникнення можуть відповідати на 22.03.2015 року, тобто їх виникнення цілком можливе при обставинах та час вказаних вище та відносяться до легких тілесних ушкоджень. При визначенні наявності тілесних ушкоджень та ступеню їх тяжкості, виставлений діагноз: Струс головного мозку, не приймався до уваги, так як останній не підтверджений об`єктивною клінічною симптоматикою, а обумовлений суб`єктивними даними (а.с.40-41);

- висновком судово-імунологічної експертизи №537 від 16.04.2015 року, згідно якого встановлено, що в плямах бурого кольору на джинсових штанах (об`єкт №1), які належать ОСОБА_7 знайдено кров людини (а.с.43-44);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2015 року та фототаблицею до нього, згідно яких встановлено, що під час проведення вказаної слідчої дії неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 у присутності понятих та його законного представника вказав на час, місце та механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 (а.с.46-49);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2015 року та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії, згідно яких встановлено, що свідок ОСОБА_10 у присутності понятих вказав на час, місце та механізм спричинення обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 (а.с.55-60);

- протоколом огляду предметів від 23.03.2015 року, згідно якого було оглянуто належні обвинуваченому ОСОБА_7 речі, а саме джинсові брюки та кросівки (а.с.67).

При цьому, суд вважає, що наданий прокурором протокол проведення слідчого експерименту від 14.04.2015 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_9 та відеозапис проведення вказаної слідчої дії на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, слід визнати недопустимим доказом, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно частин 1 та 2 ст.86 цього Кодексудоказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.89 цього Кодексу передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.227 КПК Українипри проведенні слідчих (розшукових) дій за участю малолітньої або неповнолітньої особи забезпечується участь законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря.

Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту від 14.04.2015 року, вказана слідча дія проводилася органом досудового розслідування за участю слідчого, понятих, неповнолітнього свідка ОСОБА_9 та її законного представника ОСОБА_12 . З вказаним протоколом учасники слідчої дії були ознайомлені, про що свідчать наявні у ньому їх підписи (а.с.50-53).

Разом з тим, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, неповнолітній свідок ОСОБА_9 у присутності законного представника її матері ОСОБА_12 суду пояснила, що участі у проведенні слідчого експерименту її матір ОСОБА_12 не приймала. Натомість, під час вказаної слідчої дії була присутня її тітка, яка в подальшому підписала протокол проведення слідчого експерименту від 14.04.2015 року від імені її матері.

З огляду на вказані вище вимоги кримінального процесуального законодавства та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вказаний вище доказ органом досудового розслідування отриманий з порушенням порядку, встановленого КПК України, а тому є недопустимим.

З наведених вище підстав суд вважає, що вказаний недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті даного процесуального рішення.

Враховуючи наведені вище досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.296 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема те, що він раніше не судимий, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, зокрема його молодий вік, критичне відношення до вчиненого та намагання в добровільному порядку відшкодувати завдану злочином шкоду, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст.75,76 КК України та звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки потерпілий ОСОБА_5 вважає, що даним кримінальним правопорушенням йому завдано матеріальної та моральної шкоди, яка залишилися не відшкодованою, а також враховуючи, що цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому та його законному представнику їх право на звернення до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Роз`яснити неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 та його законному представнику ОСОБА_6 їх право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: брюки джинсові синього кольору та кросівки сірого кольору, які зберігаються в камері речових доказів Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області повернути ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1