№ 1-кп/202/43/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2013 року
м.
Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Бєсєди Г.В.

при секретарі
Марченко М.Г.

за участю прокурора
Головко В.В.

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні угоду про визнання
винуватості, яка укладена між
прокурором прокуратури
Індустріального району м.
Дніпропетровська юристом 1 класу
Головко В.В. та ОСОБА_2 у кримінальному
провадженні № 0000138 відносно
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Губиниха Новомосковського району
Дніпропетровської області,
громадянина України, не працюючого, не
одруженого, освіта середня спеціальна,
проживаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 321 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до обвинувального
акту, ОСОБА_2, маючи злочинний намір,
спрямований на незаконне придбання,
перевезення та зберігання отруйних
речовин з метою подальшого збуту, в
травні 1991 року, точної дати і часу не
встановлено, перебуваючи в гаражі, який
розташований за адресою: АДРЕСА_2, на
стелажі виявив гумову ємкість, в якій
знаходилась металева ртуть, тим самим
придбав отруйну речовину - ртуть, не
менше 1 838 грам, яку в подальшому
незаконно зберігав у себе в гаражі з
метою збуту, не маючи на те
відповідного дозволу, до 12 листопада 2012
року.

Після чого достовірно знаючи про те, що
металева ртуть, є токсичним металом,
ОСОБА_2 умисно, незаконно, 12 листопада
2012 року, перевіз отруйну речовину -
ртуть, з метою збуту на маршрутному
таксі «Дніпропетровськ - Губиниха-1» до
будівлі ДК «Металургів» по вул. Косіора
№ 27 м. Дніпропетровська, де був
зупинений працівниками міліції, які в
період з 12 години 10 хвилин до 12 години 55
хвилин в ході огляду у присутності двох
понятих, у ОСОБА_2 виявили та вилучили
належну йому речовину сріблясто-білого
кольору, масою 1838 грам, яка згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
№ 440 від 20 червня 1995 року, входить до
переліку отруйних речовин і є ртуттю.
Згідно ГОСТ 4658-73, ртуть відноситься до
речовин першого класу небезпеки, яку
ОСОБА_2 незаконно придбав, перевіз та
зберігав з метою збуту.

Ці дії ОСОБА_2 органом досудового
розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.
321 КК України, як незаконне придбання,
перевезення та зберігання отруйних
речовин з метою збуту.

04 лютого 2013 року між прокурором
прокуратури Індустріального району м.
Дніпропетровська юристом 1 класу
Головко В.В. та обвинуваченим ОСОБА_2
укладена угода про визнання
винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_2 під час
досудового розслідування повністю
визнав свою винуватість у зазначеному
діянні і зобов'язується беззастережно
визнати обвинувачення в обсязі
обвинувального акту у судовому
провадженні. Також вказаною угодою
сторони погодили покарання ОСОБА_2 за ч.
1 ст. 321 КК України у виді одного року
позбавлення волі зі звільненням на
підставі ст. 75 КК України від
відбування покарання з випробуванням,
з іспитовим строком на один рік. В угоді
передбачені наслідки її укладання,
затвердження та невиконання, які
роз'яснені ОСОБА_2

Розглядаючи питання про можливість
затвердження угоди про визнання
винуватості суд, заслухавши прокурора
та ОСОБА_2 виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у
підготовчому судовому засіданні суд
має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про
визнання винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_2
визнав себе винуватим, відповідно до
ст. 12 КК України є злочином середньої
тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_2
цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4
ст. 474 КПК України, наслідки укладення
та затвердження даної угоди,
передбачені ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення, вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної
угоди відповідають вимогам
Кримінального процесуального кодексу
України та Кримінального кодексу
України.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
угоди про визнання винуватості між
прокурором і обвинуваченим ОСОБА_2 і
призначення останньому узгодженого
сторонами покарання.

Питання про речові докази підлягає
вирішенню в порядку ст. 100 КПК України, а
саме: фрагмент паперу, який містить
напис «Куплю ртуть. Дорого!» залишити
зберігати в матеріалах кримінального
провадження, отруйну речовину - ртуть,
масою 1749 г - знищити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України,
розділом ХІ «Перехідних
положень» КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 04 лютого 2013 року
про визнання винуватості між
прокурором прокуратури
Індустріального району м.
Дніпропетровська юристом 1 класу
Головко В.В. та ОСОБА_2.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321 КК
України, і призначити узгоджене
сторонами покарання у виді позбавлення
волі строком на один рік. На підставі
ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування призначеного покарання,
якщо він протягом одного року
іспитового строку не вчинить нового
злочину та виконає покладені на нього
обов'язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76
КК України: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання та роботи;
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_2 до
вступу вироку в законну силу залишити
без змін - підписку про невиїзд.

Речові докази: фрагмент паперу, який
містить напис «Куплю ртуть. Дорого!»,
який знаходиться в матеріалах
кримінального провадження, залишити
зберігати в матеріалах кримінального
провадження, отруйну речовину - ртуть,
масою 1749 г, яка знаходиться на
відповідальному зберіганні в ТОВ
«МИКИТРТУТЬ» - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КПК України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги вирок, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після ухвалення рішення судом
апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення
негайно вручити ОСОБА_2 та прокурору,
інші учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку.

Суддя:
Г.В.
Бєсєда