Справа № 308/7403/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.07.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11-кп/777/419/15 за апеляційною скаргою старшого прокурора відділу прокуратури Закарпатської області на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2015 року.
в с т а н о в и в:
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальний акт всупереч вимог ч.2 ст.291 КПК України хоча і містить відомостей про виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, однак в ньому не зазначено правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Окрім цього, в обвинувальному акті відсутні відомості про місце його складання. Також реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про всі процесуальні дії, в ньому не відображено всі процесуальні рішення. Зокрема, в реєстрі не вказано інформації про залучення захисника, а також його відомості.
Не погоджуючись з рішенням суду прокурор також подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор обґрунтовує апеляцію тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому викладено всі відомості про обставини, які прокурор вважав встановленими, їх правова кваліфікація відповідає фактичним обставинам правопорушень, з зазначенням всіх елементів складу злочину. У реєстрі матеріалів досудового розслідування відображено всі процесуальні рішення.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту, а в частині вирішення питання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою просив залишити ухвалу суду без зміни.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора який підтримав змінену апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив скасувати ухвалу тільки в частині продовження строку його утримання під вартою, думку захисника, який погодився з позицією свого підзахисного, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Ч.2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті.
Із змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , вбачається, що в ньому містяться, як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, так і правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.
Тому посилання суду як на підставу повернення обвинувального акту на незазначення у обвинувальному акті правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, є необгрунтованим.
Не ґрунтуються на фактичних обставинах і твердження суду першої інстанції про не відображення в реєстрі матеріалах досудового розслідування всіх процесуальних рішень.
Інші підстави для повернення обвинуваченого акту прокурору, зазначені в ухвалі суду, також не можна визнати обґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що перешкоди для призначення кримінального щодо ОСОБА_6 до судового розгляду відсутні, в зв`язку з чим ухвала Ужгородського міськрайонного суду підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 - направленню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314 - 316 КПК України.
Разом з тим, колегія суддів, враховуючи особу обвинуваченого та тяжкість кримінального правопорушення, що ставиться йому за вину, не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 про зміну обраного йому запобіжного заходу. Таке питання судом першої інстанції під час попереднього судового провадження вирішено з урахуванням приписів ст.ст.177-178 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу старшого прокурора відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити частково.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2015 року в частині повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, скасувати.
У решті ухвалу суду залишити без зміни.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 направити до Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог ст.ст. 314-316 КПК України.
Ухвала оскарження в касаційному порядку не підлягає.
Судді: