Справа №639/5219/15-к
Провадження №1-кс/639/721/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника Харківського слідчого ізолятора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , особи, яка тримається під вартою ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 про незаконне тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою на незаконне утримання в умовах Харківського слідчого ізолятору ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначає, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2014 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно вироку строк відбування покарання рахується з 15.05.2014 року та вказано без строку дії, що міра запобіжного заходу стосовно останнього залишається у вигляді тримання під вартою.

Незважаючи на те, що 17.02.2015 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не було продовжено ніяким рішенням суду, а також апеляційний суд Харківської області не виніс ніякого рішення про продовження строку запобіжного заходу, ОСОБА_6 не звільнено з Харківського слідчого ізолятору.

Також заявник зазначає, що 28.05.2015 року надав суду змінену апеляційну скаргу, згідно якої прохає вирок скасувати, а справу направити на новий розгляд. Крім того, ОСОБА_5 вказує, що відносно ОСОБА_6 не мається жодних з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та на утриманні у останнього перебувають мати та батько похилого віку, які страждають на чисельні хронічні захворювання.

В зв`язку з чим, на думку заявника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 утримується в умовах Харківського слідчого ізолятору незаконно, внаслідок чого просить звільнити ОСОБА_6 з під варти, обравши відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подану скаргу підтримав та просив її задовольнити, надавши пояснення наведені вище.

Прокурор та представник Харківського слідчого ізолятора проти задоволення скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши думку сторін, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
З матеріалів особової справи вбачається, що ухвалою слідчого суді Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2014 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 13.07.2014 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.07.2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 08.09.2014 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 12.10.2014 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.10.2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 08.12.2014 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 27.12.2014 року.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2014 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 залишено раніше обрану - у вигляді тримання під вартою.

Як встановлено у судовому засіданні, вирок Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2014 року не набрав законної сили, адже на нього була подана апеляційна скарга, що у судовому засіданні підтвердив й ОСОБА_5 .

Таким чином, згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2014 року на теперішній час стосовно ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід може бути змінено чи скасовано судом апеляційної інстанції, яким за даним кримінальним провадженням є апеляційний суд Харківської області. Дані про таку зміну або скасування запобіжного заходу матеріали особової справи ОСОБА_6 не містять, не надано копію такого рішення і захисником ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволення скарги ОСОБА_5 на незаконність тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слід відмовити.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги про незаконне тримання під вартою не передбачено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.206, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 про незаконне тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1