Справа № 11-473/2011 Головуючий в 1 інстанції: Терещенко О.Є.
Категорія: ст.115 ч.1 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
У Х В А Л А

іменем України

05 квітня 2011 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Гемми Ю.М.,

суддів Сажинова В.В., Грушицького А.А.,

з участю прокурора Литвиненка О.О.,

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 квітня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою кримінальна справ за звинуваченням:

ОСОБА_2, 04. 02.1975 року народження,

громадянина України, в силу ст.89 КК України такого, що не

має судимості,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, направлена прокурору м. Каховки на додаткове розслідування з мотиві неповноти та неправильності досудового слідства.

ОСОБА_2 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що він 27 лютого 2005 року близько 19 год., знаходячись в будинку домоволодіння громадянина ОСОБА_3 по вул.Орджонікідзе,20 в смт. В.Лепетиха Херсонської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, у ході сварки з господарем будинку ОСОБА_3, на ґрунті неприязних відносин, з метою умисного вбивства наніс останньому чотири удари деревяною качалкою по потиличній частині голови, у результаті чого настала смерть ОСОБА_3

Спрямовуючи справу на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні, суд послався на те, що жодних достовірних доказів, які б підтверджували, що злочин вчинено ввечері 27.02.05 року суду не надано. Ні в ході досудового слідства, ні в судовому засіданні алібі підсудного ОСОБА_2 та показання свідків на його підтвердження не спростовані. Висновки судово-медичних експертиз про час заподіяння тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого є суперечливими та не підтверджують факт заподіяння цих тілесних ушкоджень 27.02.2005 року. Крім того, слідством не була вилучена та долучена до матеріалів справи металева палка, якою наносилися удари потерпілому, на чому наполягали підсудний і свідки у своїх первісних показаннях. При цьому суд зазначив, що в ході розслідування необхідно провести відтворення обстановки і обставин події між учасникам події, а саме: підозрюваним ОСОБА_2 та свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6; провести експертизу для зясування питання, чи можливо заподіяти тілесні ушкодження потерпілому, вилученою деревяною качалкою; відпрацювати інші версії стосовно виявлення осіб, які могли скоїти злочин; усунути виявлені суперечності в матеріалах справи.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, посилається на незаконність і необґрунтованість постанови суду, просить її скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування доводів указує, що висновки суду про неможливість усунення неповноти досудового слідства в судовому засіданні суперечать вимогам ст.ст. 22, 281 КПК України і є передчасними, оскільки суд мав змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, свідків, давання судових доручень у порядку передбаченому в ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій. У ході досудового слідства свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 - очевидці події безпосередньо вказали, що саме ОСОБА_2 нанесено удари потерпілому. Підстав не брати до уваги ці докази судом у постанові не наведені. Вказівка суду про проведення відтворення обстановки і обставин події між учасниками події, а саме: підозрюваним ОСОБА_2 та свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 через пять років після скоєння злочину є надуманою, оскільки свідок ОСОБА_4 помер, а місце знаходження свідка ОСОБА_5 на даний час невідоме, а підсудний ОСОБА_2 заперечує факт нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_3. Що стосується проведення медико-криміналістичної експертизи для зясування питання, чи можливо заподіяти деревяною качалкою тілесні ушкодження потерпілому, то в матеріалах справи є всі необхідні обєкти, зокрема, речовий доказ. Інших обєктів по справі не представляється можливим установити. Дану експертизу можливо провести шляхом давання судового доручення. Вважає, що суд повинен оцінити наявні у справі докази щодо їхньої достатності для вирішення питання стосовно вини особи, яка обвинувачується у злочині.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, пояснення захисника ОСОБА_1, яка заперечувала проти задоволення апеляції прокурора та просила постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про необхідність направлення справи на додаткове розслідування з підстав, викладених у постанові, є необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.281 КПК України та розяснення, що міститься в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів (ст.280 КПК України).

Однак зазначених вимог закону судом дотримано не було.

Під час розгляду справи судом допущено однобічність та неповноту судового слідства, а також істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, що відповідно до ст.ст.368, 370 КПК України є підставою для скасування постанови.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд не дослідив усі докази обвинувачення по справі та не дав їм оцінку в їхній сукупності.

Передусім, як убачається із протоколу судового засідання, судом взагалі не були досліджені докази обвинувачення, зокрема, визнавальні показання ОСОБА_2 про обставини вчинення ним убивства ОСОБА_3, дані ним на досудовому слідстві в якості підозрюваного та обвинуваченого з участю захисника, а також показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про причетність ОСОБА_2 до вчиненого злочину, дані протоколу предявлення особи для впізнання для зясування обставин, що могли мати істотне значення для правильного вирішення справи.

(том №1 а.с. 5-9, 11, 12 -14,18, 19, 60-65, 87-90, 147-148, том № 3 а.с.41, 42, 50)

Обмежившись вибірковим дослідженням доказів обвинувачення, зокрема, даних протоколу огляду місця події, протоколу явки з повинною з доданими схемами та малюнками ОСОБА_2, протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2 і його захисника, протоколу очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_2 і свідком ОСОБА_4, протоколу допиту ОСОБА_6, суд не дав їм оцінку в сукупності з іншими доказами і не навів мотивів, з яких він не взяв до уваги ці докази обвинувачення.

(том № 1, а.с.2, 15, 35- 47, 66 83, 98 100, том № 3, а.с.50)

Також поза увагою суду залишилися показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про причетність ОСОБА_2 до вбивства ОСОБА_3, які судом не поставлені під сумнів.

Свій висновок про неповноту та неправильність досудового слідства суд зробив тільки на позиції захисту підсудного ОСОБА_2 про його непричетність до вбивства ОСОБА_3, надавши перевагу його показанням та свідкам захисту про наявність у нього алібі, та визнав ці показання послідовними та достовірними, що не можна визнати правильним, оскільки докази підлягають оцінці в повному обсязі в їхній сукупності, що судом зроблено не було.

Тільки дослідивши всі докази по справі, суд міг робити висновок про неповноту й неправильність досудового слідства та необхідність повернення справи на додаткове розслідування. При цьому в будь-який час судового слідства, у тому числі й після дослідження всіх доказів, сторони вправі були заявити клопотання про проведення певних слідчих дій, у тому числі шляхом давання судових доручень, згідно зі ст.315-1 КПК України.

Не є підставою для дослідування наявність по справі доказів, які суперечать один одному, зокрема: висновків судово-медичних експертиз щодо часу заподіяння тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого, про що вказав суд у постанові.

Зазначені протиріччя могли бути вирішенні самим судом шляхом призначення повторної експертизи, відповідно до ст.ст.75 ч.6, 203, 312 КПК України.

Вказівка суду про необхідність проведення відтворення обстановки і обставин події між учасникам події, а саме: підозрюваним ОСОБА_2 та свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6., є надуманою, оскільки судом у постанові зазначено, що ОСОБА_4 помер, місце знаходження свідка ОСОБА_5 на даний час невідоме, а свідок ОСОБА_6 не є безпосереднім очевидцем злочину. У той же час сам підсудний ОСОБА_2 заперечує факт нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_3, на що суд не звернув уваги.

Що стосується необхідності проведення експертизи для зясування питання, а саме можливості заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, вилученою деревяною качалкою, як про це зазначено в постанові суду, то воно може бути вирішено без направлення справи на додаткове розслідування шляхом призначення експертизи або давання судового доручення.

Посилання суду на відпрацювання інших версій стосовно виявлення осіб, які могли скоїти злочин, не ґрунтується на законі, оскільки відповідно до вимог ст.275 КПК України суд повинен розглянути справу відносно підсудного і тільки в межах предявленого обвинувачення та винести рішення по суті щодо конкретної особи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду про направлення справи на додаткове розслідування не можна визнати законною та необґрунтованою, вона підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд, у ході якого суду належить з урахуванням зазначених в ухвалі обставин ретельно перевірити зібрані у справі докази як обвинувачення, так і захисту, дати їм належну оцінку в їхній сукупності та в залежності від установленого прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити.

Постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 квітня 2010 року про повернення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст.115 ч.1 КК України на додаткове розслідування прокурору м. Каховка скасувати, а справу повернути новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі суддів зі стадії судового розгляду.

Головуючий:

Судді :