Справа № 11-60 2007 р. Головуючий
Доповідач - Слісарчук Я.А.
УХВАЛА

Іменем України

"
6 " лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі:

Головуючого Романова О.В.

суддів Захарчука С.В.

Слісарчука Я.А.

за
участю прокурора Синявського
А.В.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області
від 17
листопада 2006
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с.
Серебрянка Гайнського району, Пермської області, не судимого,

засуджено за
ст.185 ч.4 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 3
роки 6
місяців
позбавлення волі.

Запобіжний захід, щодо
засудженого залишено попередній
підписка про невиїзд.

Строк
відбуття покарання визначено
рахувати з моменту звернення вироку
до виконання.

Питання про речові
докази вирішено відповідно до вимог
ст.81 КПК
України.

Постановлено стягнути
з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 45078,25 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 2000
гривень
моральної шкоди.

Як визнав суд, 22 червня 2006 року в період з 5 години ЗО хвилин
до 7 години
ОСОБА_1 в с.м.т.
Нова Борова Володарськ-Волинського району, з території, яка розташована на
вулиці Заводській,1, залучивши
до крадіжки ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, яким не було достовірно відомо про його злочинні наміри,
за допомогою автокрана, належного ОСОБА_4
погрузив на автомобіль КРАЗ,
та за 4 ходки
вивіз невстановлену слідством кількість кам'яних плит габро товщиною 250
міліметрів, площею 83 квадратних метри і одну кам'яну плиту габро товщиною 120
міліметрів, площею 1,35 квадратних
метрів на загальну суму 69320
гривень 09 копійок,
належних ОСОБА_2, чим
завдав потерпілому значної шкоди.

Засуджений ОСОБА_1 вирок просить

скасувати.Зазначає, що досудове слідство проведено
однобічно та неповно, не правильно встановлена вартість викрадених плит, а у
зв'язку з цим не вірно кваліфіковані його дії.Вказує на суворість призначеного
судом покарання, при цьому звертає увагу, що він має на своєму утриманні троє
неповнолітніх дітей, щиро розкаявся у вчинені злочину, відшкодував потерпілому
заподіяні збитки.Апелянт також не погоджується з сумою стягнутої з
нього матеріальної шкоди.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1,
який підтримав свою апеляцію, прокурора про законність та обґрунтованість
вироку суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Винність ОСОБА_1
у вчинені злочину
за

обставин, зазначених у вироку
доведена об'єктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку і
належним чином оцінені
судом.

Показання
потерпілого ОСОБА_2
та накладні, які він представив свідчать, що в кінці 2005 року на одному з
кар'єрів він купив кам'яні блоки габро, які пізніше розпиляв на плити, загальна
площа, яких становила 84,35
квадратних метри і перевіз на зберігання в с.м.т. Нова Борова.

З пояснень засудженого ОСОБА_1,
свідків ОСОБА_3
і
ОСОБА_4 видно, що
за

пропозицією ОСОБА_1 вранці 22 червня 2006 року за 4 ходки
вони вивезли всі кам'яні плити з місця їх зберігання на територію, яку орендує
приватний підприємець ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_5
показав, що у вищезазначений день засуджений привіз йому плити габро.Частину з
яких було розпилена на плити
товщиною 80
міліметрів.

Під час огляду
місця події, території, якою тимчасово користується ОСОБА_5 було виявлено плити
габро та
розпил горбилів.

За висновком
гемологічної експертизи загальна площа плит та горбилів, які були виявлені при
огляді місця події і оглянуті експертом під час проведення експертизи становить
4 0,52 квадратних метри, а їх вартість 24241,84 гривні.Вартість плит
площею 84,35 квадратних
метри, які придбав потерпілий становить 69320,09
гривень.

Виходячи з
наведеного, колегія суддів не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 про те, що він
здійснив викрадання плит загальною площею лише 4 0,52 квадратних метри, оскільки зібраними у справі доказами
доведено, що засуджений таємно викрав саме 84,35 квадратних метри плит,
належних потерпілому.

Кваліфікувавши дії ОСОБА_1 за ст. 185
ч.4 КК України суд
призначив йому покарання нижче
від найнижчої межі встановленої санкцією статті закону у вигляді
позбавлення волі.При цьому врахував, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на
утриманні неповнолітню дитину.

Підстав для
перекваліфікації дій засудженого на ч.З ст. 185 КК України та пом'якшення йому
покарання із застосуванням ст. 75 КК України про, про що наголошує в своїй апеляції
засуджений, колегія суддів
не знаходить.

Викладені в
апеляції засудженого доводи про

однобічність, неповноту та
неправильність досудового слідства,
колегія суддів не
приймає до уваги.

Матеріали справи
свідчать, що досудове слідство по справі проведено з дотриманням вимог КПК
України. Під час досудового слідства були допитані потерпілий, свідки,
призначена гемологічна експертиза.Достовірність висновку вказаної експертизи в
колегії суддів не викликає жодних сумнівів.

Що стосується
посилання в апеляції на неконкретність пред'явленого обвинувачення, то на думку
колегії суддів, воно є безпідставним.

З матеріалів кримінальної справи
видно, що в

постанові про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_1 зазначені дані
про предмет вчинення злочину на скільки вони були відомі слідчому на час
проведення досудового слідства.

Клопотання
засудженого про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування та
про призначення повторної гемологічної експертизи обґрунтовано судом визнані
такими, що не підлягають задоволенню і відхилені.

Доводи ОСОБА_1 про неправильне визначення

судом
розміру стягнення матеріальної шкоди, колегія суддів не
приймає до уваги.

Вирішуючи
питання про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 в сумі 100000 гривень
суд обґрунтовано частково задовольнив позов потерпілого, стягнувши на його
користь 45078,25 гривень.При цьому суд врахував вартість плит за висновком
експертизи, які були в наявності до їх крадіжки та вартість плит, які були
виявлені працівниками міліції після вчинення ОСОБА_1 злочину.

Перевіркою
матеріалів кримінальної справи не встановлено істотних порушень КПК України, що
тягнуть зміну чи скасування
вироку суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.365, Збб КПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Володарськ-Волинського
районного суду Житомирської області від 17
листопада 2006 року, щодо нього -
без зміни.