Справа № 150/907/13-к
Провадження по справі № 1-кп/150/54/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Чернівецький районний
суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Діденко А.В.,

з участю прокурора Андріїв І.М.,

за участю обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні кримінальне провадження,
зареєстроване у Єдиному реєстрі
досудових розслідувань за

№0000302 від 14.08.2013 року відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня спеціальна,
одруженого, непрацюючого, раніше не
судимого

за вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту від 24.09.2013
року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що
в середині серпня 2012 року, в АДРЕСА_1,
відповідно до укладеного
цивільно-правового договору з ПрАТ
«Шаргородський маслозавод», працюючи
на посаді приймальника молока та
володіючи отриманими із маслозаводу
коштами, призначеними для виплати
компенсації за прийняте молоко в липні
2012 року, на власний розсуд виплатив
жителям АДРЕСА_1 зазначені кошти в
рахунок погашення боргу за фактично
прийняте ним молоко, після чого, діючи
умисно, протиправно, з метою
відзвітувати перед ПрАТ
«Шаргородський маслозавод» про
виплату компенсації за прийняте
молоко, підробив офіційний документ -
відомість №5, яка затверджена наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 02.03.2012 року
№101, а саме в графу «Підтвердження
факту виплати компенсації»
власноручно поставив 147 підписів від
імені жителів АДРЕСА_1, про отримання
ними компенсації за здане молоко.

Продовжуючи реалізовувати свій
злочинний умисел, спрямований на
погашення боргу перед жителями АДРЕСА_1
за здане ними молоко коштами, які
призначені для виплати компенсації за
прийняте ним молоко, ОСОБА_1, в середині
вересня 2012 року, отримавши в ПрАТ
«Шаргородський маслозавод» грошові
кошти, призначені для виплати
компенсації за прийняте ним молоко в
серпні 2012 року, перебуваючи в АДРЕСА_1,
розпоряджаючись на власний розсуд, в
черговий раз, виплатив жителям АДРЕСА_1
зазначені кошти в рахунок погашення
боргу за здане ними молоко, після чого,
діючи умисно, протиправно, з метою
відзвітувати перед ПрАТ
«Шаргородський маслозавод» про
виплату компенсації за фактично
прийняте молоко, підробив офіційний
документ - відомість №8, якеа
затверджена наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 02.03.2012 року №101, а саме в
графу «Підтвердження факту виплати
компенсації» власноручно поставив 136
підписів від імені жителів АДРЕСА_1 про
отримання ними компенсації за здане
молоко .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 358 КК
України: підроблення офіційного
документа, який видається
підприємством , яке має право видавати
такий документ, і який звільняє від
обов'язків.

24 вересня 2013 року, між прокурором
прокуратури Чернівецького району
Вінницької області Андріїв І.М., якій на
підставі ст.37 КПК України надані
повноваження прокурора у
кримінальному провадженні №0000302
від 14.08.2013 року та ОСОБА_1 укладена
угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_1
беззастережно визнав свою винуватість
у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358
КК України, в обсязі підозри. За
вказаною угодою сторони погодили
покарання за вчинене кримінальне
правопорушення у вигляді штрафу в
розмірі 70 неоподатковуваних мінімів
доходів громадян (1190 гривень).

Суд вважає необхідним угоду про
визнання винуватості затвердити,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода, між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України
угода про визнання винуватості між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена за
ініціативою прокурора чи
обвинуваченого.

Частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу
угода про визнання винуватості між
прокурором та обвинуваченим може бути
укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений
ОСОБА_1 визнав себе винуватим,
відповідно до ст.12 КК України є
злочином невеликої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про
визнання винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
ініціюватись в будь-який момент після
повідомлення особі про підозру, до
виходу суду до нарадчої кімнати для
ухвалення вироку.

При цьому судом встановлено що
обвинувачений цілком розуміє що він
має право на судовий розгляд, під час
якого прокурор зобов'язаний довести
кожну обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого його
він обвинувачується а він,
обвинувачений, має права, визначені
пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та
розуміє наслідки укладення та
затвердження даної угоди передбачені
ст. 473 КПК України зокрема, про характер
обвинувачення, щодо якого він визнає
себе винуватим, вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом
та що він цілком розуміє свої права,
передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального
провадження, зокрема обвинуваченого
ОСОБА_1, який показав, що укладення
угоди з його сторони є добровільним,
оцінюючи викладені обставини
провадження у їх сукупності, суд
приходить до висновку про те, що
укладення угоди сторонами є
добровільним і не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дій
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до
уваги що умови даної угоди
відповідають вимогам ст. 472 КПК України
та КК України суд приходить до висновку
про необхідність затвердження угоди
про визнання винуватості між
прокурором і обвинуваченим ОСОБА_1 і
призначення останньому узгодженої
сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд
переконається, що угода може бути
затверджена, він ухвалює вирок, яким
затверджує угоду і призначає узгоджену
сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_1 роз'яснено і
йому зрозумілі наслідки невиконання
угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК
України, районний суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК
України.

Затвердити угоду про визнання
винуватості від 24 вересня 2013 року між
прокурором прокуратури Чернівецького
району Вінницької області, Андріїв І.М.,
якій на підставі ст.37 КПК України
надані повноваження прокурора у
кримінальному провадженні №0000302
від 14.08.2013 року та ОСОБА_1.

На підставі угоди про визнання
винуватості ОСОБА_1 призначити
узгоджене сторонами покарання у
вигляді штрафу в розмірі 70
неоподатковуваних мінімів доходів
громадян (1190 гривень).

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення з підстав передбачених ч.
4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав:
призначення судом покарання
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди; ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання; невиконання
судом вимог, встановлених частинами
четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК
України, у тому числі не роз'яснення
йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав
призначення судом покарання менш
суворого, ніж узгоджене сторонами
угоди; затвердження судом угоди у
провадженні, в якому згідно частини
четвертої ст.469 КПК України угода не
може бути укладена.

Копію вироку суду після його
проголошення негайно вручити
засудженому та прокурору.

Суддя: підпис

«З оригіналом вірно»

Довідка: вирок не набрав законної сили

Суддя Чернівецького районного суду
Цимбалюк Л.П.