Справа № 1-155/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня
2008 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої -
судді Марущак Р.М.,

при секретарі -
Волошенко С.Я.,

з участю прокурора - Гнатенка
С.О.,

захисника - адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня, не
одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця і жителя АДРЕСА_2, українця,
гр-на України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не
судимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.249 КК України, -

в с т а н о в и в:

5 вересня 2008 року близько 21-00
години гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за попередньою
змовою між собою, маючи умисел на незаконне зайняття рибним промислом, на
території Сулинського ландшафтного заказника Кременчуцького водосховища поблизу
с. Святилівка Глобинського району, діючи
умисно, використовуючи заборонені
знаряддя лову - сітки мисинові довжиною по 70 м з вічком 70Х70 мм, порушивши
при цьому п.п. 3.14.,3.15 Правил любительського і спортивного рибальства,
незаконно добули рибу цінних видів : лящ - 28 шт., судак - 18 шт., сазан 1 шт.
Цим заподіяли істотну шкоду водним ресурсам загальнодержавного значення на суму
1829 гривень.

Допитані в судовому засіданні підсудні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнали повністю і дали
пояснення, які за змістом не мають розбіжностей з формулюванням обвинувачення
судом.

Пояснили, що 4 вересня 2008 року домовилися
між собою порибалити, щоб заробити грошей від реалізації риби. Близько 21-00
год., використовуючи дюралевий човен «Южанка», що належав Сухині С.П. та мотор
«Вєтєрок», що належав ОСОБА_2, виставили в районі острова Петренки, що на
Кременчуцькому водосховищі, дві мисинові сітки. Наступного дня в цей же час
поїхали їх знімати і були затримані на воді працівниками рибоохорони.
Перерахунок риби та її зважування проводилося в їх присутності. Про те, що лов
риби в Сулинському заказнику заборонений вони знали.

Оскільки
фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися,
добровільність визнання вини підсудними не викликала сумнівів,то інші докази по
справі, в порядку ст. 299 КПК України, не досліджувалися.

В діях
підсудних наявний склад злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України -
умисне незаконне зайняття рибним добувним промислом з заподіянням істотної
шкоди рибним ресурсам. Вилучення риби з
природного середовища було здійснено з порушенням порядку, встановленого чинним
законодавством. Вина ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 доведена.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до
вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи
винних та обставини, що обтяжують і пом'якшують покарання.

Вчинений злочин Кримінальним Кодексом України віднесено до
злочинів невеликої тяжкості. Підсудні по місцю проживання характеризуються
позитивно, до кримінальної відповідальності притягуються вперше, працездатні,
примусового лікування від алкоголізму не потребують. Згідно медичного висновку
у ОСОБА_3виявлені вади мови (заїкання), у Суховієнка С.П. - легке розумове
відставання.

Обставинами, що пом'якшують покарання
підсудних є щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину
вперше, молодий вік.

Обставиною,що обтяжує покарання є вчинення злочину групою осіб за попередньою
змовою.

Суд вважає достатнім для перевиховання
винних призначення основного
покарання у вигляді мінімального штрафу
в межах санкції статті.

Цивільний позов, заявлений Полтавським
міжрайонним природоохоронним прокурором в інтересах держави в особі
Святилівської сільської ради на суму 1829 грн.
підлягає задоволенню частково, так як вилучена у правопорушників риба
була реалізована на суму 63 грн. 50
коп.(а.с.10). Цю суму суд, керуючись п.21 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 17 від 10.12.2004 року "Про судову практику у справах про
злочини та інші правопорушення проти довкілля", враховує при вирішенні
цивільного позову, зменшивши задоволену суму до 1765 грн.50 коп.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого
ч.1 ст.249 КК України і призначити кожному покарання у вигляді штрафу в розмірі
30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 гривень, з конфіскацією
знаряддя промислу і всього добутого.

Запобіжний
захід засудженим не обирати.

Позов
Полтавського міжрайонного природоохоронного прокурора задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
позабюджетний екологічний рахунок Святилівської сільської ради 1765 грн.50
коп., солідарно.

Речові докази (а.с. 13, 25, 28) - дві сітки
мисинові, човен «Южанку», мотор «Вєтєрок»
конфіскувати на користь держави.

На
вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на
протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Надруковано в нарадчій кімнаті особисто і є
оригіналом.

СУДДЯ
Р.М.МАРУЩАК