ВИРОК

Іменем України

20 січня 2014 року Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової
Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

за участю прокурора Сушко В.М.

за участю захисника ОСОБА_1

за участю потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Бердянську
кримінальну справу № 310/433/13-к рік по
обвинуваченню ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець села
Маринівка Приморського району
Запорізької області, громадянин
України, освіта середня спеціальна,
працює водієм ТОВ «Автосоюз»,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше не
судимому,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.122 КК України,

суд

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2012 року приблизно о 23 годині 55
хвилин ОСОБА_3, будучі в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись
поблизу кафе-бара "ЕДЕМ", розташованого
по бульвару Гайдара в місті Бердянськ
Запорізької області, діючи умисно, в
ході конфлікту з ОСОБА_2 на ґрунті
раптово виниклих неприязних відносин,
маючи умисел на спричинення тілесних
ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_2
приблизно три удари в голову,
спричинивши потерпілому згідно
висновку експерта № 529 від 26.10.2013 року
тілесне ушкодження у вигляді
відкритого двостороннього перелому
нижньої щелепи зліва в області кута і
між 4, 5 зубами на нижній щелепі зліва, де
мало місце ушкодження слизистої
оболонки.

У пред'явленому звинуваченні
обвинувачений ОСОБА_3 свою вину, при
вказаних у вироку обставинах, за ч.1 ст.
122 КК України визнав повністю. У
скоєному він розкаюється, просить суд
суворо його не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю
підтверджується поясненнями
потерпілого та свідків.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він
наполягає на тому, що дійсно
обвинувачений 05 жовтня 2012 року
приблизно о 23 годині 55 хвилин спричинив
йому тілесне ушкодження. Цивільний
позов він не заявляв, призначення
покарання обвинуваченому залишає на
розгляд суду.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 05.10.2012
року він дійсно був в кафе-барі "ЕДЕМ",
де біля кафе бачив потерпілого, ОСОБА_5
і незнайому дівчину. Він знаходився у
стані сильного алкогольного сп'яніння,
тому більше нічого не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що 05.10.2012
року він дійсно був в кафе-барі "ЕДЕМ",
де біля кафе бачив чоловіка, який лежав
на землі, а обвинувачений стояв біля
кафе на вулиці і курив.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що 06.10.2012
року вона в своєї квартирі зранку
побачила дівчину, яка їй розповила, що
її сина побили і вона допомогла йому
прийти до додому.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що 06.10.2012
року вона в своєї квартирі зранку
побачила тілесні ушкодження на обличчі
свого брата ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що 05.10.2012
року вона дійсно була в кафе-барі
"ЕДЕМ". Коли вона вийшла з кафе, то
побачила потерпілого, який лежав на
землі. Вона зі своєю знайомою допомогла
йому піднятися і вони допомогли йому
прийти додому.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю
підтверджена письмовими доказами,
наданими прокурором:

- довідкою № 687 від 06.10.2012 року про
звернення потерпілого до травпункту (
а.с.39),

- протоколом огляду місця події
від 07.10.2012 року ( а.с.40), від 03.10.2013 року з
фото таблицею ( а.с.41-45),

- медичним витягом відносно
потерпілого ОСОБА_2 ( а.с.46),

- протоколом пред'явлення особи
для впізнання по фотознімкам від 26.10.2013
року за участю ОСОБА_2 ( а.с.49-51), при
проведенні котрого ОСОБА_2 впізнав
обвинуваченого,

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 26.10.2013 року за участю
ОСОБА_2 з фототаблицею ( а.с.52-62), при
проведенні котрого ОСОБА_2 вказав
місце, де йому були спричинені тілесні
ушкодження,

- висновком судово-медичного
експерта № 529 від 26.10.2013 року ( а.с.67-68),

- висновком судово-медичного
експерта № 534 від 28.10.2013 року ( а.с.69).

Оцінюючи в сукупності всі обставини по
справі суд приходить до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_3 в
здійсненні злочину, передбаченого
ч.1ст. 122 КК України доведена і його дії
правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК
України, як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у статті 121
кримінального кодексу України, але
таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я.

Суд вважає необхідним виключити з
пред'явленого обвинувачення признак «
або значну стійку втрату
працездатності менш як на одну
третину», оскільки під стійкою втратою
працездатності менш як на одну третину
розуміється втрата загальної
працездатності від 10% до 33 % включно.
Відсоток втрати працездатності
визначається судово-медичною
експертизою з урахуванням нормативно
визначених МОЗ критеріїв встановлення
ступеня стійкої втрати професійної
працездатності, оскільки такої
судово-медичною експертизою з
урахуванням нормативно визначених МОЗ
критеріїв встановлення ступеня
стійкої втрати професійної
працездатності в матеріалах, наданих
прокурором не має і така експертиза не
проводилася.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що
він щиро розкаюється в скоєному,
позитивно характеризується по місцю
свого мешкання і місцю роботи, раніше
не судимий, як пом'якшувальні вину
обставини.

Разом з тим суд приймає до уваги і
знаходження в стані алкогольного
сп'яніння на час злочину, як обтяжливі
вину обставини.

При призначенні покарання, суд
враховує характер і ступень тяжкості
злочину, конкретні обставини справи,
вказані дані про особу ОСОБА_3, його
відношення до скоєного та вважає, що
виправлення і перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без
ізоляції від суспільства, призначивши
покарання в межах санкції ч.1ст.122 КК
України та застосувавши ст.75 КК
України.

Цивільний позов по справі не
заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені
злочину, передбаченого ч.1ст.122 КК
України і призначити йому покарання у
вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_3 від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком
один рік, з покладенням на нього
обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК
України:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації
в кримінально-виконавчу інспекцію;

Запобіжний захід ОСОБА_3 не
обирався.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, у разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається ОСОБА_3 і
прокурору.

Суддя