Справа 688/1441/15-к
№ 1-в/688/139/15
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шепетівка клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, одруженому, до засудження непрацюючому, раніше судимого:

1)
11.12.2008 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 29.03.2011 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 186, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, суд

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 засуджений 02.11.2011 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст.ст. 15 ч.1 186 ч.2, 70 ч.4, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 14.01.2011 року.

Кінець строку: 14.07.2016 року.

17 квітня 2015 року адвокат засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у відповідності до ст. 82 КК України, обґрунтовуючи вимоги тим, що засуджений відбув 2/3 частин строку покарання, став на шлях виправлення, оскільки протягом останніх двох років до дисциплінарної відповідальності не притягувався, всі попередні стягнення погашені.

В судовому засіданні адвокат та засуджений підтримали клопотання, з підстав викладених у ньому.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню клопотання, зазначивши, що своєю поведінкою за весь період відбування покарання засуджений не довів свого виправлення, допустив 6 порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має, не працевлаштований на виробництві із-за небажання працювати, участь в програмах диференційованого впливу не приймає, перебуває на профілактичному обліку у психіатра з діагнозом «органічний розлад особистості».

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Заслухавши пояснення адвоката, засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Законом передбачено дві умови, необхідні для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким: впевненість, що засуджений став на шлях виправлення, та фактичне відбуття ним, передбаченої ч.4 ст. 82 КК України частини строку покарання.

Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є такий ступінь виправлення засудженого, при якому подальше його виправлення стає можливим при застосуванні більш м`якого виду покарання ніж те, яке призначене вироком суду. Така можливість зумовлюється тим, що особистість засудженого, його відношення до виконання обов`язків свідчать про успішний перебіг процесу виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за скоєння тяжких злочинів, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_6 за період відбування покарання допустив 6 порушень вимог режиму утримання, які виразились у порушенні розпорядку дня та відмові назвати свої дані під час поіменної перевірки, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді двох попереджень, трьох доган та 15 діб ДІЗО, в тому числі двічі правами начальника колонії. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. За весь період відбування покарання не мав жодного заохочення. Засуджений негативно відноситься до праці, оскільки не працевлаштований на виробництві колонії через небажання працювати, безвідповідально відноситься до виконання робіт із благоустрою установи, умисно уникає виконання робіт із самообслуговування. До виконання законних вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно. Із-за власного небажання не приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, самодіяльних організаціях. Перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «органічний розлад особистості».

Наведені обставини свідчать про те? що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до засудженого пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, тим більше виправними роботами, відсутні.

Погашення на час розгляду клопотання дисциплінарних стягнень, за відсутності заохочень, інших позитивних даних, які свідчили б про те, що засуджений став на шлях виправлення, не може бути підставою для заміни йому покарання більш м`яким, оскільки цим не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України, а сам лише факт відбуття необхідної для застосування пільги частини строку покарання, не може бути підставою для застосування такої пільги.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1