Справа № 468/465/15-к

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

В И Р О К
іменем УКРАЇНИ
06.04.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Баштанка кримінальне провадження №0000176 по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, відповідно ст. 89 КК України не судимого, який обвинувачується за ст. 198 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, встановлено, що 07.03.2015 року, біля 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 від ОСОБА_5 по місцю проживання останнього за адресою АДРЕСА_2 , отримав ноутбук ASUS X 550 СС DBN0WU047893459 вартістю 5000 грн., раніше викрадений ОСОБА_5 у мешканця м. Баштанка ОСОБА_6 . При передачі зазначеного ноутбука ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3 про те, що він 07.03.2015 року викрав його у ОСОБА_6 ..

ОСОБА_3 достовірно знаючи, що зазначений ноутбук є викраденим, на прохання ОСОБА_5 взяв його та зберігав за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 та 09.03.2015 року біля 14 год. 00 хв. в районі «Сільгосптехніки» м. Баштанка збув його місцевому мешканцю ОСОБА_7 за 1000 грн..

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України, тобто заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

25.03.2015 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст.472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.198 КК України, та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: покарання за ст.198 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік. Якщо він протягом зазначеного іспитового строку не вчинить нового злочину. Відповідно до ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з врахуванням ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження, характеру і тяжкості обвинувачення, каяття обвинуваченого, його характеристикою. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст.198 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 25.03.2015 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:
Затвердити угоду від 25.03.2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ :