справа № 462/528/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2015 року м. Львів
Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004063 від 06.12.2014р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 13.11.2012 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин, а саме: 25.11.2014 року близько 18 год. 00 год. перебуваючи у приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів, що по вул. Конюшинній, 7 у м. Львові, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_5 запчастини для автомобіля марки «Пежо-Боксер», 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: стартер вартістю 3150 грн., генератор вартістю 2100 грн. та акумулятор марки «92А3-СТ ISTA PLAZMA», вартістю 1500 грн., завдавши ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 6750 грн. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме: здав вказані автозапчастини в пункт прийому металобрухту, що по вул. Гніздовського у м. Львові.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що дійсно, 25.11.2014 року він перебував у приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів за адресою м. Львів, вул. Конюшинна, 7, звідки таємно викрав запчастини для автомобіля, які в подальшому здав на пункт прийому металобрухту. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати, обіцяє стати на шлях виправлення.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, кваліфіковані вірно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України на думку суду є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України), обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який осудний, одружений, не працює, раніше судимий, розмір шкоди завданої правопорушенням не відшкодував та вважає за необхідне призначити підсудному покарання у виді позбавлення волі та відповідно до ст.ст. 71,72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 13.11.2012 року.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 13.11.2012 року та остаточно засудити ОСОБА_4 до позбавлення волі на 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, обрати тримання під вартою, взявши його під варту з зали судового засідання.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту фактичного затримання 23 квітня 2015 року.

Запобіжний захід засудженому, до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1 .