Справа № 341/546/15-к
Провадження № 11-кп/779/231/2015
Категорія ст.185 ч.3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , матеріали кримінального провадження № 0000052 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Галицького районного суду від 30 березня 2015 року відносно

обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 28 жовтня 2011 року Тернопільським міським судом за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч.3 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі звільненого з місць позбавлення волі 23 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :
даним вироком ОСОБА_8 засуджено за ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 - особисте зобов`язання - змінено на тримання під вартою на строк 2 місяці до 29 травня 2015 року. Строк відбуття покарання слід рахувати з 30 березня 2015 року.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винний у вчиненні злочинів за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 28.01.2015р. близько 22 год. в с. Тенетники, Галицького району, Івано-Франківської області підійшовши до помешкання ОСОБА_7 АДРЕСА_3 , пересвідчившись, що потерпіла ймовірно знаходиться в хліві, через відчинені вхідні двері проник в середину будинку, перебуваючи в одній із кімнат помітив на стільці жіночу сумку вартістю 200 грн., яку викрав разом з вмістом та вийшовши з будинку на дорогу, пішов в напрямку с. Новий Мартинів, Галицького району. З викраденої сумки витягнув дві пластикові картки Приватбанк з пін-кодом до однієї з них і грошові кошти в сумі 48 грн., а саму сумку викинув.

29.01.2015р. перебуваючи в м. Калуші, Івано-Франківської області по вул. Б.Хмельницького, 8 Б, обвинувачений з використанням однієї з викрадених у потерпілої карток Приватбанк та пін-кодом до неї, в 08.40 год. та 08.44 год. здійснив операції по зняттю готівки з банкомату Приватбанк на суму 4000 грн., 2000 грн. та 200 грн., а всього з рахунку потерпілої ОСОБА_7 було знято 6200 грн., в цілому викрадено майна на суму 6448 грн.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його дії були невірно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого у зв`язку з суворістю. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, перекваліфікувати його дії зі ст. 185 ч.3 на ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 в скоєнні злочину при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю грунтуються на розглянутих в судовому засіданні і наведених у вироку доказах.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог матеріального права і кримінального процесуального законодавства перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Під час досудового розслідування і в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 було визнано вину в тому, що він таємно проник в житло потерпілої ОСОБА_7 і вчинив крадіжку, що підтверджується показаннями обвинуваченого під час проведення досудового розслідування і в судовому засіданні.

Дані дії обвинуваченого є кваліфікуючою ознакою за ст. 185 ч.3 КК України, а саме крадіжка, яка поєднана з проникненням у житло.

Твердження апелянта щодо перекваліфікації його дій зі ст. 185 ч.3 на ст. 185 ч.2 КК України, оскільки двері в житло ОСОБА_7 були відкриті, то воно не заслуговує на увагу.

Що стосується призначення покарання, то відповідно до ст. 65 КК України, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року п. 2 Про практику призначення судами кримінального покарання, з наступними змінами, роз`яснив, що відповідно до ст. 65 ч. 1 п. 1 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу.

Як видно із вироку, суд, призначаючи покарання, в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, те що він раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, за місцем відбуванням попереднього покарання характеризувався негативно; думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, часткове відшкодування шкоди, щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують йому покарання судом визнано те, що він вчинив злочин щодо особи похилого віку.

Твердження обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі не містить конкретних посилань, які могли б лягти в основу для скасування вироку суду першої інстанції та застосування ст. 69 КК України.

Інші посилання обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі щодо призначення більш м`якшого покарання є безпідставними та не знаходять свого підтвердження виходячи із матеріалів кримінального провадження.

Тому суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що покарання ОСОБА_8 відповідає загальним засадам призначення покарань, встановлених у ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Апеляційних підстав для зміни, або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Галицького районного суду від 30 березня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, з часу його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2