Справа № 1-138/11
ПОСТАНОВА

іменем України

17 лютого 2011 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі Сунак Н.М.

з участю прокурора Степанчака Н.Й.

розглянувши у судовому засіданні в місті Стрию кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лисовичі, Стрийського району Львівської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, фізична особа-підприємець, раніше несудимої, проживаючої в АДРЕСА_1: у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи з 11.09.2000 р. зареєстрованою Стрийською районною державною адміністрацією Львівської області фізичною особою-піддриємцем (свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_1), в порушення вимог ст.ст. 43. 45, 46 Конституції України, ст.ст. 2, 5-1, 21, 22, 24, 29. 50. 54, 94, 95 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 1, 5, 12, 13 Закону України «Про оплату праці», в жовтні 2010 року, здійснюючи підприємницьку діяльність по роздрібній торгівлі продуктовими товарами, прийняла на роботу, на постійну основу, без укладення трудового договору продавцем ОСОБА_2, якій виплачувала заробітну плату без сплати податків та інших загальнообов'язкових відрахувань та на яку не поширювалися гарантії, передбачені законодавством України про працю та соціальне забезпечення. Вказаними діями ОСОБА_1 грубо порушила законодавство про працю в частині забезпечення прав ОСОБА_2 на соціальній захист, передбачених Конституцією України та Законами України.

Підсудня ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що у 2000 р. зареєструвалася в Стрийській районній державній адміністрації, як фізична особа-підприємець. З цього часу почала займатися підприємницькою діяльністю у с. Баня Лисовицька. а саме: роздрібною торгівлею продуктовими виробами. У травні 2010 р. вона заключила договір з ВПУ № 34 м. Стрия, згідно якого училище скерувало до неї у магазин для проходження перед дипломної виробничої практики студентку ОСОБА_2, яку та проходила з травня по червень 2010 р. і зарекомендувала себе добросовісною працівницею. І коли вона випадково зустріла її у другій половині 2010 р., то запропонувала постійну оплачувану роботу у продуктовому магазині. Водночас вона пояснила ОСОБА_2 про те, що встановлює, для неї випробувальний термін. Крім того, остання не могла до кінця визначитись чи бажає вона продовжувати у неї роботу. Тому до останнього часу вона не уклала з ОСОБА_2 трудового договору, хоча й планувала це зробити після проведення підрахунків отримуваного доходу від її праці. На даний час потерпіла, вже в неї не працює. Щиро розкаюється у вчиненому, повністю розрахувалась з ОСОБА_2 та просить звільнити її від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям.

Підсудна визнала себе винною повністю у вчиненому злочині, фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання

І

недоцільним дослідження доказів стосовно цих обставин справи. Таким чином, суд. впевнившись у правильному розумінні підсудною змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, відповідно до ч.З ст.299 КК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудної доведена повністю. Вірно кваліфіковано її дії за ч. 1 ст. 172 КК України, оскільки вона грубо порушила законодавство про працю.

Суд враховує, що ОСОБА_1 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, відшкодувала заподіяну шкоду, позитивно характеризується по місцю постійного проживання, просить кримінальну справу відносно неї закрити у зв'язку з дійовим каяттям, потерпіла жодних претензій до неї немає, не заперечує проти закриття кримінальної справи, про що подала суду відповідну заяву.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_1 можливе без застосування покарання звільнивши її від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям, а кримінальну справу слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7-1, 7-2, 282 КПК України. 45 КК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172 КК України провадженням закрити, звільнивши її від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям, стаття 45 КК України.

Запобіжний захід по відношенню до ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - скасувати.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області.

Головуючий-суддя Н. М. Янів