Справа № 1601/7863/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2012 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Гафяк В.М.

при секретарі Шпунтовій А.С.

з участю прокурора Ядрової Л.О.

скаржниці ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову органу досудового слідства про порушення кримінальної справи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Кременчуцького МУ ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 від 22.02.2012 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ст.190 ч.1 КК України за фактом заволодіння грошовими коштами УПФУ в м.Кременчуці шляхом обману ( шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Вважає, що дана постанова про порушення кримінальної справи порушує її права та законні інтереси і винесена безпідставно з порушенням вимог ст.94-98 КПК України.

Суд, розглянувши скаргу, дослідивши матеріали, які стали приводом та на підставі яких було порушено справу, заслухавши пояснення скаржниці та її захисника, які підтримали скаргу в повному обсязі посилаючись на те, що хоча справа і порушена за фактом, однак, винесенням оскаржуваної постанови порушуються права та законні інтереси саме скаржниці і фактично справа порушена відносно неї, що для прийняття рішення про порушення кримінальної справи у органів досудового слідства не було достатніх підстав передбачених законом, оскільки органами досудового слідства не дано оцінки всім обставинам, слідчого Свіренка В.О., який пояснив, що ним відповідно до вимог ст.97 КПК України відповідна перевірка не проводилась, а рішення про порушення кримінальної справи прийнято на підставі наданих йому матеріалів, підстави для порушення кримінальної справи ним не заначались в постанові, так, як їх фактично небуло на момент винесення постанови про порушення справи, думку прокурора який вважав, що оскаржувана постанова винесена компетентною особою відповідно до вимог ст. ст. 94,97,98 КПК України, за результатами відповідної дослідчої перевірки, вважає, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як стверджував в судовому засіданні прокурор, приводами для порушення кримінальної справи стало звернення в.о.начальника Кременчуцької ОДФІ ОСОБА_4 «Про направлення акту про проміжні результати ревізії окремих питань ФГД в Управлінні ПФУ в м.Кременчуці, підставами для порушення справи стали матеріали дослідчої перевірки з цього приводу ( а.с.5-96 ).

Згідно змісту резолютивної частини оскаржуваної постанови справа порушена за фактом заволодіння грошовими коштами УПФУ в м.Кременчуці шляхом обману ( шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України, і, це незважаючи на те, що відповідальність за вчинення шахрайства , що завдало значної шкоди потерпілому передбачена ч.2 ст.190 КК України.

Тобто фактично справу порушено не за тією нормою чинного Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність за вчинення дій зазначених в резолютивній частині оскаржуваної постанови. .

Відповідно до вимог ч.2 ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Згідно досліджених наданих суду матеріалів, які стали приводами та підставами порушення справи в них відсутні такі дані, таких даних не було надано суду і під час розгляду скарги.

Відповідно до вимог ст. 97 КПК України коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється в строк визначений зазначеною нормою шляхом виконання перелічених в ній дій.

При цьому, на порушення вимог ч. 4 ст.97 КПК України, орган досудового слідства не проводе з цього приводу відповідної перевірки, хоча така перевірка було конче необхідна з огляду на специфіку оспорюваних відносин та обставин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 98 КПК України, якщо в момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи.

Дана норма для органу досудового слідства є імперативною, однак на порушення зазначеної норми, слідчим порушено кримінальну справи за фактом, та фактично відносно ОСОБА_1, що є порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства України, а саме ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України при наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 КПК України, орган досудового слідства зобовязаний винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону України, за ознаками якої порушується справа, а також подальше її спрямування.

Як видно зі змісту оскаржуваної постанови на порушення вимог зазначеної норми слідчим в ній не вказано підстави для порушення кримінальної справи.

В оскаржуваній постанові слідчим лише зазначено, що підставою для порушення справи є :наявність у діях невстановлених осіб ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Однак, при цьому не конкретизується, та не зазначається, які саме ознаки об»єктивної та суб»єктивної сторони зазначеного злочину наявні у діях скаржниці та невстановлених осіб.

Таких фактичних необхідних й достатніх даних, які вказували б на наявність ознак суб»єктивної та об»активної сторони злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України не вбачається із досліджених судом матеріалів справи, які стали приводами та підставами порушення справи а саме в акті планової виїзної ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності УПФУ в м.Кременчуці та доданих до нього копіях документів ( а.с.14-42) таких даних не міститься і в наявних в матеріалах справи копіях документів наданих Кременчуцькою ОДФІ ( а.с.43-67) таких данних не було надано їх суду і під час розгляду скарги.

Так у акті Кременчуцької ОДФІ не містяться фактичні данні які вказували б на наявність ознак злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України ( а.с.14-18), такі данні відсутні і в інших матеріалах (а.с.19-69).

Зазначене вище вказує на те, що при порушені кримінальної справи органом досудового слідства не додержано вимог ст.ст. 94, 97, 98 КПК України, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 236-8 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Кременчуцького МУ ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 від 22.02.2012 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ст.190 ч.1 КК України за фактом заволодіння грошовими коштами УПФУ в м.Кременчуці шляхом обману ( шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому - скасувати.

Матеріали кримінальної справи, після набрання законної сили даної постанови, повернути до СВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області.

Копію постанови направити прокурору м. Кременчука, органу досудового слідства СВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській обл., скаржниці ОСОБА_1 захиснику ОСОБА_2, заявнику Кременчуцькій ОДФІ.

Апеляція на постанову може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її винесення.

СУДДЯ: