УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року м. Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого - Гошовського Г.М., суддів - Дорчинець
С.Г., Вотьканича Ф,А. з участю прокурора - Фрицюк В.В. адвоката - ОСОБА_1.
засудженої - ОСОБА_2. потерпілої - ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією потерпілої
ОСОБА_4. на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від
14 листопада 2006 року, яким засуджена

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка та мешканка м. Мукачево,АДРЕСА_1, гр-ка України,
українка, з середньою освітою, неодружена, непрацююча, раніше несудима-за ст.
286 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України
постановлено звільнити ОСОБА_2. від відбування основного покарання, якщо вона
протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає,
покладеного на неї обов'язки:

·
не виїжджати на постійне
місце проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи;

·
повідомляти органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну
місця проживання, роботи або навчання;

·
періодично з'являтися
для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_2. постановлено залишити попередній-
підписку про невиїзд.

Цивільний позов постановлено задовольнити частково стягнути з ОСОБА_2.
40000грн. моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2. 521 грн. 64 коп. на користь НДЄКЦ при УМВС
України в Закарпатській області судових витрат та на користь Львівського НДІСЄ-
1874 грн. 37 коп. судових витрат.

Справа:№ 83 Категорія:
11

Головуючий у. першій інстанції:
Камінський С.Є.

Доповідач: Дорчинець С.Г.

2

За вироком суду ОСОБА_2. визнана винною в тому, що 16.09.2005р. приблизно в
22 год. керуючи автомобілем марки "Мерседес-Бенц" №НОМЕР_1, який
належить громадянину Угорщини ОСОБА_7у та рухаючись зі швидкістю 75-80 км/год
по вул. Підгірянській в м. Мукачеві в напрямку смт. Кольчино Мукачівського
району, порушила вимоги п. п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України,
зокрема не забезпечила безпеки дорожнього руху в темну пору доби, не вжила
заходів для зменшення швидкості руху автомашини аж до зупинки транспортного
засобу з метою уникнення небезпеки для руху в умовах недостатньої видимості,
внаслідок чого передньою правою частиною автомобіля допустила наїзд на
велесипедиста ОСОБА_5., який їхав на обладнаному світловідблискувачем
велосипеді в попутному напрямку попереду автомобіля "Мерседес-Бенц" В
результаті наїзду ОСОБА_5. отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку
судово-медичної експертизи відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є в
прямому причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та
спричинили смерть потерпілого.

В апеляції потерпіла ОСОБА_3. порушує питання про зміну вироку стосовно
засудженої ОСОБА_2., а саме призначити їй реальне покарання без застосування
ст. 75 КК України, а також в частині стягнення х неї моральної шкоди в сумі
40000 грн., визнавши цивільним відповідачем власника автомобіля-фірму "STAR IHMOKFT" Угорської республіки та стягнути з цієї фірми в її користь моральну шкоду в
розмірі 40000 грн. Свої вимоги мотивує тим,
що засуджена ОСОБА_2. не розкаялась у вчиненому, не виявила щире каяття,
не сприяла активному розкриттю злочину, про що свідчить те, що вона з місця події поїхала, не надала допомогу
потерпілому, не викликала швидку допомогу, не повідомила про ДТП
працівників міліції, а в подальшому робила все, щоб скрити свою причетність до
злочину. В ході слідства не встановлено, що в машині знаходився і власник
автомашини ОСОБА_7. Судом не враховано, що засуджена ОСОБА_2. постійно
змінювала свої показання щодо швидкості руху, що вона не застосувала гальмування.
Крім того в судовому засіданні взагалі не з'ясовували питання про матеріальну
шкоду.

Засуджена ОСОБА_2. вирок не оскаржила.

Заслухавши доповідь судді про суть
вироку, повідомлення про те, ким і в якому
обсязі він оскаржений, виклавши основні доводи апеляції, заслухавши міркування
прокурора про залишення вироку без зміни, апелянта-потерпілу ОСОБА_3., яка
вважає, що засудженій призначили занадто м'яке покарання, а також, будучи повністю згідною з розміром
стягнутої в її користь суми шкоди, просить цю суму шкоди стягнути з
фірми "STAR IHMOKFT" Угорської республіки, як власника автомашини "Мерседес-Бенц",
крім того визнає, що про матеріальну шкоду в судовому засіданні ніяких доказів
не мала, засуджену ОСОБА_2, та її
адвоката ОСОБА_1. про залишення вироку без
зміни та про часткове відшкодування присудженної

з

шкоди в "розмірі 8000 грн.,
перевіривши справу в межах апеляції, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку з таких мотивів.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи та з вироку, суд першої
інстанції при призначені покарання засудженій ОСОБА_2. у відповідності з
вимогами ст. 65 КК України врахував конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину (необережний злочин), її
особу та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання та
обгрунтовано прийшов до висновку, що вона може бути виправлена без відбування
покарання в порядку ст. 75 КК України.

Підстав для зміни чи скасування вироку в зв'язку м'якістю призначеного
засудженій ОСОБА_2. покарання апеляційний суд не знаходить.

Крім того апеляційний суд відмічає, що твердження потерпілої ОСОБА_6. про
те, що суд незаконно стягнув моральну шкоду з- засудженої ОСОБА_2., а не з власника джерела підвищеної
небезпеки- фірми "STAR
IHMOKFT" м. Будапешта
Угорської Республіки, оскільки це не відповідає вимогам закону, зокрема ст.
1187 ч. 2ЦК України,є безпідставним. Так ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачає,
що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого
створює підвищену небезпеку. З покарань засудженої ОСОБА_2., які не
спростовані, видно що вона керувала автомашиною "Мерседес" по згоді
та дозволу громадянина Ургорщини ОСОБА_7, якому належить вказаний автомобіль, тобто
керувала на правовій підставі, а тому і повинна відшкодовувати завдану шкоду.

Щодо вирішення питання про відшкодування матеріальної
шкоди, то як вбачається з матеріалів кримінальної справи, потерпіла
ОСОБА_6. ні на досудовому слідстві, ні в судовому засіданні не представила
жодного доказу про матеріальну шкоду та її
розмір. При таких обставинах суд першої інстанції обгрунтовано відмовив
потерпілій в задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди.

Таким чином підстав для задоволення апеляції ОСОБА_6.
немає.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, апеляційний суд

Ухвалив:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_6. залишити без задоволення, а вирок
Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2006
року стосовно ОСОБА_2.- без зміни.

Головуючий - Гошовський Г.М. судді -Дорчинець С.Г., Вотьканич Ф.А ВІРНО:

Дорчинець С.Г.