Справа №4-33
П О С Т А Н О В А

30.09.2008
року Тельманівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді
Цукурова П.М.

при секретарі
Чабан О.Г.

з участю прокурора Берлізова А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Тельманове
справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову прокурора Тельманівського району про
порушення кримінальної справи,

В С Т А Н О В И В:

24.09.2008 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Тельманівського районного
суду на постанову прокурора Тельманівського району про порушення кримінальної
справи 04.06.2008 року за фактом видачі завідомо неправдивого висновку
експертами Старобешівського міжрайонного відділу судово-медичної
експертизи.ОСОБА_1 вказує на те, що для порушення кримінальної справи не було
приводів і підстав, передбачених ст. 94 КПК України, в зв'язку з чим справу
порушено з порушенням ст. 98 КПК України.

Дослідивши матеріали, на
підставі яких було порушено справу, вислухавши пояснення ОСОБА_1 думку
прокурора який не згодний зі скаргою і просив відмовити в задоволенні скарги,
суддя приходить до слідуючого.

04 червня 2008 року прокурор
Тельманівського району порушив кримінальну справу за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 384 Кримінального Кодексу України за фактом видачі
завідомо неправдивого висновку експертами Старобешівського міжрайонного відділу судово-медичної експертизи Донецького
обласного бюро СМЕ. Згідно постанови судово-медичні експерти по кримінальній
справі №62-8577, порушеної стосовно неповнолітнього ОСОБА_2 за ст. 125 ч.2 КК
України, яку в порядку ст. 7-3 КПК України направлено до Тельманівського суду,
17.08.2006 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_3 1994 року
народження по кримінальній справі №62-8577 надали висновок 151/3 яким
встановлено, що ОСОБА_3 завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження. В той же
час згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 476 від 20.09.2006
року ОСОБА_3 завдані легкі тілесні ушкодження.

Статтею 236-7
Кримінально-процесуального Кодексу України передбачено, що постанова органу
дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо конкретної
особи чи за фактом вчинення злочину може
бути оскаржена до місцевого суду за місцем розташування органу або роботи
посадової особи, яка винесла постанову, з дотриманням правил підсудності.
Скарга про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину може
бути подана до суду особою, інтересів
якої стосується порушена кримінальна справа.

Суд приймає до розгляду
скаргу на постанову про порушення кримінальної справи протягом усього часу
перебування справи у провадженні органу дізнання, слідчого, прокурора до
моменту закінчення досудового слідства.

Згідно ч.2 ст. 94 КПК
України, підставою до порушення кримінальної справи є достатні дані, які
вказують на наявність ознак злочину. Недопустимим є порушення справи на
підставі припущень, або таких даних про злочин, достовірність яких викликає
серйозні сумніви.

Згідно представлених суду
матеріалів, приводом для порушення кримінальної справи став рапорт слідчого
прокуратури від 04.06.2008 року в якому він вказує, що він перевіряє факт
видачі завідомо неправдивого висновку експертами Старобешівського міжрайонного
відділу судово-медичної експертизи від 17.08.2006 року за № 151/3, згідно якого
громадянину ОСОБА_3 завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження. В той же час
висновком комісійної судово-медичної експертизи за № 476 від 20.09.2006 року
ОСОБА_3 завдані легкі тілесні ушкодження.

Для встановлення істини слідчий в рапорті пропонує прокуророві
порушити кримінальну справу, що і зробив прокурор 04.06.2008 року. В той же час
згідно п.5 ч.1 ст. 94 КПК України приводом до порушення кримінальної справи є
безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак
злочину. Справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані,
які вказують на наявність ознак злочину, що передбачено ст. 4 КПК України.

За таких обставин рапорт
слідчого для встановлення істини не був приводом для порушення кримінальної
справи прокурором, тобто прокурором порушені вимоги ч.1 п.5 та ч.2 ст. 94 КПК України.

Недопустимим є порушення
справи на підставі припущень, для встановлення істини.

Прокурор, порушуючи справу не
переконався в наявності ознак злочину, достатності підстав для цього, як цього
вимагає ч.1 ст. 98 КПК України.

Крім цього в постанові
прокурора не вказані приводи і підстави до порушення справи, а також подальше
її спрямування.

За таких обставин судом
встановлено, що при порушенні прокурором справи не були додержані вимоги статей
94,97,98 КПК України, тому скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова про
порушення справи підлягає скасуванню і відмовленню в порушенні справи.

Керуючись ст. 236-7, 236-8,
Кримінально-процесуального Кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1, задовольнити.

Постанову прокурора Тельманівського району від 04 червня 2008 року про
порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 384 ч.1
Кримінального Кодексу України за фактом видачі завідомо неправдивого висновку
експертами Старобешівського МРВ судово-медичної експертизи Донецького обласного
бюро СМЕ управління охорони здоров'я Донецької обласної адміністрації,
відмінити і відмовити в порушенні справи.

На постанову протягом семи
діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного
суду.

Суддя