У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах

у складі:

головуючого - судді

Пошви Б.М. ,

суддів

Верещак В.М. і Гошовської Т.В.,

за участю прокурора

Сорокіної О.А.,

засудженого

ОСОБА_1.,

розглянула
в судовому засіданні 19 квітня 2007 року в м. Києві кримінальну справу
за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2. на вирок Смілянського
міськрайонного суду Черкаської області від 10 листопада 2005 року щодо ОСОБА_1.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця
АДРЕСА_1 Смілянського району Черкаської області, раніше не судимого,

засуджено :

- за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки
позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами,

- за ч. 1 ст. 135
КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів,
остаточне покарання ОСОБА_1. призначено 4 роки позбавлення волі без позбавлення
права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1. від призначеного покарання
звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього
відповідних обов'язків.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2.
2000грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 10000грн. на відшкодування
моральної шкоди, і на користь Черкаської лікарні 941грн. витрат на лікування
потерпілого.

Вироком суду ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він 30
липня 2005 року приблизно о 20год., керуючи автомобілем “ВАЗ-21011” д. н. НОМЕР_1, рухаючись по АДРЕСА_2
Смілянського району Черкаської області, біля буд. 72, в порушення п. п. 2.1,
2.10, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не справився з керуванням і
скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, в результаті чого потерпілому були заподіяні
тяжкі тілесні.

Після чого ОСОБА_1 з місця події зник, завідомо залишивши
без допомоги потерпілого, який перебував в небезпечному для життя стані і був
позбавлений можливості через малолітство та безпорадний стан, в якій його
поставив ОСОБА_1, вжити заходів до самозбереження, хоча останній мав змогу
надати потерпілому таку допомогу.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2. порушує питання про
скасування судового рішення щодо ОСОБА_1., посилаючись на невідповідність
призначеного засудженому покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та даним
про особу засудженого.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, яка
підтримала касаційну скаргу представника потерпілого, пояснення засудженого
ОСОБА_1., який просив не позбавляти його волі, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1. у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, суд зробив на підставі
доказів, досліджених у судовому засіданні, і що по суті у скарзі не
оспорюється.

Згідно зі встановленими у справі фактичними обставинами матеріальний закон
судом застосовано правильно.

Що стосується призначеного ОСОБА_1. покарання, та його звільнення від
відбування покарання з випробуванням, то колегія суддів вважає, що воно
належним чином мотивовано.

Призначаючи покарання, суд у повній мірі врахував конкретні обставини
справи та дані про особу ОСОБА_1, зокрема, його позитивну характеристику, щире
каяття у вчиненому, прохання потерпілої не позбавляти ОСОБА_1. волі, часткове
відшкодування заподіяної шкоди, а на даний час повне її погашення (довідка у
справі).

Посилання потерпілої на те, що призначене судом покарання не є достатнім
для виправлення засудженого, а обставини справи і дані про особу засудженого не
надавали суду підстав для звільнення ОСОБА_1. від відбування покарання з
випробуванням, непереконливі.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б ставили
під сумнів правильність висновків суду, не встановлено.

Керуючись статтями 395-396 КПК України, колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2. залишити без
задоволення, а вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10
листопада 2005 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

С у д д і :

Пошва Б.М.
Верещак В.М. Гошовська
Т.В.