Справа № 191/43/15-к
Провадження № 1-кп/191/114/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000734 від 02 березня 2014 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 кл.), не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.03.2002 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.І ст.190, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 25.06.2003 р. умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 4 дня; 28.03.2005 року Шевченківським райсудом м. Запоріжжя за ч.І ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі; 24.06.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України дане покарання поглинене покаранням за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2005 року до відбуття покарання призначено 8 років позбавлення волі. Звільнений 12.12.2012 року по відбуттю строку покарання; 09.10.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 3 років позб. волі з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185. ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , раніше судимий 09.10.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, для себе відповідних висновків не зробив і знову, перебуваючи на іспитовому строку, вчинив корисливі злочини при нижчезазначених обставинах.

Так, повторно, 28.02.2014 року приблизно о 04-00 годині ОСОБА_5 перебуваючи на пероні вокзалу ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці біля будівлі вокзалу з північної сторони, побачив перебуваючу неподалік від нього у вказаному місці ОСОБА_6 , яка в цей момент дістала з правої кишені вдягненого на ній пальто свій мобільний телефон моделі «НТС ONЕ» в корпусі чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «Лайф», на якому подивилась час та поклала знову до вказаної кишені пальто.

Маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, в цей же день (28.02.2014 року) приблизно о 04-00 годин, ОСОБА_5 перебуваючи у вищевказаному місці на пероні вокзалу ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці, підійшов до гр. ОСОБА_6 , скориставшись тим, що остання відволіклась, покладаючись, що його злочинні дії не замічені оточуючими, шляхом вільного доступу рукою витягнув з правої кишені пальто одягненого на гр. ОСОБА_6 її мобільний телефон моделі

«НТС ONЕ» в корпусі чорного кольору вартістю згідно висновку експерта №346/38 від 05.12.2014 року 4013,75 гривень, з сім-картою мобільного оператора зв`язку «Лайф», яка для потерпілої гр. ОСОБА_6 матеріальної цінності не представляє, після чого з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом. Своїми діями спричинив потерпілій гр. ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4 013,75 гривень. Позов не заявлено.

Повторно, 25.04.2014 року приблизно о 19-00 годині по ст. Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці здійснив посадку до вагону №15 пасажирського поїзду №85 сполученням «Сімферополь - Львів» з метою слідування до м. Львів. В цей же день (25.04.2014 року) приблизно о 20-30 годин, ОСОБА_5 слідуючи у вагоні №15 пасажирського поїзду №85 сполученням «Сімферополь - Львів» вийшовши зі свого купе та слідував у напрямку тамбуру вагону, де в цей же час по коридору вагону проходила гр. ОСОБА_7 , пасажирка з місця №29 вагону №15, у якої в задній кишені одягнених на ній джинсів перебував мобільний телефон марки «ІрЬопе» моделі «4» в корпусі чорного кольору, в чохлі білого кольору з сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «МТС», який частково виглядав з кишені джинсів. Маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, ОСОБА_5 покладаючись, що його злочинні дії не замічені оточуючими, шляхом вільного доступу рукою витягнув з кишені джинсів одягнених на гр. ОСОБА_7 її мобільний телефон марки «ІрЬопе» моделі «4» в корпусі чорного кольору та чохлі білого кольору вартістю, згідно висновку експерта №476/38 від 24.12.2014 року 1004.70 гривень на дві сім-карти мобільних операторів зв`язку «Київстар» та «МТС», які для потерпшої гр. ОСОБА_7 матеріальної цінності не представляють, чим спричинив потерпілій гр. ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1004,70 гривень, після чого з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом. Цивільний позов не заявлено.

Повторно, 17.05.2014 року приблизно о 00-14 годин по ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці, в м. Синельникове Дніпропетровської області ОСОБА_5 здійснив посадку до вагону №3 пасажирського поїзду №47/48 сполученням «Донецьк - Севастополь» з метою слідування до м. Запоріжжя і проходячи до свого посадочного місця по коридору біля службового купе провідників даного вагону, яке було відчинене, побачив в службовому купе провідників планшет марки «Samsung» моделі «Galaxy ТАВ 2 3G», який лежав на столику та належав провіднику даного вагону гр. ОСОБА_8 .

Маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, ОСОБА_5 перебуваючи в коридорі вагону №3, скориставшись тим, що провідник даного вагону гр. ОСОБА_8 відлучилась зі свого службового купе та стояла на пероні вокзалу станції, а двері до службового купе були відкриті, покладаючись, що його злочинні дії не замічені оточуючими, проник до службового купе провідників, яке є тимчасовим житлом провідників під час виконання своїх службових обов`язків, звідки таємно, повторно викрав планшет марки «Samsung» моделі «Galaxy ТАВ 2 3G», вартістю згідно висновку експерта №477/38 від 23.12.2014 року 1810,00 гривень, чим спричинив потерпілій гр. ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1810,00 гривень, після чого з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом. Позов не заявлено.

Повторно, 11.12.2014 року приблизно о 02-35 годині ОСОБА_5 , перебуваючи у залі очікування залізничного вокзалу ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці в м. Синельникове Дніпропетровської області, познайомився з гр. ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння в зазначеному залі очікування залізничного вокзалу. В цей же день (11.12.2014 року) приблизно о 02-40 годин, ОСОБА_5 разом з гр. ОСОБА_9 покинули залу очікування залізничного вокзалу ст. Синельникове-1 та попрямували до однієї з лавочок розташованих на пероні залізничного вокзалу ст. Синельникове-1, де в подальшому розмістившись, продовжили спілкування та курити, в ході якого гр. ОСОБА_9 діставши з розташованого у нього на поясному ремені чохла свій мобільний телефон марки «Nокіа-1280» у корпусі чорного кольору в якому була

вставлена сім- картка оператора мобільного зв`язку «КиївСтар», на якій перебували гроші в сумі 13,54 гривні, подивився котра година та знову поклав даний мобільний телефон до свого чохла розташованого на поясному ремені, а також діставши зі своєї папки яка була при ньому металевий мідний хрестик, показав його гр. ОСОБА_5 , при цьому повідомивши, що даний хрест можна буде віддати як оплату за квиток до м. Харків, після чого знову поклав даний хрест до папки та застібнув її, при цьому ОСОБА_5 постійно знаходився поряд з гр. ОСОБА_9 . В подальшому, в цей же день (11.12.2014 року) приблизно о 02-45 годин, знаходячись на вищевказаній лавочці на пероні залізничного вокзалу ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці, коли гр. ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння задрімав, ОСОБА_5 маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, розстібнув папку, яка перебувала на лавочці поруч з гр. ОСОБА_9 та рукою дістав з неї металевий мідний хрестик вартістю 50 гривень, після чого дістав з розташованого на поясному ремені у гр. ОСОБА_9 чохла його мобільний телефон марки «Nокіа-1280» у корпусі чорного кольору вартістю відповідно до висновку експерта №464/38 від 12.12.2014 року 387,50 гривень, з вставленою в ньому сім-карткою оператора мобільного зв`язку «КиївСтар» вартістю 40 гривень на якій перебували гроші в сумі 13,54 гривні та почав йти з місця злочину. Потерпілий гр. ОСОБА_9 , виявивши злочинні дії гр. ОСОБА_5 , став у словесній формі просити повернути викрадені у нього його мобільний телефон та металевий мідний хрест, на що гр. ОСОБА_5 , який чув у свій бік прохання потерпілого гр. ОСОБА_9 , на них не відреагував, з місця злочину зник, чим спричинив потерпілому гр. ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 491,04 гривень. Викраденим майном розпорядився за власним розсудом. Позов не заявлено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому противоправних діяннях визнав повністю, суду дав пояснення аналогічно тому, як вони викладені вище у вироку, у скоєному розкаявся.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: том №2: протоколом прийняття заяви про скоєний злочин (а.с.4,12,102), протоколами тимчасового доступу до речей і документів (а.с.34,157,161), довідкою про вартість телефону (а.с.8), протоколом огляду предмету (а.с.38,167- ), квитанціями про прийняття на зберігання речових доказів (а.с.43-44,172-173), висновками експертів про вартість вкрадених речей (а.с. 53-58,182-186), квитанцією на придбання телефону НТС (а.с.62), протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , під час яких обвинувачений пояснив при яких обставинах і яким чином скоїв злочини (а.с.77-80, 197-200), розпечаткою розкладу руху поїзду Лбвів Сімферополь (а.с.116), документами на придбання телефону «ІрЬопе» моделі «4» (а.с.141-149), протоколом огляду місця події, речовими доказами: диски- (а.с.35-36,159-160, 163-164)), заявою ОСОБА_5 про визнання вини у скоєному (а.с.176); том №3: протоколом прийняття заяви про скоєний злочин (а.с.7,109 ), документи на планшет марки «Samsung» моделі «Galaxy ТАВ 2 3G» (а.с.16), розклад руху поїзду Донецьк-Севастопіль (а.с.19), протоколами тимчасового доступу до речей і документів (а.с.44,48,), речовими доказами: диски- (а.с.46-47,50-51), роз печаткою телефонних розмов з телефону (а.с.56), протоколом огляду предмету (а.с.57-61,118-123), заявою ОСОБА_5 про визнання вини у скоєному (а.с.69), висновками експертів про вартість вкрадених речей (а.с.74-79, 136-141), квитанціями про прийняття на зберігання речових доказів (а.с.80-81,142-143) протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , під час яких обвинувачений пояснив при яких обставинах і яким чином скоїв злочини (а.с.92-95), протоколом

огляду місця події (а.с.113-115,188-191), заявою ОСОБА_5 про видачу телефону черного кольору (а.с.117), копією вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.10.2013 року (а.с.178-180).

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази та оцінивши все у сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у судовому засіданні доведена повністю, а його дії у вчиненні кримінальних правопорушень правильно кваліфіковані: за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення; за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебучває, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, раніше судимого, дані злочини скоїв під час іспитового строку, що говорить про те, що він не бажає ставати на шлях виправлення та перевиховання, вважає за необхідне для його виправлення призначити покарання в межах інкримінованого йому діяння у вигляді позбавлення волі, з застосуванням норм ст.ст. 70, 71 КК України. Речові докази повернути потерпілим.

Керуючись ст.ст. 370, 373- 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двух) років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.10.2013 року у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі та призначити остаточно покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з ізоляцією засудженого та поміщенням його в кримінально-виконавчу установу закритого типу. Термін відбування строку покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 17.12.2014 року, тобто з дня його фактичного утримання під вартою. Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 залишити раніше обрану - у вигляді утримання його під вартою до набрання чинності вироком.

Речові докази (т.1, а.с.43-44,172-173, т.2, а.с.80-81,142-143)) які зберігаються в камері схову ЛВ на ст. Синельникове повернути потерпілим; речові докази-диски (т.2, а.с.35-36, 159-160, 163-164, т.3,а.с.46-47,50-51) які знаходяться в матеріалах справи, залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же час і в тому ж порядку з моменту вручення його копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1