Справа № 589/1706/15-к
Провадження № 1-в/589/191/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 р.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шосткинської ВК /№66/ ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шостка клопотання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Велика Олександрівка Херсонської області, освіта повна середня, неодруженого, засудженого: 11.03.2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ст. 69, 70 КК України до 6 років позбавлення волі,

- про умовно-дострокове звільнення

ВСТАНОВИВ:
До Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання ОСОБА_5 про застосування щодо нього ст. 81 КК України.

Клопотання мотивує тим, що на день звернення з клопотанням він відбув три чверті призначеного судом строку покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити, вважає, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Також пояснив, що вину визнає частково.

Представник Шосткинської ВК /№ 66/ клопотання засудженого не підтримала, просила відмовити в його задоволенні.

Прокурор також просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки відсутні підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Заслухавши засудженого, прокурора, представника ШВК /№66/, дослідивши матеріали до клопотання та особову справу засудженого, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2013 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69, 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років. Строк відбування покарання обчислюється з 26 квітня 2010 року. В строк відбування покарання зараховано час перебування під вартою з 23.03.2010 року по 31.03.2010 року. (а. с. 8-13)

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України є особливо тяжкими злочинами.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

На день розгляду клопотання засуджений дійсно відбув не менше трьох чвертей призначеного покарання 5 років 27 днів.

Відповідно до положень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року № 2 при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З характеристики на засудженого від 24.04.2015 року та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 за період відбування покарання характеризується посередньо, у відношенні до працівників колонії ввічливий, виконує їх вимоги, але потребує додаткового контролю за виконанням. Працевлаштований на виробництві колонії робітником пилорами, до виконання дорученої роботи ставиться добре, участі у роботах по благоустрою місць позбавлення волі не приймає, бажання не виявляє, приймає участь у програмі виховного впливу «Духовне відродження», до заходів якої ставиться задовільно. Пройшов курс навчання в ШНЦ № 66 та здобув професію «електрогазозварник», до навчання ставився задовільно. До заходів, що сприяють становленню засудженого на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься задовільно. Вину у скоєному злочині визнає частково. За висновком адміністрації колонії не довів своє виправлення.

Із довідки про заохочення та стягнення та з особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 має 2 заохочення: 07.04.2014 року та 16.03.2015 року за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Разом з тим, ОСОБА_5 допускав порушення правил внутрішнього розпорядку, зберігав заборонені предмети, за що на нього накладались стягнення: 31.12.2013 року та 01.08.2014 року.

Тобто засуджений то сумлінно ставився до праці та правил внутрішнього розпорядку, то свідомо їх порушував, отже відсутні підстави вважати, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання або хоча б значно більшої його частини була сумлінною.

Крім того, ОСОБА_5 визнає вину у вчиненому злочині частково, тобто засуджений не змінив своє ставлення до вчиненого.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а отже відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом семи днів з дня оголошення ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1