Справа № 182/6928/14-к
Провадження № 1-кп/0182/18/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003098 від 29.07.2014 р., № 0000424 від 31.01.2014 р. та № 0003257 від 07.08.2014 р. по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл.., українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , не працюючого, з освітою 9 кл., неодруженого, раніше судимого:
1) 07.07.2009 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 1 р. 6 міс. позбавлення волі;
2) 28.10.2010 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1, 4 ст. 70 КК України до 4 р. позбавлення волі;
3) 13.02.2014 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 р.
ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл.., українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_2 , не працюючого, з освітою 9 кл., неодруженого, раніше судимого:
1) 09.01.2004 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 296 КК України до 3 р. позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 р.;
2) 08.06.2005 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 р. 1 міс. позбавлення волі;
3) 18.06.2008 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186, 71 КК України до 5 р. 6 міс. позбавлення волі, звільнений 27.07.2013 р. по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 31 січня 2014 р. приблизно о 14-30 год., знаходячись в приміщенні під`їзду буд. АДРЕСА_3 , підбіг до раніше незнайомої йому потерпілої ОСОБА_6 і вирвав із рук потерпілої сумку і таким чином відкрито умисно повторно з корисливих мотивів викрав сумку вартістю 100 грн., у якій знаходилися мобільний телефон «Нокіа 5130» вартістю 600 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн., срібний браслет вагою 16,93 гр. вартістю 594 грн. та гроші в сумі 360 грн., які належать потерпілій ОСОБА_6 , , чим заподіяв їй матеріальну шкоду на загальну суму 1664 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, він же 24 липня 2014 р. приблизно об 11-00 год., знаходячись у приміщенні магазину «МегаБайт», розташованого в буд. АДРЕСА_4 , з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю продавця, віджав замок та проник до вітрини, яка є сховищем для зберігання мобільних телефонів та іншого обладнання, і звідки умисно таємно повторно з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Леново А930» вартістю 3080 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, він же 7 серпня 2014 р. приблизно об 10-00 год., знаходячись у приміщенні магазину «МТС», розташованого в буд. № 20 по пр.. Трубників в м. Нікополь Дніпропетровської області, з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю продавця, віджав замок та проник до вітрини, яка є сховищем для зберігання мобільних телефонів та іншого обладнання, і звідки умисно таємно повторно з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Леново А680» вартістю 2007 грн., який належить потерпілій ОСОБА_7 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_8 28 липня 2014 р. приблизно об 18-00 год., знаходячись у приміщенні магазину «Ельдорадо», розташованого в буд. № 2 по вул.. І. Богуна в м. Нікополь Дніпропетровської області, який належить ТОВ «ДІЕСА» вступили в зговір, направлений на викрадення чужого майна. Реалізуючи спільний зговір, скориставшись відсутністю продавця, підійшли до вітрини, яка є сховищем для зберігання мобільних телефонів та іншого обладнання, і, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 відкрив незамкнений ящик вітрини, а ОСОБА_3 рукою дістав мобільний телефон. Таким чином вони за попередньою змовою групою осіб умисно таємно повторно з корисливих мотивів викрали мобільний телефон «НТС Ван м8» вартістю 7199,99 грн., який належить ТОВ «ДІЕСА», чим заподіяли ТОВ матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що взимку 2014 р. він в району площі побачив жінку, яка заходила у під`їзд, зайшов разом із нею, спочатку піднявся вище по сходах, потім, виходячи з під`їзду, вирвав у жінки сумку і вибіг. У сумці були гроші приблизно 200 грн., мобільний телефон, браслет, документи. Він забрав гроші, телефон, браслет, сумку з документами викинув. Телефон і браслет продав, гроші витратив.
Влітку 2014 р. він зайшов до магазина «МегаБайт». Скориставшись відсутністю продавця, надавив на скло вітрини, відкрив її і викрав телефон «Леново» чорного кольору і вийшов з магазина. Телефон продав. Тоді він був разом з ОСОБА_8 , але ОСОБА_10 як він скоював крадіжку не бачив, викрадений телефон він показав ОСОБА_11 вже на вулиці.
Також через кілька днів він зайшов в магазин «МТС» біля КСК. Також підняв скло вітрини і викрав телефон «Леново», який потім продав. Він був сам.
Також влітку 2014 р. він зустрівся з ОСОБА_12 і вони разом гуляли містом. Зайшли в магазин «Ельдорадо», щоб купити зарядний пристрій. Побачили, що працівники магазину, які розставляли цінники, забули закрити ящик вітрини. Вони підійшли до вітрини, ОСОБА_10 відкрив ящик, а він швидко витяг телефон «НТС» і вони вийшли з приміщення. Телефон потім продали незнайомим особам за 3000 грн., гроші поділили та витратили. У вчиненому він розкаюється.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе також визнав повністю і показав суду, що влітку 2014 р. він зустрівся з ОСОБА_13 , вони разом зайшли в магазин «Ельдорадо». Він побачив, що ящик, де зберігаються телефони, відчинений. Вони підійшли до нього, він відкрив ящик, а ОСОБА_14 швидко витяг телефон, після чого вони вийшли з приміщення магазину. Телефон продавав ОСОБА_14 , грошей за нього ОСОБА_14 йому не дав. У магазині «МегаБайт» він був разом з ОСОБА_13 , але участі у крадіжці не приймав. Про крадіжку ОСОБА_14 розповів йому, коли вони вже вийшли з магазина. В магазині «МТС» він не був, але допомагав знайти викрадений ОСОБА_13 телефон, який потім повернуто потерпілій. У вчиненому він розкаюється. Просить не позбавляти його волі та врахувати стан його здоров`я, що він невиліковно хворий.
Крім показань обвинувачених, їх винуватість повністю доведена показаннями потерпілих, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона працює директором магазину «МТС». Влітку 2014 р., коли вона прийшла на роботу, дівчата продавці сказали, що з вітрини викрадений телефон «Леново», при цьому вітрину відкрили. Вона зразу звернулася в міліцію. Через деякий час телефон повернули і вона претензій матеріального характеру не має.
Потерпіла ОСОБА_6 показала, що 31.01.2014 р. приблизно о 14-30 год. вона поверталася з роботи додому з пакетами, у яких були продукти. Коли вона заходила у свій під`їзд, перед нею туди зайшов обвинувачений ОСОБА_15 . Вона піднімалася сходами, у цей час ОСОБА_14 зверху почав швидко спускатися і, проходячи повз неї, вирвав у нею із рук сумку і побіг униз. Вона просила його віддати сумку, але він вибіг з під`їзду. У сумці були гроші 360 грн., телефон, срібний браслет, розрахункові книжки та інші документи. Документи їй принесли на наступний день. Телефон також повернули. Просить стягнути у відшкодування залишку шкоди 1500 грн.
Також винуватість обвинувачених підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінальних проваджень:
- № 0000424 від 31.01.2014 р. :
· Копією документів на викрадений у ОСОБА_6 телефон (а.п. 26);
· Протоколом огляду і вилучення від 31.05.2014 р. у ОСОБА_16 мобільного телефону, імеі якого збігається з імеі телефону, викраденого у ОСОБА_6 (а.п. 69-70);
· Розпискою потерпілої про отримання телефону (а.п. 74)
· Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.07.2014 р., в ході якого потерпіла ОСОБА_6 з 4 осіб упізнала за рисами обличчя та статури ОСОБА_3 як особу, яка відкрито викрала належне їй майно (а.п. 78-79);
- № 0003257 від 06.08.2014 р. :
· Протоколом огляду місця події від 06.08.2014 р. приміщення магазину «МТС», звідки з вітрини було викрадено мобільний телефон (а.п. 16);
- Копією коробки з зазначенням імеі викраденого телефону (а.п. 17);
- Результатами інвентаризації в магазині, якою виявлено нестачу мобільного телефону «ЛеновоА680» (а.п. 27-28);
- Протоколом огляду від 20.08.2014 р. мобільного телефону «Леново А680», імеі якого збігається з імеі телефону, викраденого у ОСОБА_7 в магазині «МТС» (а.п. 31-33);
- Розпискою потерпілої про отримання телефону (а.п. 35);
· Протоколом огляду місця події від 11.08.2014 р. приміщення магазину «МегаБайт», звідки з вітрини було викрадено мобільний телефон (а.п. 52);
- Копією коробки з зазначенням імеі викраденого телефону (а.п. 59);
- Результатами інвентаризації в магазині, якою виявлено нестачу мобільного телефону «ЛеновоА830» (а.п. 66-70);
- Протоколом огляду від 07.09.2014 р. запису з камер відео спостереження, яким зафіксовано факт викрадання телефону (а.п. 79-80);
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2014 р., в ході якого обвинувачений ОСОБА_3 в присутності потерпілої ОСОБА_7 на місці розповів та показав обставини викрадення мобільного телефону, а ОСОБА_7 підтвердила правильність його показів (а.п. 107-109);
- № 0003098 від 28.07.2014 р. :
· Протоколом огляду місця події від 28.07.2014 р. приміщення магазину «Ельдорадо», звідки з вітрини було викрадено мобільний телефон з планом-схемою (а.п. 20-22);
- Результатами інвентаризації в магазині, якою виявлено нестачу мобільного телефону «НТС Ван м8» (а.п. 33-39);
- Довідкою про вартість викраденого (а.п. 40);
- Протоколом огляду від 11.08.2014 р. запису з камер відео спостереження, яким зафіксовано факт викрадення телефону з диском (а.п. 46-47, 48).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинувачених винними у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими вони обвинувачуються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.
Дії ОСОБА_8 мають вірну правову кваліфікацію за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до тяжких, обставини справи; особу винного, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризуються негативно; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, часткове відшкодування шкоди, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи всі обставини справи, те, що обвинувачений, який раніше був судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, вчинив нові злочини в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав для застосування ст.. 69, 75 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до тяжких, обставини справи, що він обвинувачується у вчинені 1 епізоду крадіжки; особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; стан його здоров`я він хворіє на ВІЛ-інфекцію, хронічний гепатит; за місцем проживання характеризуються негативно; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, часткове відшкодування шкоди, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи всі обставини справи, і головніше, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 2), 3), 4) ч.1 ст. 76 КК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з того, що матеріальна шкода, заподіяна злочином, в силу ст.. 1166 ЦК України підлягають стягненню з особи, що спричинила шкоду.
Оскільки потерпілій ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням було завдано матеріальний збиток на суму 1664 грн., не відшкодовано 1064 грн., ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого, тому її позов підлягає задоволенню саме у цьому розмірі.
Цивільний позов ТОВ «ДІЕСА» суд вважає необхідним залишити без розгляду, оскільки представник ТОВ у судовому засіданні присутнім не був, хоча був неодноразово повідомлений про дату і час розгляду справи, заяви про задоволення позову за відсутності представника ТОВ також до суду не надходило, при цьому ТОВ має право звертатися з позовом у порядку цивільного судочинства.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання
за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 13.02.2014 р. і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 міс.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити тримання від вартою. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 1064 (одну тис. шістдесят чотири) грн..
Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою з 15-13 год. 30 серпня 2014 р. по день проголошення вироку включно.
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п 2), 3), 4) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Строк дії запобіжного заходу особисте зобов`язання - скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов ТОВ «ДІЕСА» залишити без розгляду, надавши право ТОВ звертатися до суду в порядку цивільного судочинства.
Речові докази викрадені речі, які повернуті потерпілим залишити їм, ДВД-диски з записами зберігати у справі.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Головуючий суддя ОСОБА_1