Справа № 396/1006/15-к
Провадження № 1-кп/396/91/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду у м. Новоукраїнка Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 22.04.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Довгалевськ Рокитянського району Київської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта середня спеціальна, на утриманні має шістьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_5 .
Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.
В судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2014 року близько 10-11 год. на пасовищі в с. Варварівка Новоукраїнського району Кіровоградської області ОСОБА_6 на грунті неприязних стосунків, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, ногою та за допомогою металевого прута наніс не менш як 5 ударів в область тулуба та голови ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.
Згідно висновку судовомедичної експертизи №55 від 08.05.2014 року потерпілому ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден області лоба зліва та справа, синців задньої поверхні грудної клітки зліва по лопаточній лінії на рівні 8-го межребер`я, області крила лівої здухвинної кістки. Вищевказані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли в результаті дії тупих твердих предметів, які мають обмежену ударну поверхню. Вказані тілесні ушкодження не могли виникнути при падінні потерпілого з висоти власного росту. Згідно висновку експерта №82 від 17.04.2015 року тілесні ушкодження наявні у потерпілого ОСОБА_5 виникли від не менше як 5-ти травматичних чинників.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково, пояснив, що не мав наміру наносити ОСОБА_5 навмисних ударів, а завдав йому кілька ударів палицею з необережності за наступних обставин. 22 квітня 2014 року близько 11 год. йому зателефонувала дружина ОСОБА_8 , яка сказала що її побив ОСОБА_5 і попросила прийти за нею на пасовище. Він прийшов на пасовище через 15 хвилин. Коли він підходив до пасовища, то здалеку побачив як від ОСОБА_8 відходить ОСОБА_5 . Коли він, ОСОБА_6 , підійшов до ОСОБА_8 , то ОСОБА_5 вже знаходився на значній відстані і пас корів разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які перебували на відстані один від одного. Коли він дізнався від ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_5 її побив, то пішов до нього щоб усе з`ясувати. Наблизившись до ОСОБА_5 він відчув від нього різкий запах алкоголю, у нього, ОСОБА_5 , в руках була палиця, а у нього, ОСОБА_6 , в руках не було нічого. Він наказав ОСОБА_5 піти разом із ним до сільської ради, щоб з`ясувати причину конфлікту з ОСОБА_8 , проте ОСОБА_5 почав опиратися, після чого він, ОСОБА_6 , почав тягнути ОСОБА_5 за руку, маючи намір силою доставити його до приміщення сільської ради. В цей час ОСОБА_5 замахнувся на нього дерев`яною палицею, намагаючись вдарити, а він, ОСОБА_6 , захищаючись, схопив правою рукою ОСОБА_5 за ліву руку. ОСОБА_5 хотів вдарити його палицею, а тому він, ОСОБА_6 , вихопив у нього з рук палицю, й коли палиця опинилась в його руках, то він необережно наніс йому два удари цією палицею по спині. Ці удари він наніс ненавмисно, оскільки захищався від ОСОБА_5 . Жодного металевого прута у нього, ОСОБА_6 , із собою не було. Після того як він необережно наніс ОСОБА_5 два удари дерев`яною палицею по спині, то відкинув від себе цю палицю, яку схопила ОСОБА_9 , яка в цей час підбігла до них, й хотіла цією палицею вдарити його, ОСОБА_6 , проте він закрив голову рукою, і отримав удар палицею в лівий лікоть. Потім підбігла до них ОСОБА_10 . Після цього він разом із ОСОБА_8 повернулися додому. Ні він, ні ОСОБА_8 , за медичною допомогою з приводу отриманих побоїв не зверталися, його дружина писала заяву в сільську раду на ОСОБА_5 . Вважає свої дії законними, оскільки захищаючи свою дружину ОСОБА_8 , намагався примусити ОСОБА_5 прийти в сільську раду та надати пояснення з приводу побиття ним його дружини ОСОБА_8 , а оскільки ОСОБА_5 не хотів добровільно йти до сільської ради, то він намагався силою доставити його туди. У нього не було жодного наміру на заподіяння ОСОБА_5 умисних тілесних ушкоджень, а лише необережно наніс йому два удари дерев`яною палицею під час бійки, яку вихопив з рук ОСОБА_5 .

Незважаючи на часткове визнання обвинувченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина доводиться наступними доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 22 квітня 2014 року в першій половині дня, точної години не пам`ятає, разом із дружиною ОСОБА_9 і ОСОБА_10 пасли череду корів на пасовищі неподалік від села Варварівка Новоукраїнського району, на сусідній земельній ділянці пасла кіз дружина обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 , якій він зробив зауваження про те, що вона не має тут права випасати худобу, жодних ударів їй не наносив, лише висловлював їй усні претензії. Через короткий час прийшов обвинувачений ОСОБА_6 , який йшов до нього і з рукава якого виглядав чорний металевий предмет товщиною 3 см, ймовірно рівний ребристий прут - арматура. Підійшовши до нього, ОСОБА_6 безпричинно завдав йому удару ногою в пахову ділянку, внаслідок чого ОСОБА_5 зігнувся, після чого відчув удари металевим прутом, один з яких прийшовся в голову, решта по спині, таких ударів було близько п`яти. Він на короткий час втратив свідомість і впав, після чого піднявся і побачив біля себе ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які намагались допомогти йому.

В цей день алкогольні напої він не вживав, в руках у нього нічого не було. Не може точно пригадати, в чому був одягнутий ОСОБА_6

ОСОБА_10 і ОСОБА_9 стояли неподалік і бачили ці події, ОСОБА_10 кричала ОСОБА_6 щоб той його не бив. Дружини ОСОБА_6 ОСОБА_8 поблизу не було. ОСОБА_9 викликала фельдшера ОСОБА_11 , яка прийшла та на місці оглянула його, надавши медичну допомогу, після чого приїхав сусід ОСОБА_12 , який в лежачому положенні відвіз його на мотоциклі додому, на виклики машина швидкої медичної допомоги не приїхала, а тому сусід ОСОБА_12 відвіз його на своїй легковій автомашині до Новоукраїнської ЦРЛ, якому було сплачено 250 грн. за перевезення на відстань 25-30 км.

За час лікування протягом 14 днів ним були понесені витрати на лікування, які він, в порядку заявленого цивільного позову, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в сумі 1139 грн.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 22 квітня 2014 року в першій половині дня, точної години не пам`ятає, вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , яка являється їй кумою, випасали худобу на пасовищі. На сусідньому пасовищі випасала кіз ОСОБА_8 , яка не мала права цього робити, оскільки не вносила платню за випас худоби. ОСОБА_5 сказав, що піде до неї, ОСОБА_8 , і висловить їй претензії з приводу того, щоб вона не випасала на цьому пасовищі худобу, змісту безпосередньої розмови ОСОБА_5 і ОСОБА_8 вона не чула, оскільки була на відстані від них, розмова тривала близько 5 хвилин. Через 20 хвилин прийшов ОСОБА_6 , в руках якого ОСОБА_10 помітила якийсь предмет, сказавши про те, що в рукаві правої руки у нього щось є. Вони, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , перебували на відстані близько 3 метрів від ОСОБА_5 , коли до нього підійшов ОСОБА_6 і, нічого не говорячи, наніс один удар ОСОБА_5 ногою в пах, після чого зверху наніс близько п`яти ударів залізною арматурою. Ця арматура була ребристою, і нею наносив удари по голові та спині. ОСОБА_10 намагалась зупинити ОСОБА_6 , схопившись руками за арматуру, проте останній вирвав арматуру з її рук, яку потім забрав з собою і пішов геть. ОСОБА_6 був в одязі з довгими рукавами.

Після цього вона з ОСОБА_10 допомагали ОСОБА_5 піднятися, він був закривавлений, у нього в ділянці скроні була розбита голова та були синці на спині. Вони викликали фельдшера ОСОБА_11 , яка оглянула його на пасовищі і порадила відвезти ОСОБА_5 в лікарню, після чого подзвонили сусідові ОСОБА_12 , який на мотоциклі відвіз його додому, а після цього на машині відвіз його в лікарню м. Новоукраїнка, де ОСОБА_5 лікувався близько двох тижнів.

Вона із ОСОБА_5 не перебуває в неприязних стосунках із ОСОБА_6 чи ОСОБА_8 , у них був конфлікт з ними щодо собаки. В цей день ні вона, ні ОСОБА_5 спиртні напої не вживали. У ОСОБА_5 у руках не було жодної палиці, у неї з ОСОБА_10 були тонкі палички для випасу худоби.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 22 квітня 2014 року у першій половині дня, точної години не пам`ятає, вона випасала корів разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_5 , останній підходив до дружини ОСОБА_6 ОСОБА_8 щось виясняти, після чого через незначний час прийшов обвинувачений ОСОБА_6 , вона бачила в його руках металевий прут арматуру, якою він наніс 5-6 ударів ОСОБА_5 по спині, ребрам та сідницям, а також, можливо, по голові. Вона кричала ОСОБА_6 не бити ОСОБА_5 та намагалась вирвати з рук обвинуваченого металевий прут, проте останній вирвав прут та відштовхнув її на кілька метрів. Після інциденту, коли ОСОБА_6 вже пішов геть, забравши із собою металевий прут, вона бачила у ОСОБА_5 закривавлену голову і кілька синців на спині продовгуваті попруги. ОСОБА_8 стояла на відстані 25 метрів від ОСОБА_5 і ОСОБА_6 й повинна була бачити цей конфлікт. Їй здається, що ОСОБА_6 і ОСОБА_5 були тверезими. Після побиття ОСОБА_5 ОСОБА_6 погрожував їй, щоб вона нікому не розповідала про цей конфлікт. ОСОБА_6 перший підійшов до ОСОБА_5 . ОСОБА_6 був одягнутий у футболку з довгими рукавами, а ОСОБА_5 був у камуфляжі.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що з 1997 року працює сільським фельдшером, 22 квітня 2014 року близько 11-12 год. їй зателефонувала ОСОБА_9 , яка повідомила що ОСОБА_6 побив її чоловіка ОСОБА_5 . Вона, ОСОБА_11 , прийшла на пасовище через 15-20 хвилин, ОСОБА_5 лежав на землі закривавлений, у нього візуально були наявні тілесні пошкодження, а саме дві великі попруги товщиною близько 2 см на спині в лівій частині, мались садна на голові в ділянці лобно-височної ділянки, його дихання буде утрудненим і його мучив кашель. Вона надала ОСОБА_5 першу медичну допомогу, дала йому знеболювальне, наклала пов`язку, коли ОСОБА_12 відвіз його додому, вона викликала швидку, яка була зайнята, а тому ОСОБА_12 на своїй автомашині відвіз ОСОБА_5 до лікарні в м. Новоукраїнці.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що у першій половині дня в квітні 2014 року, після Пасхи, його попросили приїхати на пасовище та перевезти побитого ОСОБА_5 додому, коли він приїхав на пасовище, то побачив лежачого ОСОБА_5 , поряд із ним перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_10 і фельдшер ОСОБА_11 . Не може пригадати, чи були у ОСОБА_5 сліди крові чи синці, проте він був у тяжкому стані як після побиття. Він відвіз його на своєму мотоциклі додому в лежачому положенні на платформі, після чого відвіз його на своїй автомашині в лікарню м. Новоукраїнки. ОСОБА_5 усю дорогу додому та в лікарню стогнав. Він не відчув від ОСОБА_5 запаху алкоголю.

- висновком експерта № 55 від 22.04.2014 р., згідно якого на момент освідування у потерпілого ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді саден області чола зліва та справа, синців задньої поверхні грудної клітки зліва по лопатковій лінії на рівні 8-го міжребер`я, області крила лівої здухвинної кістки. Вказані тілесні ушкодження за своїх характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупих твердих предметів, що мають обмежену ударну поверхню та діяли по типу ударів. Вказані тілесні ушкодження не могли виникнути при падінні потерпілого з висоти власного зросту (а.с.124-126);

- висновком експерта № 82 від 17.04.2015 р., згідно якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 , а саме садна голови, крововиливу в ділянці крила лівої здухвинної кістки виникли від не менше п`яти травматичних впливів, могли виникнути при обставинах, вказаних потерпілим і свідками в копіях протоколів слідчих експериментів від 18.03.2015 р. В момент отримання ушкоджень положення потерпілого та особи, яка наносила ушкодження, могло бути різноманітним та змінюватися в процесі (а.с.142-143);

- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 22.04.2014 р., згідно якої було здійснено повідомлення про заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с.122);

З оглянутих протоколів слідчих експериментів та фототаблиць до нього від 18.03.2015 р. з участю потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , в яких вони вказували про обставини заподіяння 22.04.2014 р. ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , на підставі яких було надано висновок експерта № 82 від 17.04.2015 р., вбачається, що істотних розбіжностей між показаннями вказаних осіб в судовому засіданні та під час проведення слідчих експериментів не виявлено, а тому суд приходить до переконання, що висновок експерта № 82 від 17.04.2015 р. є належним і допустимим доказом, який узгоджується з іншими матеріалами кримінального провадження.

В основу обвинувального вироку суд кладе показання потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які були безпосередніми учасниками (потерпілий) та очевидцями (свідки) вказаної події та надали чіткі показання щодо способу та механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, які повністю підтверджуються висновками експертів.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює секретарем сільської ради в с. Варварівка Новоукраїнського району, 24.04.2014 року вона прийняла від ОСОБА_8 заяву про її побиття ОСОБА_5 , яку вона передала дільничному ОСОБА_14 , про наслідки розгляду заяви вона нічого не знає. Їй відомо, що ОСОБА_8 є конфліктною особою. Раніше скарг на ОСОБА_6 не надходило, ОСОБА_6 і ОСОБА_8 є багатодітною сім`єю, звертались із заявами про надання їм різного виду соціальних допомог. Про факт побиття ОСОБА_5 . ОСОБА_6 їй особисто нічого не відомо, про даний інцидент їй відомо лише з чужих слів. Їй відомо, що кошти на лікування ОСОБА_5 збирали односельчани.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що працює сільським головою в с. Варварівка Новоукраїнського району, йому відомо, що між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 був конфлікт з приводу пасовища. В кінці квітня минулого року він бачив, як ОСОБА_8 їхала на мотоциклі в сторону сільської ради і на ходу щось йому кричала. Це був робочий день. Повідомив, що ОСОБА_8 і ОСОБА_6 мають шестеро неповнолітніх дітей, яких вони утримують, знає їх як порядну сім`ю, які добре дбають про своїх дітей.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що в кінці квітня 2014 року в робочий день йому зателефонувала ОСОБА_8 , з якою він перебуває в дружніх стосунках і попросила відвезти її в сільську раду, щоб написати скаргу на ОСОБА_5 , який, з її слів, напередодні її душив. ОСОБА_8 була перелякана, мала шок. Він бачив у неї на шиї зліва 2-3 червоні плями, схожі на відбитки пальців рук. Він відвіз її на мопеді до сільської ради, в якій, як повідомила йому ОСОБА_8 , вона написала заяву на ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що являється цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 , вони виховують шістьох дітей. 22 квітня 2014 року вона була на пасовищі біля с. Варварівка Новоукраїнського району, й на відстані бачила як ОСОБА_5 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , яка є їхньою кумою, пасли корів і випивали спиртні напої. Цього дня в першій половині дня до неї підійшов ОСОБА_5 і вдарив її рукою в потилицю голови, після чого схопив її руками за шию, говорячи, що вона не має права на пасовищі випасати кіз, вона вдарила його ногою в пах і сказала, що він не має права виганяти її. Вона в цей період була вагітною. Коли ОСОБА_5 залишив її, то вона зателефонувала своєму чоловікові ОСОБА_6 та попросила його прийти та забрати її додому разом із чередою кіз. Коли прийшов ОСОБА_6 , то він пішов до ОСОБА_5 розібратися із ним, помітила, що ОСОБА_5 намагається вдарити ОСОБА_6 палицею по голові, а той захищався рукою. Вона перебувала на значній відстані від них, й пояснила, що не бачила усієї події, не може заперечити факт побиття ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , оскільки повну видимість перекривали особливості ландшафту місцевості, а саме кущі та нерівності поверхні, проте зі слів ОСОБА_6 їй відомо, що він не бив ОСОБА_5 , а лише захищався від нього, коли той намагався вдарити його палкою. З приводу нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вона за медичною допомогою не зверталась, проте написала в сільській раді на нього скаргу з приводу її побиття, на свою скаргу вона не отримала жодної відповіді.

Згідно повідомлень Новоукраїнського РВ УМВС України у Кіровоградській області, в період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. повідомлення від ОСОБА_8 , жительки с. Варварівка Новоукраїнського району по факту спричинення їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_5 до Новоукраїнського РВ УМВС України не надходили (а.с.120,144).

Суд не приймає заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 про неправдивість показань ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які є дружиною потерпілою ( ОСОБА_9 ) та кумою ( ОСОБА_10 ), оскільки в їх показаннях судом не встановлено жодних істотних суперечностей, які би викликали у суду розумний сумнів щодо їх правдивості, їх показання узгоджуються між собою, дані особи були в безпосередній близькості від обвинуваченого та потерпілого та мали можливість особисто сприймати усі обставини побиття ОСОБА_6 . ОСОБА_5 . Несуттєві розбіжності в їх показаннях суд розцінює як наслідок спливу значного часу після вказаної події, у зв`язку з чим ці особи могли забути деякі деталі.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не мав наміру заподіювати умисні тілесні ушкодження ОСОБА_5 , а спричинив тілесні ушкодження з необережності під час захисту від потерпілого, оскільки ці показання спростовуються висновками експертів, в яких викладено характер тілесних ушкоджень та причини їх можливого виникнення. Умисел обвинуваченого ОСОБА_6 на заподіяння вказаних тілесних ушкоджень доводиться сукупністю виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, їх кількістю, характером і локалізацією, твердженнями експертів у висновках № 55 від 22.04.2015 р., № 82 від 17.05.2015 р. про наявність не менше п`яти травматичних впливів при їх утворенні та їх спричинення дією тупих твердих предметів, що мають обмежену ударну поверхню та діяли по типу ударів. А тому кількість травматичних ударів не менше п`яти ударів, нанесених потерпілому ОСОБА_5 , свідчить саме про умисел на заподіяння таких тілесних ушкоджень, та виключає необережність зі сторони обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд також критично оцінює показання свідка ОСОБА_8 про те, що вона не бачила як обвинувачений ОСОБА_6 завдавав ударів потерпілому, оскільки вона знаходилась на значній відстані від місця інциденту, й сама пояснила, що вона не бачила повністю всього інциденту, оскільки між нею та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 були перешкоди, а тому вона не була безпосереднім очевидцем цієї події.

Також суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_8 про те, що у ОСОБА_6 в руках не було жодного металевого прута арматури, оскільки ОСОБА_8 являється дружиною ОСОБА_6 й, на переконання суду, намагається допомогти йому уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а ОСОБА_6 намагається своїми показаннями ввести в суд оману та перекласти вину на потерпілого ОСОБА_5 . Суд погоджується із тим, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_17 завдавав саме металевим прутом арматурою, якого заздалегідь приніс із собою, оскільки ця обставина підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 і свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які судом визнані правдивими, оскільки цей предмет являється тупим твердим предметом з обмеженою ударною поверхнею, й механізм спричинення тілесних ушкоджень цим предметом повно та всебічно викладений у висновках експертів, крім цього цей предмет має продовгувату форму, що свідчить про заподіяння ним тілесних ушкоджень, згідно показань свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які безпосередньо після інциденту виявили наявність на тілі потерпілого продовгуваті синці попруги. Та обставина, що обвинувачений заздалегідь приніс із собою металевий прут, додатково переконує суд у наявності умислу обвинуваченого на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. Це знаряддя злочину металевий прут обвинувачений ОСОБА_6 забрав із собою з місця вчинення злочину, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Оскільки судовий розгляд проводиться в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 , то суд не вдаєтсья в детальний аналіз показань учасників судового процесу щодо причин виникнення конфлікту, як такі, що не мають значення для цього кримінального провадження з наступних підстав. Наявність умислу обвинуваченого на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень не виключається показаннями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про те, що нібито ОСОБА_5 першим спровокував конфлікт і наносив побої ОСОБА_8 , оскільки як пояснили ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 в той час, коли останній вже знаходився на значній відстані від ОСОБА_8 , а тому в обвинуваченого не було жодних підстав для захисту своєї дружини. Також в обвинуваченого не було підстав для необхідної оборони від нападу потерпілого, оскільки як пояснив сам обвинувачений ОСОБА_6 , він намагався силою, всупереч його волі, доставити ОСОБА_5 в сільську раду, що є протиправним.

Суд не погоджується із доводами захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про те, що обвинувачений вчиняв правомірні дії, спрямовані на затримання злочинця, згідно ст.38 КК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази про вчинення ОСОБА_5 будь-якого злочину чи про внесення до ЄРДР відомостей про порушення щодо нього кримінального провадження щодо ОСОБА_6 чи ОСОБА_8 . Крім цього, правомірним може бути затримання злочинця лише у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередьо загрожує особі. Як пояснив сам обвинувачений ОСОБА_6 і свідок ОСОБА_8 , ОСОБА_6 прибув на місце пригоди, коли потерпілий ОСОБА_5 вже знаходився на значній відстані від ОСОБА_8 , а тому у ОСОБА_6 не було жодних законних підстав затримувати його із заподіянням ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Також про умисел обвинуваченого свідчить різниця у віці між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_6 , останній є значно молодшим першого, а тому, безумовно, мав перевагу у силі. Крім цього, ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_8 не звертались у встановленому порядку до правоохоронних органів із скаргами на потерпілого ОСОБА_5 , не звертались за медичною допомогою, що свідчить про бажання обвинуваченого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_8 перекласти вину обвинуваченого на потерпілого.

Показання ОСОБА_6 і ОСОБА_8 щодо виникнення у них конфліккту із сім"єю потерпілого ОСОБА_5 свідчать про наявність між ними неприязних стосунків, які на переконання суду, були причиною виникнення умислу в обвинуваченого ОСОБА_6 на заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Також суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_16 , оскільки він не був безпосереднім очевидцем події між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , а його показання щодо наявності ушкоджень у ОСОБА_8 не мають значення для цього кримінального провадження.

З цих же підстав суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , оскільки вони не були очевидцями події, яка є предметом судового розгляду, а надали лише загальну інформацію щодо стосунків учасників кримінального провадження та про обставини, які мали місце після закінчення вказаного інциденту та які не мають значення для встановлення істини у справі.

За таких обставин, суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Аналізуючи та оцінюючи здобуті у провадженні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України та приходить до висновку про винність ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки ним заподіяно умисні легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_5 , які відповідно до судовомедичної експертизи №55 від 08.05.2014 року та висновку експерта №82 від 17.04.2015 року тілесні ушкодження у вигляді саден області лоба зліва та справа, синців задньої поверхні грудної клітки зліва по лопаточній лінії на рівні 8-го межребер`я, області крила лівої здухвинної кістки за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, так і згідно п.2.3.1."б", п.2.3.3, «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних пошкодження», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 року та виникли в результаті дії тупих твердих предметів, які мають обмежену ударну поверхню та не могли виникнути в результаті падіння потерпілого з висоти власного зросту.
Ніяких інших обставин при яких потерпілий міг отримати тілесні ушкодження встановлені висновками експертів ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено.
Відповідно до ст.ст. 22, 93 КПК України, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, обвинувачений не довів суду, що тілесні ушкодження потерпілому спричинені не навмисно та при самостійному падінні, так як згідно висновку судово медичної експертизи №55 від 08.05.2014 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден області лоба зліва та справа, синців задньої поверхні грудної клітки зліва по лопаточній лінії на рівні 8-го межребер`я, області крила лівої здухвинної кістки виникли в результаті дії тупих твердих предметів, які мають обмежену ударну поверхню та не могли виникнути в результаті падіння потерпілого з висоти власного зросту.
Обираючи вид і розмір покарання за скоєне обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65,67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, скоєно обвинуваченим правопорушення невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно (а.с.159) як особа не схильна до вчинення порушень громадського порядку, з сусідами підтримує дружні відносини, фізично здоровий, скарг на стан здоров`я немає, офіційно не працює, має тимчасові заробітки, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, виховує та утримує шістьох дітей, з яких п"ятеро є його дітьми (а.с.153-157,158), раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, суд визнає часткове визнання своєї вини та каяття у вчиеному. У відповідності до ст.67 України, обтяжуючою покарання обставиною не є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, який вину визнає частково, вперше скоїв умисне правопорушення невеликої тяжкості без обтяжуючих обставин, раніше не судимий, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідно скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає так як обвинувачений офіційно не працює та немає постійного доходу за неможливе призначити покарання у вигляді штрафу та за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді громадських робіт, так як в силу ч.3 ст.56 КК України у обвинуваченого відсутні обмеження для застосування громадських робіт, якого суд вважає достатньо для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, яким він просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 1139 грн. майнової шкоди, яка складається з витрат на лікування та оплату автомобіля за доставлення його в Новоукраїнську ЦРЛ, який слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини з приводу цивільного кодексу цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Положення цивільного судочинства передбачають обов`язок потерпілого надати суду належні та допустимі докази на підтвердження розміру заподіяних матеріальних збитків, у відповідності до ст.60 ЦПК України.

Як вбачається із доданих чеків (а.с.161), в період перебування потерпілого ОСОБА_5 на лікуванні, який згідно його показань лікувався протягом 14 днів, в період з 22 квітня по 06 травня 2014 року, ним здійснювалися придбання товарів в аптеці ТОВ Степ Фарм в сумі 60,50 грн., 75,60 грн., 175,60 грн., 22,95 грн., 152,30 грн., тобто на загальну суму 486,95 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 .

Доводи про здійснення потерпілим грошових витрат на оплату автомобіля, який здійснював його доставлення до Новоукраїнської ЦРЛ, належними та допустимими доказами не підтверджені, а саме щодо факту та розміру понесених витрат, а тому до задоволення не підлягають.

Суд не погоджується із доводами захисника обвинуваченого про те, що вказані витрати на лікування потерпілого не підлягають стягненню із обвинуваченого у зв"язку з тим, що кошти на лікування збиралися односельчанами, оскільки суду не представлено переконливих доказів цього факту.
Згідно ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є витрати, які особа понесла для відновлення свого порушеного права.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим права фізичної особи, відшкодовується винною особою в повному обсязі.
За таких обставин, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 завдав шкоди здоров"ю потерпілому ОСОБА_5 , який перебував на лікуванні і ніс витрати на відновлення свого здоров"я, то такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого в розмірі фактично понесених витрат.
Речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.
Керуючись ст. 368,370-374 КПК України, ст.ст. 22,1166 ЦК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання з у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Цивільний позов задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 486 (чотириста вісімдесят шість) гривень 95 копійок, в рахунок відшкодування завданих матеріальних витрат, пов"язаних із лікуванням потерпілого.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1