Справа № 1-47/2008р.
Рядок статзвіту №67
Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого-судді Жиганської Н.М.
підсудного ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява
кримінальну справу про обвинувачення
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця Костромської області, Російської
Федерації мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з освітою
професійно-технічною, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину,
працюючого майстром виробничого навчання по водінню автомобіля Закарпатського
обласного навчально-курсового комбінату, раніше судимого 13.06.2006 року
Свалявським районним судом за ст. 354 КК України до одного року виправних
робіт, в порядку ст. 89 КК України - судимість не погашена,
вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 368 КК України,
Підсудній ОСОБА_1.перебуваючи, відповідно до наказу № 24-К з 17.10.1997
року по 12.06.2007 року на посаді майстра виробничого навчання водіння
автомобіля, будучи службовою особою (в повноваження якої, відповідно до п. 2.1,
3.2, 3.3 посадової інструкції № 3 майстра виробничого навчання водіння
автомобіля Закарпатського державного обласного навчально-курсового комбінату,
входить проведення практичних занять по водінню автомобіля, дієвий контроль
засвоювання учнями учбового матеріалу та набуття практичних навиків управління
автомобіля, своєчасне та правильне оформлення
шляхового листа та облікової картки практичного водіння) таким чином,
маючи можливість контролювати навчальний процес та відвідуваність, в січні 2007
року, у с. Поляна Свалявського району, біля санаторію “Сонячне Закарпаття”,
одержав від ОСОБА_2 кошти в сумі 350 доларів США, що згідно курсу Національного
банку України станом насічень-березень 2007 року становило 1768 грн., з яких
133 долари США, що згідно курсу Національного банку України станом
насічень-березень 2007 року становило 670 грн. - як плата за навчання по категорії “В” в
Свалявській філії Закарпатського ДОНКК та 217 доларів США, що згідно курсу
Національного банку України станом насічень-березень 2007 року становило 1098
грн. , як хабар за те, щоб з використанням службового становища надати
можливість ОСОБА_2 не відвідувати навчальний процес по практичному та
теоретичному навчанню та отримувати позитивні оцінки. При чому кошти в розмірі
133 долари США, , що згідно курсу Національного банку України станом
насічень-березень 2007 року становило 670 грн, як плату за навчання, згідно
попередньої домовленості з ОСОБА_2 підсудний повинен був внести в касу
Закарпатського ДОНКК, але в дійсності ці кошти присвоїв та витратив на власні
В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав
повністю, суду пояснив, що працюючи
майстром виробничого навчання водіння автомобіля він в січні 2007 року
взяв у ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 350 доларів США,. 133 долари США він
повинен був внести в касу Закарпатського ДОНКК, а інші були ОСОБА_2 надані йому
як хабар. Однак через те, що в касі відмовились приймати кошти у відсутності
платника, то він залишив всю суму коштів собі і витратив їх на власні потреби.
В скоєному щиросердечно розкаюється.
На підставі наведеного, враховуючи, що підсудній визнав свою вину у
вчиненні злочинів, суд вважає за можливе обмежити дослідження фактичних
обставин справи допитом підсудного, та дослідженням інших доказів, що
характеризують особу підсудного. Наслідки обмеження дослідження фактичних
обставин справи учасникам судового процесу зрозумілі.
На підставі наведеного, суд визнає покази підсудного в судовому засіданні з
приводу обставин вчинення злочинів достовірними, оскільки вони повністю
стверджують вину підсудного в одержанні хабара, тобто одержанні службовою
особою в будь-якому вигляді за виконання в інтересах того, хто дає хабар дії з
використанням наданого їй службового становища та в привласненні майна, вчинене
шляхом зловживання особою своїм службовим становищем.
На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_1 винним у
вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 191 КК України та
вважає, що органи попереднього слідства вірно кваліфікували його дії за
Призначаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання за ч. 1 ст.
368, ч. 2 ст. 191 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, що
позитивно характеризують особу підсудного.
Як пом'якшуючі покарання підсудного обставини, суд враховує щиросердечне
Обтяжуючих покарання підсудного обставин, суд не знаходить.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе застосувати відносно
ОСОБА_1 покарання не пов'язане з
позбавленням волі та обрати відносно нього покарання достатнє для його
виправлення та перевиховання у відповідності до ч.1 ст. 65 КК України, а саме
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Судових витрат по справі не має.
Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 2
ст. 191 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 368 КК України на
п”ять років позбавлення волі без позбавлення права обіймати
матеріально-відповідальні посади, за ч. 2 ст. 191 КК України на два роки
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом
повного поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1
покарання у виді позбавлення волі строком п”ять років, без позбавлення права обіймати матеріально-відповідальні
На підставі ст. 75 КК України -
звільнити ОСОБА_1 від призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом
іспитового строку два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на
нього обов'язки згідно ст. 76 КК України.
На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 протягом іспитового
строку два роки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.
На вирок суду може бути подано апеляцію протягом 15-ти днів до апеляційного
суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.
ГОЛОВУЮЧИЙ: Н.М.ЖИГАНСЬКА