Справа №1-12/07
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

10
січня 2007р. Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді - Головченко М.М.

при секретарі - Жегет Л.Г.

за участю прокурора - Антоненко Ю.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки с. Іваниця Ічнянського
району, жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки України, розлученої, освіта
вища, працюючої директором лабораторії Ічнянської районної державної лікарні
ветеринарної медицини, раніше не судимої, в скоєнні злочину, передбаченого ст.
366 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1 перебуваючи в період з 1.04.2004 року по 4.08.2005року на
посаді заступника начальника Ічнянської районної державної лікарні ветеринарної
медицини - лікаря-епізоотолога, при видачі громадянам ветеринарних свідоцтв та
ветеринарних довідок Ф-25 вносила в них неправдиві відомості про проведення
щеплень проти сибірської виразки ВРХ, які в дійсності не проводились. В порушення
вимог наказу Державного департаменту ветеринарної медицини №32 від
19.04.2005року «Про затвердження Правил видачі ветеринарних документів на
вантажі, що підлягають обов'язковому ветеринарно-санітарному контролю та
Посадової інструкції 4.07.2005року та 5.07.2005року видала ветеринарні довідки
жителям м. Ічня ОСОБА_2, ОСОБА_3 та жителю с Гужівка ОСОБА_4 про благополучний клінічний стан молодняка ВРХ, який вони утримували у
власному підсобному господарстві для здачі на переробне підприємство, тоді як
фактично щеплення від сибірської виразки тваринам не проводились.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому
обвинуваченні визнала повністю і показала, що ветеринарні свідоцтва громадянам
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 оформляла без відповідних документів в
зв'язку з тим, що на території району відмічається стабільна епізоотична
ситуація відносно захворювання тварин на сибірку. Ветеринарні свідоцтва нею
були виписані особисто, а дати проведення щеплень проставлені приблизно, в
залежності від віку тварин, зі слів власників. В скоєному щиро кається.

Крім повного визнання підсудною своєї вини, її винність в інкримінованому
злочині доведена в судовому засіданні слідуючими доказами: посадовою
інструкцією заступника начальника районної державної лікарні ветеринарної
медицини (а.с.27) із якої вбачається, що лікар - епізоотолог особисто веде
прийом і проводить виїзди до хворих тварин на місце захворювання і видає
ветдокументи на підставі лабораторних досліджень та ветдовідок; ветеринарними
довідками від 4 та 5 липня 2005року №№ 0222683, 0222680,0222684(а.с.40,43,46)
із яких вбачається, що ветеринарні довідки видані громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 і територія та місцевість де утримуються тварини благополучна по
гостроінфекційних захворюваннях; квитанціями про оплату послуг за видачу
ветеринарного свідоцтва від 4 та 5 липня 2005року (а.с.42,45,48) із яких
вбачається, що від власників тварин ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3прийнято за надані
послуги по 13грн. 56 коп. з кожного.

Таким чином проаналізувавши вищенаведені докази разом з матеріалами справи
в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведена
вина підсудної ОСОБА_1 у складанні завідомо неправдивих документів завідомо
неправдивих відомостей та видачі неправдивих документів і її дії суд кваліфікує
за ст. 366 ч.1 КК України.

2

При виборі виду і міри покарання підсудній суд враховує , що вину вона
визнала повністю, в скоєному щиро кається, на утриманні має неповнолітню
дитину, займається суспільно-корисною працею, за місцем роботи характеризується
з позитивної сторони, раніше не судима.

Вищенаведені обставини пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, а тому покарання підсудній необхідно призначити із
застосуванням ст. 69 КК України, враховуючи її особу, нижче від межі,
встановленої санкцією даної статті без застосування додаткового покарання.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК
України і призначити покарання з приміненням ст. 69 КК України у вигляді штрафу
в розмірі 510 (п'ятсот десять)грн.

Міру запобіжного заходу осудженій ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили
залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд на протязі 15
діб.