В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2013 Справа №607/19729/13-к Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого судді
Ломакіна В.Є.

за участю секретаря
Репетівської В.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в залі суду, в м.
Тернополі кримінальне провадження №
0003862 за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Заруддя Зборівського району
Тернопільської області, громадянина
України, з середньою освітою,
неодруженого, пенсіонера, проживаючого
по АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185
КК України, за участю сторін
кримінального провадження: прокурора
Гавіловського Ю.В., обвинуваченого
ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_1, 12 жовтня
2013 року о 12 год. 00 хв., перебуваючи у ТЦ
«Новус», що по вул. Перля, 3, у м.
Тернополі, виник намір направлений на
заволодіння майном ОСОБА_2
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 12
жовтня 2013 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1,
перебуваючи у ТЦ «Новус», що по вул.
Перля, 3 у м. Тернополі, переконавшись,
що за ним ніхто не спостерігає та його
дії не будуть помічені сторонніми
особами, таємно викрав із столу, який
знаходився біля камер зберігання
речей, поліетиленовий пакет червоного
кольору, в якому знаходились дві пари
жіночих джинсів торгової марки «О. Real.
Marks» та «Version Denim», вартістю по 350 гривень
кожна, загальна вартість 700 гривень, які
належали ОСОБА_2 Із викраденим
майном ОСОБА_1 із місця вчинення
злочину втік, чим спричинив
матеріальну шкоду ОСОБА_2 на загальну
суму 700 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1
кваліфіковані органом досудового
розслідування за ч.1 ст. 185 КК України,
тобто таємне викрадення чужого майна
(крадіжка).

23 жовтня 2013 року між потерпілою ОСОБА_2
та обвинуваченим ОСОБА_1 укладено угоду
про примирення, згідно якої ОСОБА_1
беззастережно визнав свою винуватість
за обвинуваченням у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України та
сторонами узгоджено покарання, яке
повинен понести обвинувачений, а саме,
у виді штрафу в розмірі 1000 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК
України, питання про можливість
затвердження даної угоди про
примирення, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_1, якому роз'яснено
наслідки укладення та затвердження
угоди про примирення, передбачені ст. 473
КПК України, та наслідки невиконання
угоди, дав згоду на призначення
узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК
України, угода про примирення між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
проваджені щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення. А також, відповідно до
ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди
про примирення або визнання
винуватості може ініціватися в
будь-який момент після повідомлення
особі про підозру до виходу суду до
нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Злочин (кримінальне правопорушення), у
вчиненні якого ОСОБА_1 беззастережно
визнав себе винуватим, згідно із ст. 12
КК України є злочином середньої
тяжкості, від якого потерпілою є ОСОБА_2

Згідно вимог ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо
угоди досягнуто під час судового
провадження, суд невідкладно зупиняє
проведення процесуальних дій і
переходить до розгляду угоди.

В статті 471 КПК України визначені
основні вимоги до змісту угоди про
примирення. Надана суду угода про
примирення у вказаному провадженні
відповідає вимогам кримінального
процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши
думку обвинуваченого ОСОБА_1,
потерпілої ОСОБА_2, які підтримують та
просять затвердити угоду про
примирення, думку прокурора, який не
заперечував проти затвердження угоди,
вивчивши обвинувальний акт, матеріали
кримінального провадження,
перевіривши угоду про примирення, яка
відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК
України, з'ясувавши у обвинуваченого,
що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК
України обставини, зокрема, те, що він
має право на справедливий судовий
розгляд, під час якого сторона
обвинувачення зобов'язана довести
кожну обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого його
обвинувачують та має права: мовчати, і
факт мовчання не матиме для суду
жодного доказового значення, мати
захисника, у тому числі на отримання
правової допомоги безоплатно у порядку
та випадках, передбачених законом, або
захищатись самостійно, допитати під
час судового розгляду свідків
обвинувачення, подати клопотання про
виклик свідків і подати докази, що
свідчать на його користь; наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені ст. 473 КПК України; характер
обвинувачення, щодо якого він визнає
себе винуватим; вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом,
з'ясувавши у потерпілої, що вона
розуміє наслідки укладання угоди та
переконавшись, що укладення даної
угоди сторонами є добровільним, суд
вважає за необхідне винести у даному
провадженні вирок відносно ОСОБА_1,
яким затвердити угоду про примирення
від 23 жовтня 2013 року, укладеною між
обвинуваченим ОСОБА_1 та потерпілою
ОСОБА_2, та визнати ОСОБА_1 винуватим у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185
КК України, за викладених в угоді
обставин, та призначити узгоджену
сторонами міру покарання, яка
відповідає загальним засадам
призначення покарання, передбаченим
ст. 65 КК України, та санкції ч.1 ст. 185 КК
України у виді штрафу в розмірі 1000
гривень.

Речові докази та процесуальні
витрати у кримінальному провадженні
відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення,
укладену 23 жовтня 2013 року між
потерпілою ОСОБА_2 та обвинуваченим
ОСОБА_3 у кримінальному провадженні
№0003862 відносно ОСОБА_3,
обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і
призначити йому узгоджене сторонами
покарання у виді штрафу в розмірі 1000
(одна тисяча) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області, шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку. Обвинуваченому та
прокурору копія вироку вручається
негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не
був присутнім в судовому засіданні,
копія судового рішення надсилається не
пізніше наступного дня після
ухвалення.

Головуючий
Ломакін В.Є.