АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 10-12 Головуючий по 1 інстанції
ст. 12ІЧ.2 Дудніченко В.М.
КК України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 7 " лютого 2007 р. Колегія судців судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Лиги М.П.

суддів Євтушенка В.Г., Ятченка М.О.

за участю прокурора Лисаченка
В.М.

Захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляцію захисника
ОСОБА_1 на постанову Звенигородського районного
суду від 12 січня 2007р., про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., гр.
України, українця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_1, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого раніше судимого 1. 26.02.2004р.
Звенигородським районним судом за вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч.1, 74 ч.4 КК України на 6 місяців виправних робіт.

встановила

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 08.01.2007р., в АДРЕСА_2, в будинку ОСОБА_3, на ґрунті особистих неприязних відносин наніс ОСОБА_4 тілесні
ушкодження, від яких останній помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3р., слідчим СВ Звенигородського РВ УМВС порушено кримінальну
справу за фактом смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3
р. за ознаками злочину передбаченого ст. 121ч.2 КК України.

10.01.2007р. ОСОБА_2 затриманий в порядку ст. 115 КПК України. Допитаний в якості підозрюваного, ОСОБА_2 визнав нанесення ним
ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. В ході відтворення
обстановки та обставин події він показав на місці та пояснив про
обставини спричинення побоїв потерпілому.

Постановою від 20.01.2007р. ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч.2 КК України в якому він
визнав себе винним. Ця постанова відповідає вимогам ст. 132
КПК, а обвинувачення пред'явлено у відповідності до ст.ст. 140,
142 КПК України.

2

В поданій апеляції на постанову суду захисник ОСОБА_1 вказує на порушення
права ОСОБА_2 на захист, оскільки він будучи інвалідом по зору, не міг
самостійно здійснювати свій захист. Просить постанову суд щодо ОСОБА_2
скасувати.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_1 в підтримання апеляції, прокурора Лисаченка В.М. в її
заперечення, вивчивши доводи апеляції та дослідивши надані
Звенигородським районним судом матеріали, колегія суддів приходить до
наступного.

Як вбачається із постанови суду, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2 було враховано, що
він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання
від 7 до 10 років позбавлення волі. Має не зняту судимість за вчинення умисного
злочину.

При розгляді подання судом першої інстанції, та при його апеляційному
розгляді переконливих доказів, щодо
неможливості перебування ОСОБА_2 під вартою встановлено не
було.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що
органом досудового слідства при порушенні
кримінальної справи та судом при обранні відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу -
тримання під вартою, виконано всі вимоги кримінально-процесуального
кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 25 квітня 2003 року „Про практику застосування судами
запобіжного заходу та продовження строків
тримання під вартою", щодо запобіганню його ухиляння від слідства та суду, вчинення ним інших злочинів та забезпеченню виконання
процесуальних дій на слідстві та в суді.

Посилання захисника ОСОБА_1 на порушення права ОСОБА_2 на захист у зв'язку з інвалідністю по зору, є безпідставне. При
затриманні та пред'явленні обвинувачення йому роз'яснювалось
право запросити для його захисту адвоката, а в протоколі роз'яснення прав ОСОБА_2 власноручно записав, що відмовляється
від участі захисника і своє право на захист буде
здійснювати самостійно.

Висновки суду першої інстанції про необхідність обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу - тримання під вартою, враховуючи
тяжкість злочину у вчиненні якого його обвинувачують та
наявність попередньої судимості, сумнівів не викликають.

При встановлених обставинах колегія судців вважає, що апеляція захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 до
задовольняння не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165-2, 362, 365, 266 КПК України,
колегія судців -

ухвалила

Апеляцію захисника ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 січня
2007р., про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу - тримання під вартою,
залишити без зміни.