Справа №1 - 106
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2008 року Маньківський
районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - А.І.
КОСТЕНКО

при секретарі - М.А.
ЧИКУРОВІЙ

з участю прокурора - В.Г. СОРОКОПУДА

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця АДРЕСА_1, жителя АДРЕСА_2, громадянина України, українця, освіта середня, не
працюючого, не одруженого, судимого
Голосіївським районним судом м. Києва за вчинення 28.07.2006 року злочинів
передбачених ст. 304, ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі з
конфіскацією майна, у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1., 06.07.2006 року приблизно
о 23 год. 30 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись
неподалік спиртового заводу, що в АДРЕСА_1 з метою відкритого заволодіння чужим майном та використання його в
особистих цілях, умисно, шляхом застосування насильства яке не є небезпечним
для життя чи здоров'я, яке виразилося в нанесенні декількох ударів руками та
ногами по різних частинах тіла неповнолітньому ОСОБА_2 внаслідок чого спричиив останньому тілесні
ушкодження у вигляді крововиливу внутрішньої поверхні обох губ зліва, які
згідно висновку експерта №597/521 від 28 серпня 2006 року, відносяться до
легких тілесних ушкодженнь, при цьому відкрито заволодів його гаманцем вартістю
10 гривень, ременем брючним вартісю 50 грн., штанами вартістю 180 грн. та
грошима однією купюрою номіналом 10 грн., після чого з місця вчинення злочину
зник, спричинивши ОСОБА_2 матеріальні збитки на загальну суму 250 грн.

Вина
підсудного в скоєних ним злочинах доведена в судовому засіданні такими
доказами:

- показами
підсудного, який свою вину в скоєних злочинах визнав повністю і суду пояснив,
що дійсно, 6 липня 2006 року близько 22 год.
він пішовдо спиртовог заводу, що АДРЕСА_1 де проходило свято «Івана
Купала». На вказаному святі біля ставка, що неподалік заводу він зустрів
ОСОБА_2 і вони з ним приєднались до компанії молоді, але хто саме там був він
не пам'ятає, в даній компанії він вживав спиртні напої, чи пив тоді ОСОБА_2 він
не бачив. Через деякий час до ОСОБА_2підійшла його дівчина ОСОБА_3 і вони відійшли
в сторону. Неподалік від їхньої компанії він побачив незнайомого йому хлопця і
відразу підійшов до нього і запітав звідки той, при цьому наніс йому удар
кулаком в груди. Хлопець відповів йому, що з с. Юрпіль. Потім він запитав у
того хлопця чи є в нього гроші, на що той відповів, що у нього є лише десять
гривень і він сказав йому, щоб той віддав їх йому, при цьому знову наніс тому
хлопцеві удар кулаком в груди. Після чого той дістав з карману гаманець і
віддав йому. Також ОСОБА_1. сказав щоб той віддав йому свій ремінь так як він
йому сподобався. Після чого незнайомий так і зробив. Потім, щоб впевнитись, що
в нього дійсно більше нічого не має він обшукав його і так як в нього він
нічого не знайшов він сказав йому іти за ним і коли він відвів його до річки,
що за заводом він відразу почав наносити хлопцеві удари руками та ногами по
різним частинам тіла, також і по голові. Від даних ударів той хлопець упав на
землю. Скільки саме він наніс йому ударів він не пам'ятає. Після цього він
залишив даного хлопця біля річки, а сам пішов до ставка і продовжував
святкувати. Через деякий час він відкрив гаманця якого забрав у незнайомого і
побачив, що вньому перебувало десять гривень одною купюрою. Посвяткувавши він
пішов додому. Через кілька днів до нього приїхали працівники міліції і на їх
пропозицію він добровільно видав їм гаманець в якому було десять гривень який
забрав він у незнайомого хлопця 06.07.2006 року в АДРЕСА_2 під час святкування
«Івана Купала». Де він дів ремінь він не пам'ятає так як перебував в стані алкогольного
сп'яніння.

На
запитання чи забирав він у незнайомого штани він відповів, що можливо і
забирав, але не пам'ятає цього так як перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Вина підсудного
підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження
яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками судового процесу було
визнано за недоцільне, про що було роз'яснено всім, під час судового слідства з
занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в добровільності та
істинності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи
зібрані по справі докази, суд вважає, що вина підсудного в скоєних злочинах
повністю доведена в суді і суд кваліфікує його дії:

за ч. 2 ст. 186
КК України, кваліфікуючою ознакою якого є відкрите викрадення чужого майна,
тобто грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого.

Переходячи до
обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєних
злочинів, особу підсудного, обставини, що пом'якшують його відповідальність: це
щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують його
відповідальність є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння і вважає за
необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі, без застосування до
нього ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки на даний час ОСОБА_1. на думку
суду неможливо виправити те перевиховати без ізоляції від суспільства.

При
остаточному покаранні слід врахувати покарання призначене згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва
за за вчинення 28.07.2006 року злочинів передбачених ст. 304, ч. 2 ст. 187 КК
України - 5 років позбавлення волі та керуватись ст. 70 КК України.

Цивільний позов
прокурора в інтересах облстоматполіклініки на суму 48,82 грн. за проведення
судово-медичної експертизи задоволити повністю відповідно до ст. 1166 ЦК
України, стягнувши їх з підсудного.

Речові докази, а
саме гаманець та десять гривень в ньому, штани, що передані під схоронну
розписку потерпілому - залишити в повному розпорядженні потерпілого.

Судових витрат
немає.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і
призначити покаранняу вигляді п'яти років одного місяця позбавлення волі.

Згідно з
ч. 1,3,4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, яким є
покарання яке призначене згідно вироку Голосіївського районного суду м. Київ за
ст. 304, ч. 2 ст. 187 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією
майна, більш суворим, остаточно призначити основну міру покарання за даним
вироком у вигляді п'яти років одного місяця позбавлення волі. До основної міри
покарання призначеної за сукупністю вироків приєднати додаткову міру покарання
у вигляді конфіскації належного ОСОБА_1 на праві власності майна призначену за
вироком Голосіївського районного суду м. Київ від 25.12.2006 року, та остаточно
призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді п'яти років одного місяця позбавлення
волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Зарахувати
ОСОБА_1 в строк відбуття покарання частково відбуте ним покарання за вироком
Голосіївського районного суду м. Київ покарання у вигляді 1 року 11 місяців 21
дня позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 залишити попередню тримання під вартою відраховувавши
строк відбуття покарання з 19 вересня 2008року.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь облстоматполіклініки на суму 48,82 грн. за проведення
судово-медичної експертизи.

Речові докази -
гаманець, десять гривень в ньому та штани передані під зхоронну розписку потерпілому
ОСОБА_1 - залишити в його повному
розпорядженні.

На вирок
може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області
через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, засудженим з моменту
вручення копії вироку, а іншими учасниками процесу, з часу його проголошення.

СУДДЯ А.І.
КОСТЕНКО