В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/1512/13-к

Провадження № 1-кп/126/35/13

13 травня 2013 року Бершадський
районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко
В. І.

із секретарем Бурлака А. І.

за участі прокурора Круковської
Г.М.

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в м. Бершадь кримінальне
провадження № 0000160 по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українки, громадянки України; освіта
середня- спеціальна, заміжньої,
працюючої листоношею
Берізко-Бершадського СВПЗ ЦПЗ №7
Вінницької дирекції УДППЗ "Укрпошта",
раніше не судимої, уроджениці с. Ставки
Бершадського р-ну Вінницької області,
жительки АДРЕСА_1 у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 191, ч.1 ст. 358
Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена
ОСОБА_1, працюючи листоношею
Берізко-Бершадського СВПЗ ЦПЗ №7
Вінницької дирекції УДППЗ "Укрпошта" з
05.05.2009 року та будучи
матеріально-відповідальною особою на
підставі договору про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність від 01.03.2011 року,
отримавши 21.08.2012 року у підзвіт грошові
кошти в сумі 5 225 грн. для виплати
компенсації за тверде паливо жителям с.
Берізки-Бершадські Бершадського
району Вінницької області, в тому числі
475 грн. ОСОБА_2, з корисливих спонукань
склала відомість № 2/511 від 22.08.2012 року
про виплату жителям с.
Берізки-Бершадські Бершадського
району Вінницької області компенсації
за тверде паливо за липень 2012 року, в
яку внесла завідомо неправдиві
відомості про виплату ОСОБА_2 475 грн. та
особисто проставила за ОСОБА_2 підпис. В
подальшому подала вказаний
підроблений документ до Бершадського
районного центру поштового зв'язку № 7
Вінницької дирекції УДППЗ "Укрпошта",
прозвітувавши таким чином про виплату
коштів, в результаті чого в неї з
підзвіту було списано всю суму
отриманих нею коштів. Створені лишки в
сумі 475 грн., які назначались для
виплати ОСОБА_2, ОСОБА_1 привласнила та
витратила на власні потреби,
заподіявши ОСОБА_2 матеріальну шкоду на
вищезазначену суму.

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.1
ст.191 КК України: привласнення чужого
майна, яке було ввірене особі; та ч.1
ст.358 КК України: підроблення документа
з метою його використання.

29 березня 2013 року під час досудового
слідства в даному кримінальному
провадженні між потерпілою ОСОБА_2 та
обвинуваченою ОСОБА_1 було укладено
угоду про примирення відповідно до
вимог ч.1 ст.468 КПК України за умовами
якої потерпіла та обвинувачена
дійшли згоди щодо формулювання
обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1
ст.191, ч.1 ст. 358 КК України, щодо розміру
заподіяної матеріальної шкоди, яка
становить 475 грн., збитки відшкодовані в
ході досудового розслідування, щодо
узгодженого сторонами покарання в
виді 50 (п'ятдесяти) неоподаткованих
мінімумів доходів громадян без
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатись певною діяльністю
за ст. 191 ч.1 КК України,в виді 30
(тридцяти) неоподаткованих мінімумів
доходів громадян за ст. 358 ч.1 КК Україн,
за ст.70 КК України остаточне покарання
визначено шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим - у
виді 50 (п'ятдесяти) неоподаткованих
мінімумів доходів громадян без
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатись певною діяльністю
, щодо наслідків укладення та
затвердження угоди, передбачених ст.473
КПК України, щодо наслідків
невиконання угоди, передбачених ст.476
КПК України та щодо умисного
невиконання угоди про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому
засіданні вважає, що при укладенні
угоди про примирення дотримані вимоги
та правила КПК України та КК України,
просила угоду про примирення
затвердити і призначити обвинуваченій
узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_3 в підготовчому
судовому засіданні просила
затвердити укладену угоду про
примирення від 29 березня 2013 року та
призначити узгоджене сторонами
покарання. Також потерпіла пояснила,
що заподіяна злочином шкода
відшкодована повністю, претензій
матеріального та морального характеру
до обвинуваченої, вона не має.

Обвинувачена ОСОБА_1 визнала себе
винною у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.1
ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дала
згоду на застосування узгодженого
виду та розміру покарання у разі
затвердження угоди та просила угоду
про примирення затвердити та
призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін
кримінального провадження,
переконався, що укладення сторонами
угоди про примирення є добровільним, з
наданих суду матеріалів кримінального
провадження, суд з'ясував, що скарги
обвинувачена під час кримінального
провадження не подавала.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Судом встановлено у судовому
засіданні, що ОСОБА_1 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні злочинів,
передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст. 358 КК
України. При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачена цілком розуміє права,
визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473
КПК України, характер обвинувачення,
вид покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до неї у разі
затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки
укладення та затвердження даної угоди,
визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної
угоди відповідають вимогам
Кримінального процесуального кодексу
України та Кримінального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене суд
встановив, що вина обвинуваченої у
інкримінованих їй складах злочинів є
доведеною та ніким не оспорюється, а
тому за вчинені злочини обвинувачена
підлягає покаранню, яке узгоджене
сторонами в угоді про примирення.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК
України, суд-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 29 березня 2013 року
про примирення між потерпілою ОСОБА_2
та обвинуваченою ОСОБА_1.

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,українку,
громадянку України; освіта середня-
спеціальна, заміжню, працюючу
листоношею Берізко-Бершадського СВПЗ
ЦПЗ №7 Вінницької дирекції УДППЗ
«Укрпошта», раніше не судиму, уродженку
с. Ставки Бершадського р-ну Вінницької
області, жительку АДРЕСА_1 винною у
вчиненні злочинів, передбачених ч.1
ст.191, ч.1 ст. 358 КК України, та призначити
їй узгоджене сторонами покарання :

- за ст. 191 ч.1 КК України - штраф в розмірі
50 (п'ятдесяти) неоподаткованих
мінімумів доходів громадян без
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатись певною діяльністю.

- за ст.358 ч.1 КК України - штраф в розмірі
30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

На підставі ст.70 КК України остаточне
покарання визначити шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
та призначити покарання у виді штрафу
в розмірі 50 (п'ятдесяти)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатись
певною діяльністю.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Вінницької області
через Бершадський районний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя: