У х в а л а

іменем україни

09 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_5,

суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

при секретарі ОСОБА_8,

за участю прокурора ОСОБА_9,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000276, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1,

громадянина України, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 березня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 15 % його заробітку в дохід держави без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

З засудженого ОСОБА_1 стягнуто кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування осіб, які потерпіли від злочину: на користь Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського - 5999 грн. 75 коп., на користь Попільнянської центральної районної лікарні - 2281 грн. 42 коп., а також процесуальні витрати в загальній сумі 1564 грн. 80 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27 травня 2014 року вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_1 та просить закрити кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Посилається на порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Вважає, що суд допустив неповноту та однобічність судового слідства, не дав належної оцінки зібраним доказам, що потягло необгрунтоване засудження. Вказує, що поза увагою суду залишилося те, що зіткнення автомобіля засудженого та мотоцикла сталося у зв'язку з відсутністю системи освітлення на мотоциклі, внаслідок чого його неможливо було вчасно виявити на проїзній частині. Вважає, що вирок суду ґрунтується на припущеннях, в основу обвинувачення покладені недопустимі докази.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він 27 липня 2013 року приблизно о 22 годині, в темну пору доби, керуючи власним технічно справним автомобілем «Міцубісі Ланцер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 України, рухаючись по автодорозі Т-06 11 Ставище-Брусилів-Попільня-Вчорайше, між селами Турбівка Попільнянського району та Соловіївка Брусилівського району Житомирської області, виконуючи обгін невстановленого транспортного засобу, проявив неуважність, не переконався в тому, що зустрічна смуга руху, на яку він виїжджає вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та зміна напрямку руху буде безпечною і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення автомобіля, яким керував, з мотоциклом МТ-11, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого водій мотоцикла ОСОБА_3 та пасажир мотоцикла ОСОБА_4 отримали кожен тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав касаційну скаргу, думку прокурора, який вважав, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» диспозиції ст.ст. 286-288, 415 КК України є бланкетними. У зв'язку з цим судам необхідно ретельно з'ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв'язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно-небезпечними наслідками.

При розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції зазначені вимоги закону не виконані.

Як убачається з вироку, судом не вказано, норми яких пунктів Правил дорожнього руху порушені ОСОБА_1 Отже, обвинувачення, в якому визнаний винним ОСОБА_1 є неконкретним, що свідчить про порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, не звернув уваги на порушення вимог закону, які були допущені судом першої інстанції.

Таким чином, у зв'язку з порушенням кримінального процесуального закону судові рішення щодо ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 436 КПК України підлягають скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Під час нового розгляду суду необхідно урахувати вищенаведене, розглянути справу відповідно до вимог закону та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 07 липня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7