АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/611/15 Справа № 182/8582/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000272 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Садове Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року, в якій, не оспорюючи обставин вчинення кримінальних правопорушень, доведеність його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, правильність правової кваліфікації його дій, просив пом`якшити призначене йому покарання.

Вимоги своєї апеляційної скарги обвинувачений обґрунтовує тим, що у нього на утриманні знаходиться його мати ОСОБА_8 , яка є інвалідом, крім того, він усвідомлює свою вину та щиро кається у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Оскаржуваним вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2013 року і остаточно визначено до відбування покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 10 днів без конфіскації майна.

Також стягнуто з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_9 25 000 грн., та на користь ОСОБА_10 11 000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_11 залишено без розгляду.

Тим же в ироком вирішено долю речових доказів.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він вчинив ряд злочинів, зокрема.

1). В ніч на 12 січня 2013 року, знаходячись біля будинку № 6 по вул. Дружби в місті Нікополь Дніпропетровської області, з метою заволодіння транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-21013 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_12 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля після чого з`єднавши дроти замка запалювання, завів двигун автомобіля та таємно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21013 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 25 000 грн.

2). В ніч на 05 квітня 2013 року, знаходячись біля будинку № 103 по вул. Жуковського в м. Нікополь Дніпропетровської області, ОСОБА_6 з метою заволодіння транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-21033, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля, після чого, з`єднавши дроти замка запалювання, завів двигун автомобіля та таємно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-21033 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 5 000 грн.

3). Також, 14 квітня 2013 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , де побачив як у під`їзд №3 вказаного будинку ОСОБА_13 закотив мопед марки «Вайпер Актив», де його і залишив. В цей же час у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 14 квітня 2013 року близько 21 год. 45 хв. зайшов до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , де умисно, із корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мопедом марки «Вайпер Актив», що належить ОСОБА_13 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 3100 грн.

4) Крім того, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з особою, матеріали у відношенні якої виділенні в окреме провадження, в ніч на 08 травня 2013 року, знаходячись біля будинку № 9 по провулку Тяговому в м. Нікополь Дніпропетровської області, з метою заволодіння транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-2102 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_14 , заздалегідь розробили план та розподілили ролі.

Згідно розробленого плану, особа, матеріали у відношенні якої виділенні в окреме провадження, повинна була стояти на дорозі між будинками № 9 та № 11 по провулку Тяговому та повідомити ОСОБА_6 у випадку якщо хтось буде йти у його напрямку. В цей час ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля, який належить ОСОБА_14 , після чого з`єднав дроти замка запалювання, завів двигун автомобіля та таємно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-2102 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , чим спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 20000 грн.

5). Крім того, ОСОБА_6 в ніч на 18 травня 2013 року, знаходячись неподалік будинку № 16 по вул. Шевченко в м. Нікополь Дніпропетровської області, з метою заволодіння транспортним засобом моторолером «Фада» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, зірвав переднюю захисну панель моторолера, після чого з`єднав дроти замка запалювання, завів двигун моторолера та таємно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом моторолером «Фада» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить потерпілому, спричинивши йому матеріальну шкоду на суму 11000 грн.

6). Крім того, ОСОБА_6 в період часу з 01 год. до 02 годин 15 хвилин 31 липня 2013 року, знаходячись біля будинку 12 по вул. Дружби в м. Нікополь Дніпропетровської області, з метою заволодіння транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_15 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля, який належить ОСОБА_15 , після чого, з`єднавши дроти замка запалювання, завів двигун автомобіля та таємно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , чим спричинив ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 10000 грн.

7). Крім того, ОСОБА_6 в ніч на 11 серпня 2013 року, знаходячись біля будинку №15 по вул. Першотравневій в м. Нікополь Дніпропетровської області, з метою заволодіння транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_16 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля, після чого, з`єднавши дроти замка запалювання, завів двигун автомобіля та таємно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 18000 грн.

8). Крім того, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з особою, матеріали у відношенні якої виділенні в окреме провадження, в ніч на 22 серпня 2013 року, знаходячись біля під`їзду №3 будинку № 37 по вул. В.Усова в м. Нікополь Дніпропетровської області, з метою заволодіння транспортним засобом моторолером марки «Сабур SВ50Q» державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_17 , заздалегідь розробили план та розподілили ролі.

Згідно розробленого плану, особа, матеріали у відношенні якої виділенні в окреме провадження, повинна була стояти на розі будинку та повідомити ОСОБА_6 у випадку, якщо хтось буде йти у його напрямку. В цей час ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, зірвав передню захисну панель моторолера та з`єднавши дроти замка запалювання, завів двигун моторолера, після чого таємно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом моторолером марки «Сабур SВ50Q» державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_17 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 3300 грн.

9). Крім того, 26 серпня 2013 року приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , де побачив мотоцикл марки ZS200GS, і у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортної засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 26 серпня 2013 року близько 01 год. 20 хв. на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 умисно, із корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів мотоциклом марки ZS200GS, що належить ОСОБА_18 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 10790 грн.

10). Крім того, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, матеріали у відношенні якої виділенні в окреме провадження, в ніч на 06 вересня 2013 року, заходячись біля будинку 79 по вул. Шевченко в м. Нікополь Дніпропетровської області, з метою заволодіння транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_19 , заздалегідь зробили план та розподілили ролі.

Згідно розробленого плану, особа, матеріали у відношенні якої виділенні в окреме провадження, повинна була стояти на пагорбі та повідомити ОСОБА_6 у випадку, якщо хтось буде йти у його напрямку. В цей час ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля, який належить ОСОБА_19 , після чого, з`єднавши дроти замка запалювання та завівши двигун автомобіля, таємно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , чим спричинив ОСОБА_19 матеріальну шкоду суму 15000 грн.

11). Також ОСОБА_6 в кінці травня 2013 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи неподалік від покинутих дач в районі Нікопольського міського звалища на околиці міста Нікополь Дніпропетровської області, знайшов та привласнив карабін марки «ТОЗ-16» № НОМЕР_9 калібру 5,6 мм з затвором, а наступного дня навмисно незаконно там же шляхом відпилювання ствола та приклада, розширювання отвору-вікна для подачі патронів та викидання стріляних гільз, прорізання отвору для магазину, та обмотування прикладу шкіряною смугою переробив його в пристрій для відстрілу патронів калібру 5,6 мм з магазином для подачі патронів, який згідно з висновком експерта № 32/07-362 від 09 вересня 2013 року є нарізною вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим саморобним способом з карабіну марки «ТОЗ-16» з затвором № НОМЕР_9 калібру 5,6 мм шляхом вкорочення до остаточної довжини 168 мм та відпилювання прикладу до пістолетного руків`я, який придатний до стрільби.

Після чого, 02 вересня 2013 року приблизно в 16 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на пероні станції Марганець державного підприємства «Придніпровська залізниця» в місті Марганець Дніпропетровської області, ОСОБА_6 був затриманий за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, у якого в ході особистого огляду з правої сторони за поясом штанів було виявлено та вилучено вказаний саморобний пристрій для відстрілу патронів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який вимоги своєї апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, думку прокурора ОСОБА_7 , яка вважала, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висовку про те, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Нормами ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними в матеріалах кримінального провадження доказами в тій частині, в якій воно було оскаржено.
Висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України обвинуваченим в поданій ним апеляційній скарзі не оспорюються. За викладених обставин, колегія суддів при розгляді вимог апеляційної скарги обвинуваченого питання стосовно фактичних обставин вчиненого кримінальних правопорушень, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України не перевіряються.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах вимог апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів апеляційного суду вважає доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність не обґрунтованими.
Відповідно до норм п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкціях статті (санкції частини статті) Особливої частини того ж Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КПК України, відповідно до положень Загальної частини того ж Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції зазначив у вироку, що ним враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом"якшують покрання: визнання обвинуваченим своєї вини та сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, обставини, які обтяжують покарання: вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.
Судом першої інстанції було встановлено , що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, в період іспитового строку, встановленого попереднім вироком суду, знову вчинив 10 епізодів корисливих кримінальних правопорушень, у судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у повному обсязі. За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавленні волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.
Обставини, на які обвинувачений посилається у своїй апеляційній скарзі, як на підставу для пом"якшення покарання (наявність на його утриманні матері-інваліда), на думку колегії суддів, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому не можуть бути підставою для застосування норм ст. 69 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2013 року був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та із встановленням іспитового строку 1 рік. Оспорюваним вироком ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів в пеірод цього іспитового строку. Тобто, обвинувачений ОСОБА_6 порушенив правила відбування призначеного йому вироком суду покарання, тому повторне застосування до нього ст. 75 КК України є недопустимим.
Оскільки вирок суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, на думку колегії суддів, підстави для його скасування або зміни відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту отримання ним її копії.

Судді: