АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/729/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/475/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 , 1978 року народження, про звільнення від подальшого відбуття покарання за тяжкою хворобою.

Учасники судового провадження :
Прокурор - ОСОБА_7
Представник СВК № 45 ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, розглянути його клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання після обстеження у спеціалізованій лікарні на території ВК-85.
Оскаржуваною ухвалою суду від 08 липня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 , 1978 року народження, про звільнення від подальшого відбуття покарання за тяжкою хворобою.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного у відповідному Переліку.

Матеріалами справи було встановлено, що заявник відбуває покарання на підставі вироку Луцького міського суду Волинської області від 24 листопада 1998 року, яким його було засуджено за ст. ст. 86 ч. 2, 142 ч. 2, 140 ч. 2, 206 ч. 3, 42 КК України (1960 р.) до 9 років позбавлення волі (а.с. 13-17).

Згідно висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд від 30 червня 2015 р. засудженому ОСОБА_6 поставлений діагноз: аномалія розвитку сечовидільної системи, подвоєння лівої нирки; хронічний пієлонефрит, латентна течія; хронічний простатит в стадії ремісії. Згідно стану здоров"я засуджений не підпадає під дію Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 р.

Також, в порушення вимог ч. 5 ст. 154 КВК України клопотання про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою подано засудженим, а не начальником органу або установи виконання покарань.

Крім того, лікар Софіївської ВК №45 в судовому засіданні пояснила, що стан здоров"я засудженого задовільний, загрози для життя та здоров"я ОСОБА_6 немає.

У зв`язку з викладеним суд, врахувавши тяжкість захворювань, що їх було діагностовано у засудженого ОСОБА_6 , тяжкість та характер вчинених ним злочинів, його поведінку під час відбування покарання, ступінь виправлення, не знайшов підстав для звільнення засудженого від покарання за хворобою.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого про звільнення від подальшого відбування покарання, врахував лише висновок спеціальної медичної комісії від 30.06.2015р., яка повторила діагноз, встановлений обласною лікарнею КСІ-3 м. Дніпропетровська півтора роки тому. При цьому, судом не було враховано, що у висновку не було зазначено, що ОСОБА_6 було направлено на спеціалізоване обстеження на території ВК-85. Крім того, у обласній лікарні КСІ-3 м. Дніпропетровська він переніс операцію на правій нижній кінцівці та був попереджений лікарями, що стан його нирок може різко погіршитися.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та представника СВК № 45, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, ст. 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання, і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Таким чином, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення його від відбуття покарання. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у п. 2 Постанови його Пленуму від 28 вересня 1973 року № 8 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу».

При вирішенні клопотання ОСОБА_6 суд встановив, що на даний час стан здоров`я цього засудженого є задовільним, загрози для його життя та здоров`я немає, виявлені в нього хвороби не входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 р. Також судом було встановлено, що ОСОБА_6 було засуджено до 9 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину та низки тяжких злочинів. За час відбування покарання засуджений має численні дисциплінарні стягнення, характеристика його особи є негативною.

Проаналізувавши ці та інші обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 , і з цим висновком колегія суддів погоджується.

Доводи апеляційної скарги засудженого законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду не спростовують. Так, питання стану його здоров`я було з`ясоване судом належним чином, оскільки був досліджений висновок спеціальної лікарської комісії, складений за станом на 30.06.2015 р. (а.с. 7), та у судовому засіданні заслуханий лікар СВК № 45. Достатніх підстав для сумнівів у достовірності цих медичних даних колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 відмовити.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 , 1978 року народження, про звільнення від подальшого відбуття покарання за тяжкою хворобою, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4