Справа № 646/2251/14-к
№ провадження 1-кп/646/282/2014
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2014 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого у справі судді - Шелест І.М.

при секретарі - Макарійчук А.В.

за участю прокурора Кучеренко Д.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Олександрівка, Зачепілівського району,
Харківської області, громадянки
України, з вищою освітою, працюючої
начальником дільниці №58 КП
«Жилкомсервіс», яка мешкає та
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимої,-

підозрювану у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2
ст.369-2 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, згідно наказу №498-к від 02.04.2007
була призначена на посаду начальника
дільниці №58 КП «Жилкомсервіс» та до
повноважень останньої, згідно
посадової інструкції, серед іншого
належить здійснення контролю за
оформленням первинних документів для
приватизації квартир, житлових
будинків комунальної власності міста;
підписання та візування документів в
межах компетенції; здійснення
взаємовідносин з іншими організаціями
з питань, які відносяться до
компетенції дільниці.

11.12.2013 у денний час, точний час під час
досудового розслідування не
встановлено, ОСОБА_2 перебуваючи у
дільниці №58 КП «Жилкомсервіс» за
адресою: м. Харків, майдан Руднєва, 28,
звернулась до начальника вказаної
дільниці ОСОБА_1 з питанням щодо
приватизації квартири АДРЕСА_2.

В цей час у ОСОБА_1, яка була обізнана
про порядок та вартість оформлення
документів на приватизацію квартири,
виник злочинний умисел спрямований на
одержання неправомірної вигоди за
вплив на прийняття рішення особою,
уповноваженою на виконання функцій
держави.

З метою реалізації виниклого умислу
ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_2, що останній
необхідно передати їй грошові кошти у
сумі 3000 грн., за вчинення нею впливу на
співробітників управління житлового
господарства адміністрації
Червонозаводського району Харківської
міської ради. Внаслідок чого,
співробітники вказаного управління
видадуть на ім'я ОСОБА_2 довідку
постійно діючої комісії по обстеженню
санітарного та технічного стану
житлового фонду комунальної власності
м. Харкова у Червонозаводському районі
про придатність квартири АДРЕСА_2 для
приватизації.

Вищевказаними діями ОСОБА_1 створила
уяву у ОСОБА_2, про те що вона може
здійснити вплив на співробітників
управління житлового господарства
адміністрації Червонозаводського
району Харківської міської ради, які
відповідно до примітки ст. 369-2 КК
України та підпункту б. п. 1 ч. 1 ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» є особами
уповноваженими на виконання функцій
держави.

У подальшому 29.01.2014, близько 13:20 годин, у
приміщенні кабінету начальника
дільниці № 58 КП «Жилкомсервіс» за
адресою: м. Харків, пл. Руднєва, 28, ОСОБА_1
одержала від ОСОБА_2 неправомірну
вигоду за пропозицію вчинити вплив на
співробітників управління житлового
господарства адміністрації
Червонозаводського району Харківської
міської ради з метою видачі останніми
на ім'я ОСОБА_2 довідки постійно діючої
комісії по обстеженню санітарного та
технічного стану житлового фонду
комунальної власності м. Харкова у
Червонозаводському районі про
придатність квартири АДРЕСА_2
необхідної для приватизації квартири,
у сумі 3000 гривень. Відразу після
отримання вказаної суми грошей ОСОБА_1
була затримана працівниками
Московського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області, а отримані нею від
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3000 гривень
були вилучені працівниками
Московського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 369-2
КК України, тобто одержання
неправомірної вигоди за вплив на
прийняття рішення особою,
уповноваженою на виконання функцій
держави.

Під час досудового розслідування
між прокурором прокуратури
Московського району м. Харкова
Кучеренко Д.В. з одного боку та
підозрюваною ОСОБА_1 з іншого боку 28
лютого 2014 року укладено угоду на
підставі ст.ст. 368,469,472 КПК України про
визнання винуватості з урахуванням тих
обставин, що ОСОБА_1 під час проведення
досудового розслідування визнала свою
винуватість у повному обсязі, та
зобов'язалася беззастережно визнати
обвинувачення в обсязі підозри у
кримінальному провадженні, сприяти
досудовому розслідуванню. Сторони за
угодою про визнання винуватості
погодились про призначення ОСОБА_1
покарання за ч.2 ст. 369-2 КК України у
вигляді штрафу у розмірі семисот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто в
сумі 12750 гривень.

ОСОБА_1 розуміючи наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені ст. 473 КПК України, та
наслідки невиконання угоди, дала згоду
на затвердження угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК
України питання про можливість
затвердження даної угоди про визнання
винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК
України у кримінальному провадженні
щодо кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам, може бути укладена угода між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим про визнання
винуватості.

Прокурор в судовому засіданні,
вважаючи, що при укладенні даної угоди
дотримані вимоги і правила КПК та КК
України, просив цю угоду затвердити і
призначити обвинуваченому узгоджену в
угоді міру покарання та інші
передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні
також просила вказану угоду з
прокурором затвердити і призначити
узгоджену в ній міру покарання та інші
передбачені угодою заходи, при цьому
беззастережно визнала себе винуватою у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
369-2 КК України, в обсязі обвинувачення,
дала згоду на застосування узгодженого
виду та розміру покарання, заявивши, що
здатна реально виконати покарання.

Судом встановлено, що злочин, у
вчиненні якого ОСОБА_1 беззастережно
визнала себе винуватою, згідно із ст. 12
КК України є середньої тяжкості, від
якого потерпілих немає.

Судом встановлено, що укладення угоди
між сторонам є добровільним,
обвинувачена розуміє положення ч. 4 ст.
474 КПК України, а сама угода є такою, що
відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обвинуваченій роз'яснені наслідки
невиконання угоди, передбачені ст.476
КПК України.

З урахуванням скоєного ОСОБА_1 злочину,
відомостей про її особистість,
обставин, які пом'якшують покарання
ОСОБА_1 відповідно ст. 66 КК України, її
щире каяття у вчиненому злочині, суд
вважає, що прокурором доведено
обставини скоєння ОСОБА_1 злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, що
є підставою для прийняття
обвинувального вироку і міра
покарання, визначена в угоді міра
покарання є необхідною та достатньою
для виправлення та попередження нових
злочинів.

Цивільний позов у справі відсутній.

Судові витрати згідно до ст.ст. 124, 126 КПК
України за проведення технічної
експертизи документів НДЕКЦ при ГМВС
України в Харківській області № 063 від
07.02.2014 року підлягають стягненню з
ОСОБА_1 у сумі 391, 20 гривень та № 14 від
06.02.2014 року у розмірі 489, 00 гривень .

Долю речових доказів суд вирішує в
порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального
провадження на стадії досудового
розслідування до ОСОБА_1 не
застосовувались. Під час судового
провадження клопотання від
прокурора про застосування
запобіжного заходу не надходило.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 28.02.2014 року між
прокурором Кучеренко Д.В. та
обвинуваченою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про
визнання винуватості.

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК
України, за яким призначити їй
узгоджене покарання:

- за ч.2 ст.369-2 КК України - у вигляді
штрафу у 12 750 (дванадцять тисяч сімсот
п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
процесуальні витрати, понесені при
проведенні:

- технічної експертизи документів
№ 063 від 07.02.2014 року в сумі 391,20 грн. (код
доходів 24060300 р/р 0005, код банку
37999680, МФО 851011 УДКС України в
Комінтернівському районі м. Харкова);

- експертизи № 14 від 06.02.2014 року в
сумі 489, 00 грн. (код доходів 24060300 р/р
0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС
України в Комінтернівському районі м.
Харкова);

Речові докази:

- вилучені купюри: три по 500 грн.,
сім по 200 грн., одна номіналом 100 грн., а
всього на суму 3000 грн. - вважати
повернутими ОСОБА_2;

- зріз сумки ОСОБА_1, змиви з рук
ОСОБА_1 - знищити;

- парфум «Роберто Ковалі» з чеком -
повернути ОСОБА_1;

- довідку комісії відділу
приватизації державного житлового
фонду , довідку про склад сімї, дві
довідки про реєстрацію за адресою:
АДРЕСА_2, довідку дільниці № 58 КП
«Жилкомсервіс» про те, що ордер на
квартиру АДРЕСА_2 не зберігся -
зберігати у матеріалах кримінального
провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України, до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Суддя
Шелест І.М.