У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Заголдного В.В.

суддів

Верещак В.М., Мороза М.А.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 18 січня 2007 року кримінальну справу за касаційною
скаргою засудженого ОСОБА_1. на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24
червня 2005 року щодо нього.

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2003 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не
судимого, -

засудженого:

- за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за
ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі;

- за
ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1. остаточно визначено
5 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На
підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1. покладено обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця
проживання та роботи; періодично з'являтися для реєстрації в зазначені органи.

В
апеляційному порядку справа щодо ОСОБА_1. не розглядалася.

Постановою Солонянського районного Дніпропетровської області від 24 червня
2005 року ОСОБА_1. направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі
за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської
області від 16 квітня 2003 року строком на 5 років.

В апеляційному порядку матеріали
справи не розглядалися.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1. просить скасувати винесену щодо нього постанову, посилаючись на те, що не з'являвся для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи з поважних причин і зазначені органи
не вживали адміністративних заходів за його порушення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України,
якщо засуджений не виконує покладені на нього обов'язки
або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні
стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд
направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як убачається з матеріалів справи,
після винесення вироку 16 квітня
2003 року, яким ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання у виді 5 років
позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки засуджено умовно, до моменту винесення постанови 24 червня 2005
року, він, у період з 17 травня 2004 року по 20 червня 2005 року, 8 разів без
поважних причин не з'являвся для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи -
тобто не виконував покладені на нього на підставі ст. 76 КК України обов'язки. Крім того, протягом іспитового
строку двічі притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178
КУпАП.

Кримінально-виконавча інспекція
застосувала до ОСОБА_1. застереження, попередивши його 6 червня 2005 року про
можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Наведені засудженим ОСОБА_1. причини
його неявки для реєстрації обґрунтовано не визнані судом поважними.

Таким чином, постановою Солонянського
районного суду
Дніпропетровської області від 24 червня 2005 року обґрунтовано
направлено ОСОБА_1. для відбування призначеного покарання.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

У задоволенні касаційної
скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д
і :

Заголдний
В.В. Верещак
В.М. Мороз
М.А.