Справа № 559/2851/14-к
Номер провадження 1-кс/559/368/2014
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

"09" вересня 2014 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2014 року за № 0000705, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про обрання підозрюваному

ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, уродженцю с. Тараканів, Дубенського району, Рівненської області, жителю АДРЕСА_1 , раніше судимому, засудженому вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 09.04.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання обґрунтовується наступними доводами. ОСОБА_6 був засуджений 09 квітня 2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України від відбування покарання був звільнений з іспитовим строком 3 роки. Після цього ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, а повторно вчинив корисливий злочин. Так, 14 серпня 2014 року, близько 01 години, ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Залізнична в м. Дубно, Рівненської області разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побачив в останнього мобільний телефон та інші цінні речі і, керуючись корисливими спонуканнями, вирішив заволодіти ними та з цією метою ОСОБА_6 вступив в попередню змову з ОСОБА_7 . Після цього, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи згідно попередньої домовленості з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повалив ОСОБА_9 на землю і коли останній перебував на землі в лежачому положенні, то ОСОБА_6 , застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні ударів ногами в різні ділянки тіла, заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу, забійної поверхневої рани та садна зліва на рівні гребеня здухвинної кістки, садна в лобній і частково скороневій ділянках зліва, вушній раковині зліва, в ділянці лівого ліктьового суглобу, крововиливу навколо правого ока, крововиливу та припухлості м`яких тканин виличної ділянки і щоки, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи справа, і в подальшому, діючи відкрито, повторно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викрали з кишень одягу ОСОБА_8 наступне майно:

- Мобільний телефон «Samsung GT-C3322i», вартістю 629 гривень 10 копійок.

- Шкіряний чохол до мобільного телефону, вартістю 85 гривень 00 копійок.

- Карта пам`яті (micro SD) на 8 гб., вартістю 99 гривень 00 копійок.

- Сім-карту мобільного оператора «MTS», вартістю 15 гривень.

- Сім-карту мобільного оператора «Laif», вартістю15 гривень.

- Пачку цигарок марки «Монтекарло» синє, ватрістю 10 гривень 50 копійок.

- Запальничку марки «Cricket», вартістю 3 гривні 50 копійок.

- Грошові кошти в сумі 38 гривень

Всього на суму 895 гривень 10 копійок.

Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили місце вчинення злочину, перевівши викрадене майно у своє протиправне володіння.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України. Дії кваліфіковано як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який підтверджує факт крадіжки його майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час проведення допиту, у якості свідка ОСОБА_7 , повністю визнав свою винуватість у вчинені даного злочину та те що злочин він вчинив з ОСОБА_6 за попередньою змовою.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово вчиняв злочини, за що притягувався до кримінальної відповідальності, а саме:

- 08.12.1995 року Рівненським районним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.81 КК України був засуджений до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- 18.09.1996 року Дубенським районним судом Рівненської області за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.81 КК України був засуджений до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25.05.2007 року Дубенським міським судом Рівненської області за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України був засуджений до покарання у виді 1 року 21 дня позбавлення волі;

- 31.10.2008 року Дубенським міським судом Рівненської області, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України був засуджений до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст..75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.

- 01.07.2010 року Дубенським міським судом Рівненської області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України був засуджений до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

- 09.04.2014 року Дубенським міжрайонним судом Рівненської області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України був засуджений до покарання у виді 3 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.

В ході проведення слідчих дій ОСОБА_6 , з метою уникнення відповідальності, змінює покази щодо своєї причетності до вчинення даного злочину, тому слідча зауважує, що це дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 , буде незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного та потерпілого, примушуючи їх до дачі неправдивих показів та таким чином може уникнути відповідальності.

Також досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_6 ніде не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , після звільнення з місць позбавлення волі по даний час ніде не працював. Це дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 , з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від слідства та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді від 4 до 6 років позбавлення волі.

Слідча в клопотанні посилається на те, що встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні слідча підтримала клопотання з наведених у ньому підстав.

Прокурор висловив думку, що клопотання є обґрунтованим, та просив його задоволити. Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не обирати йому запобіжний захід тримання під вартою, а застосувати більш м`який.

Захисник підозрюваного вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання такого заходу, як тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

За змістом п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання від 4 до 6 років позбавлення волі.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, слідчий вказує те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в застосуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_6 , як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цією статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на майновий стан підозрюваного та його характеристику, визначаю розмір застави в двадцять розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 , 181, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2014 року за № 0000705, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, уродженця с. Тараканів, Дубенського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити розмір застави в двадцять розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області та начальнику СІ № 24 м. Рівне.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Дата закінчення дії ухвали 06 листопада 2014 року 21 година 00 хвилин.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1. Прибувати на виклик слідчого та суду за першою вимогою.

2. Повідомляти слідчого, прокурора та суд, в провадженні яких знаходиться справа про місце свого проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя: