В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/6456/14-к
Провадження № 1-кп/0274/112/15
22.04.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальне провадження № 274/6456/14-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого охоронцем ДП "Центр капітального будівництва" Міністерства доходів та зборів України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,
за ч. 2 ст. 190 КК України
за участю :
прокурора ОСОБА_4 ;
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;
законного представника потерпілих: ОСОБА_8 ;
обвинуваченого ОСОБА_3
Встановив:
ОСОБА_3 28.04.2014 р. близько 09 години перебував поблизу гуртожитку Бердичівського професійного будівельного ліцею, розташованого за адресою: м. Бердичів, вул. Котовського, 41. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 зайшов до кімнати №2 вищезазначеного гуртожитку, де проживають раніше знайомий йому неповнолітній ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_11 , та попросив у них їх мобільні телефони під приводом їх огляду, пообіцявши їх повернути після того, як останні приберуть у своїй кімнаті.
Неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , не знаючи про злочинний намір ОСОБА_3 , розраховуючи на його порядність, без будь - якого примусу, власноручно передали йому свої мобільні телефони марки «Нокіа» невстановленої слідством моделі та відповідно «Нокіа 500».
Крім цього, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні вищевказаного гуртожитку, зайшов до сусідньої кімнати АДРЕСА_3 , в якій проживає неповнолітній ОСОБА_6 , де у нього виник умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, попросив у останнього його мобільний телефон під приводом його огляду та пообіцяв повернути мобільний телефон після того, як ОСОБА_6 прибере у своїй кімнаті.
Неповнолітній ОСОБА_6 , не знаючи про злочинний намір ОСОБА_3 , розраховуючи на його порядність, без будь - якого примусу, власноручно передав йому мобільний телефон марки «Нокіа Х2-00».
Після чого ОСОБА_3 , утримуючи при собі мобільні телефони, належні ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.
Таким чином ОСОБА_3 шляхом обману заволодів мобільним телефоном «Нокіа» невстановленої слідством моделі вартістю 200 гривень, що належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на вказану суму; мобільним телефоном «Нокіа Х2-00», вартістю 195 грн. 50 коп., із картою пам`яті, ємкістю 2 ГБт., вартістю 58 грн. та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 5 грн., що належать неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 258 грн. 50 коп.; мобільним телефоном марки «Нокіа 500», вартістю 351 грн. 50 коп., із картою пам`яті, ємкістю 2 ГБт, вартістю 58 грн. та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 5 грн., що належать неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 414 грн. 50 коп.
Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винним, передбачена ст. 190 ч.2 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що з потерпілих знає лише ОСОБА_10 . Приблизно рік назад він прийшов до ОСОБА_10 , який проживає в кімнаті гуртожитку і попросив у нього тлефон, пообіцявши повернути. Також він забрав мобільний телефон у ОСОБА_5 , який знаходився в одній кімнаті з ОСОБА_10 . Хлопцям наказав поприбирати в кімнаті. Потім зайшов до сусідньої кімнаті і забрав мобільний телефон у ОСОБА_6 , також пообіцявши повернути телефон, за умови, що останній прибере в кімнаті. Будь-якого відношення до гуртожитку він немає. Всі телефони були моделі «Нокіа», потерпілі їх дали йому добровільно. В подальшому один із телефонів моделі «Нокіа -500» він віддав таксисту в рахунок оплати за проїзд, другий у нього вилучили працівники мілції, де дів третій не пам`ятає. Завдану шкоду потерпілим вішкодував. Лише частково не розрахувався з ОСОБА_5 , якому зобов`язується повернути флешкарту. У вчиненому розкаюється.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що ранком, приблизно о 9 годині рік тому, в кімнату гуртожитку де він проживає, по АДРЕСА_4 , прийшов ОСОБА_3 , почав розмовляти з ОСОБА_10 , заставляючи прибрати в кімнаті. Він в цей час лежав у ліжку. Його мобільний телефон був на столі. ОСОБА_3 забрав телефон і не повернув. Також ОСОБА_3 телефон забрав у ОСОБА_10 і у ОСОБА_6 , який знаходився в сусідній кімнаті. Сказав, що поверне телефони, коли вони приберуть у кімнатах. Після цього вони всі разом вийшли з кімнати і пішли до заступника директора. На їх запитання де телефони, ОСОБА_3 сказав, що віддав їх майстру. При зустрічі майстер заперечила, що їй віддавали мобільні телефони. На той час ОСОБА_3 уже пішов. З приводу його дій вони звернулися в міліцію. Пізніше ОСОБА_3 повернув його мобільний телефон, але еще не віддав флешкарту
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що приблизно рік назад до них у гуртожиток прийшов обвинувачений. Він лежав у ліжку. ОСОБА_3 раніше він не знав. Обвинувачений звернувся до нього, попросив мобільний телефон, який забрав і наказав прибрати в кімнаті. Пізніше, коли він з іншими хлопцями хотів повернути свій телефон, ОСОБА_3 сказав, що телефони віддав майстру. При їх зверненні до майстра, остання заперечила, що отримувала телефони. В даний час телефон йому повернуто.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що раніше ОСОБА_3 він знав, але стосунків з ним нне підтримував. Рік назад в кімнату гуртожитку де він проживав прийшов ОСОБА_3 забрав у нього та ОСОБА_5 мобільні телефони. При цьому сказав, що коли приберуть у кімнаті, він поверне телефони. ОСОБА_3 так само забрав мобільний телефон у ОСОБА_6 . Вони пішли до приміщення училища. ОСОБА_3 сказав, що віддав телефони майстру, але це виявилося не правдою. В даний час завдана шкода йому відшкодована.
Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.05.2014 року, ОСОБА_12 заявив, що 28.04.2014 року близько 09 год 00 хв. громадянин на ім"я ОСОБА_13 забрав у учнів групи № 9 БПБЛ № 3 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 їхні мобільні телефони і не повернув (а.п.10);
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.06.2014 року в кабінеті № 12 приміщення Бердичівського МВ по вул. Дзержинського, 67, у громадянина ОСОБА_17 , виявлено мобільний телефон марки "NOKIA 500" сенсорного типу в чорному корпусі. За показаннями ОСОБА_17 даний телефон він придбав у ОСОБА_18 на початку травня 2014 року в м. Бердичеві за 250 грн. (а.п. 34);
Відповідно до постанови слідчого від 11.07.2014 року, вилучений 10.06.2014 року під час огляду місця події мобільний телефон "NOKIA 500", визнаний в кримінальному провадженні речовим доказом та повернутий на зберігання власнику під розписку( а.п.37).
Вартість мобільних телефонів "NOKIA 500" та "NOKIA Х2-00" стверджується довідкою ТОВ «Євроювеліртрейд» (а.п.15).
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи та фототаблиці до неї від 21.07.2014 р. № 5/338, ринкова вартість представленого на дослідження мобільного телефону, який згідно маркування торгівельної марки "NOKIA" модель 500, бувшого в експлуатації, з урахуванням фізичного зносу, при умові, що товарний стан виробу на момент проведення експертизи відповідає товарному стану на момент скоєння злочину та за умови технічної справності на дату оцінки, станом на 28.04.2014, могла складати 300 грн. 00 коп. (а.п. 42-48);
Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 14.10.2014 року зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_8 особи на ім`я ОСОБА_13 , який 28.04.2014 року шляхом обману заволодів мобільними телефонами ОСОБА_6 ОСОБА_10 , ОСОБА_5 ( а.п.72-74).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 14.10.2014 року зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_19 особи на ім`я ОСОБА_13 , який 28.04.2014 року шляхом обману заволодів мобільними телефонами ОСОБА_6 ОСОБА_10 , ОСОБА_5 ( а.п.78-80).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 14.10.2014 року зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_17 особи на ім`я ОСОБА_13 , який продав йому мобільний телефон «Нокіа 500» в корпусі чорного кольору під час поїздки в автомобілі ( а.п.82-84).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненному повторно доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України.
Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується як такий, відносно якого скарг від сусідів не надходило, вину у вчиненні злочину визнав повністю, завдана шкода відшкодована частково, потерпілі не наполягають на суворому покаранні обвинуваченому.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.1 п. 1 КК України помякшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не встановив.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_3 у виді штрафу.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільні позови потерпілими не заявлені.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України , суд -
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в сумі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1190 гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін - особисте зобов"язання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов"язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 196,56 грн.
Речові докази: мобільний телефон «Нокіа» 500, який повернутіий потерпілому - залишити власнику ОСОБА_5 .
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: