Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-202/10
Вирок

Іменем України

29 листопада 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Рябих С.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 к. 821,

за ч.1 ст.186 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив умисний злочин середньої тяжкості проти власності за таких обставин:

15 листопада 2009 року, близько 19 - 00 год., ОСОБА_2, знаходячись на площадці 6-го поверху другого підїзду в буд. №53 по вул. Леніна в м. Комсомольську, під час розмови з потерпілим ОСОБА_3, з метою заволодіння чужим майном, відкрито, шляхом ривку вирвав з руки потерпілого мобільний телефон марки Самсунг Е-360 вартістю 900 грн. з сім- та флеш-картами та грошима на рахунку, внаслідок чого заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1085 грн.

Наступного дня викрадений телефон підсудний продав, гроші витратив на власні потреби.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, і підтвердив суду, що 15 листопада 2009 року за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, заволодів мобільним телефоном потерпілого, який наступного дня продав своєму знайомому.

Потерпілий до суду не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність. В звязку із повним відшкодуванням завданої шкоди цивільний позов по справі не заявляє.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини підсудного в скоєнні інкримінованого злочину, суд, провівши часткове судове слідство, обмежившись допитом підсудного та оголошенням показань потерпілого, застосовуючи положення ч. 3 ст. 299 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Умисні дії ОСОБА_2 які виразились у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_3, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_2 злочин не є тяжким, від скоєного тяжких наслідків не настало, і в якості обставини, що помякшує покарання, враховує визнання підсудним своєї вини та щире каяття у скоєному. За висновком ЛКК ОСОБА_2, в звязку з перенесеним переломом правої кисті, перебуває на лікуванні у травматолога, фізичну працю може виконувати з обмеженням примусового лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує. За місцем проживання характеризується позитивно.

Призначаючи покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.186 КК України, з врахуванням особи підсудного, який щиро покаявся у вчиненому, повністю відшкодував завдані потерпілому збитки що в сукупності з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину дає суду підставу дійти висновку про можливість виправлення підсудного шляхом накладення на нього грошового стягнення в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.186 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_2 ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.

Запобіжний захід засудженому залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок суд протягом 15 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом вірно:

Суддя Т.В. Окунь