Справа № 711/639/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ;
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002943 від 25 листопада 2014 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

1)
28.05.2008 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.389 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2) 09.07.2009 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.186 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2011 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання строком 1 рік 6 місяців 11 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 22.11.2014 близько 18 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, незаконно заволодів майном ОСОБА_5 при наступних обставинах. Так, ОСОБА_4 , 17.11.2014 знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , помітив, як сусід ОСОБА_5 заніс у підвал автомобільні шини. А 22.11.2014 року близько 18 години, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкручування петель для навісного замка викруткою, проник у підсобне приміщення, яке розташоване у 4-му під`їзді будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно з корисливих мотивів викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме літні автомобільні шини у кількості 4 штук, чим завдав матеріального збитку потерпілому на загальну суму близько 3 000 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що точної дати не пам`ятає, але 22 листопада здійснив крадіжку чотирьох покришок літньої гуми із проникненням до приміщення, в результаті, покришки на шиномонтажу викинули, необхідність покликана відсутністю роботи та коштів на проживання. Перед потерпілим вибачився, відшкодував шкоду у повному обсязі. Прохав суворо не карати, дати можливість виправитися.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 18 листопада спустив літню гуму до підвалу, коли повернувся із Криму, виявив крадіжку, заявив в міліцію. Працівники міліції спрацювали оперативно та знайшли злочинця. Обвинувачений шкоду відшкодував, будь-яких претензій до нього не має. Прохав суворо не карати, дати можливість йому працевлаштуватися на роботу.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, показаннями потерпілого, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкції статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває, раніше судимий, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність працевлаштованості. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

Однак, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, його особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, його молодий вік, стан здоров`я, думку потерпілого з приводу відсутності претензій будь-якого характеру, сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, наявність позитивної характеристики за місцем проживання, суд встановлює за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу. Приймаючи дане рішення суд також взяв до уваги судимість ОСОБА_4 та час, який минув з моменту постановлення обвинувальних вироків судами першої інстанції.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст.69 КК України не вбачається.

Судові витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 368-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п.2-4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично зявлятися до неї на реєстрацію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт, який по набранню вироком законної сили підлягає скасуванню.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1