Єдиний унікальний номер 185/797/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора - ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000016 від 03 січня 2014 року, за обвинуваченням: -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця села Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.10.2002 року Павлоградським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України випробувальний терміна 1 рік;

- 13.08.2004 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.70 ч. 4 КК України частково приєднаний не відбутий строк 7 місяців 9 днів за вироком Павлоградського райсуду Дніпропетровської області від 29.10.2002 року та до відбуття 1 рік 7 місяців 9 днів позбавлення волі.

- 26.12.2005 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- 18.07.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 263ч.2 КК України до штрафу 680грн. в дохід держави;

- 12.06.2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України випробувальний термін на 1 рік. За постановою Павлоградського міськрайсуду від 03.03.2010 року відмінити випробувальний термін та направити в місця позбавлення волі строком на 1 рік;

- 15.06.2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 263 ч.2 КК України до 1року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, частково приєднати не відбутий строк 1 місяць позбавлення волі за вироком Павлоградського райсуду від 12.06.2010 року, та до відбуття визначити 1 рік 2 місяці позбавлення волі;

- 09.11.2012 року Павлоградским міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.395 КК України до 6 місяців арешту. Звільнився 08.05.2013 року з Желтоводської ВК № 26 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий, в тому числі за скоєння злочинів проти власності, передбачених ст. 185 КК України, і маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно скоїв новий тяжкий злочин проти власності, за наступних обставин.

Так ОСОБА_3 , 15.12.2013 року, приблизно в 00:00 годин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , та діючи умисно, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, з зальної та спальної кімнат, вищевказаного будинку, таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: 2 металеві ліжка в розібраному стані, за ціною 100грн. за одне ліжко, на загальну суму 200грн., чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 16.12.2013 року, близько 00.00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння крадіжки чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення крадіжки чужого майна, маючи єдиний злочинний умисел на викрадення металевих виробів з будинку АДРЕСА_1 , але не маючи фізичної можливості понести всі вироби за один раз, повторно прийшов до території домоволодіння, де через дерев`яний паркан проник на територію, та знаючи про те, що в даному будинку ніхто не проживає, та будинок не пристосований під житло, підійшов до першого вікна від вхідних дверей будинку, та знявши руками з дерев`яних петель віконну раму зі склом проник до приміщення вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне, повторне, протиправне заволодіння майном, що належить ОСОБА_5 та звернення його на свою користь, ОСОБА_3 , з приміщення буд. АДРЕСА_1 , таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав майно яке належить ОСОБА_5 , а саме: металевий бензобак обсягом 90 літрів вартістю 100грн.; з підсобного приміщення будинку викрав металевий корпус від холодильника вартістю 80грн.; з печі викрав чавунну плиту вагою 25кг, вартістю 150грн.; 4 залізних відра за ціною 15грн. за одне на суму 60грн.; антену від телевізора вартістю 20грн.; а всього на загальну суму 410грн., в результаті чого заподіяв потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того. 17.12.2013 року, близько 00.00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння крадіжки чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення крадіжки чужого майна, маючи єдиний злочинний умисел на викрадення металевих виробів з будинку та з території домоволодіння АДРЕСА_1 , але не маючи фізичної можливості понести всі вироби за один раз, повторно прийшов до території домоволодіння, де через дерев`яний паркан проник на територію вищевказаного домоволодіння, та знаючи про те, що в даному будинку ніхто не проживає та будинок не пристосований під житло, підійшов до сараю, розташованого на території вищевказаного домоволодіння, та через незаперті вхідні двері проник до приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 з коридорного приміщення вищевказаного сараю, таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав майно яке належить ОСОБА_5 , а саме: дві металеві бочки обсягом 200 л. та 100 л. за ціною 200 грн. та 300 грн., а всього на загальну суму 500 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що 15.12.2013 року вночі він прийшов до території домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , та знаючи про те що в даному будинку ніхто не проживає, підійшов до першого вікна від вхідних дверей будинку та зняв руками з дерев`яних петель віконну раму зі склом. Далі він проник до приміщення будинку та викрав 2 металевих ліжка. 16.12.2013 року вночі він з вказаного домоволодіння викрав металевий бензобак, з підсобного приміщення викрав металевий корпус від холодильника, чавунну плиту, 4 залізних відра, антену від телевізора. 17.12.2013 року, вночі він таким же чином з вказаного домоволодіння викрав дві металеві бочки. Викрадене майно він здав до пункту прийому металолому, а гроші витратив на продукти зарчування. Злочини скоїв у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому він щиро розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що він винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням в інше приміщення.

Його дії кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання, є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України. Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні: 2 ліжка в розібраному стані з металевими бильцями, металевий корпус від холодильника, бензобак, передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1