печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року

Печерський районний суду м. Києва у складі трьох професійних суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 171КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
24.12.2014 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України.

24.12.2014 року у вищезазначеному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання в складі трьох професійних суддів за участю сторін кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначення справи до судового розгляду та заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме останній може ухилятися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, продовжити займатись злочинною діяльністю.

Потерпілий ОСОБА_10 думку прокурора підтримав.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та просив обвинувальний акт повернути прокурору, оскільки в реєстрі до нього безпідставно зазначено про оголошення обвинуваченого ОСОБА_8 в розшук. Щодо запобіжного заходу просив змінити ОСОБА_8 його на більш мякий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 також заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, обвинувальний акт просив повернути прокурору. Шодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, вказуючи на те, що ризики названі прокурором не підтверджені, обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання та родину, а тому просив змінити запоіжний захід йому на більш мякий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_9 не заперечував щодо призначення провадження до судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_8 також не заперечував щодо призначення провадження до судового розгляду, та просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки всі його судимості було погашено, він має постійне місце проживання, умови домашнього арешту він не порушував.

У своєму письмовому клопотанні, що надійшло на адресу суду, захисник ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 просив змінити йому запобіжний захід на особисте обов`язання.

Прокурор та потерпілий заперечили проти задоволення вказаних клопотань та зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який.

Підозрювані та їх захисники вказане клопотання підтримали.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозрюються у вчиненні злочинів, котрі їм інкримінуються.

Таким чином, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону зазначеним особам фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідних злочинів, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, п.3,7 ч.2 ст. 291 КПК України,

При вирішенні клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, двомісячний строк тримання ОСОБА_8 під вартою продовжений ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 24.12.2014 спливає 20.02.2015.

Вирішуючи вказане питання судом судом враховується той факт, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, які є тяжкими і особливо тяжким, та передбачає покарання на строк до 12 років позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив інкриміновані злочини за змістом підозри під час попередніх судимостей, що не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, офіційно не працює, а тому, хоча і приймаючи до уваги обставини, що згідно позиції захисту позитивно його характеризують, приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику в судове засідання для допиту в якості потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу ще на 60 днів.

За таких обставин, судом не вбачається підстав для задоволення клопотань захисту в інтересах ОСОБА_8 щодо зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, посилання на наявність у ОСОБА_8 неповнолітньої дитини, батьком якої він зареєстрований, а також на хворобу цієї дитини, жодним доказом захистом не підтверджено, а тому не може бути прийнято судом до уваги.

Керуючись ст. ст. 314, 331, ст. 369 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002519 від 07.05.2014 року за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 171 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України - повернути старшому прокурору відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 171 КК України, строк тримання під вартою до 20.04.2015 року включно.

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про зміну міри підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3