Справа № 149/536/15-к
Провадження №1-кп/149/73/15
Номер рядка звіту 39
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
10.03.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 000067 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Урицький Кустанайської області, Казахстан, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В кінці жовтня 2014 року підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи у лісопосадці, що неподалік с. Осична Хмільницького району Вінницької області, виявивши дикоростучу рослину коноплі, зірвав її, тобто незаконно придбав та в подальшому за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , висушив дану рослину на горищі та зберігав її за місцем свого проживання без мети збуту. Відповідно до ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2015 року в ході санкціонованого обшуку у тумбочці в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 156 від 25.02.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого становить 27,145 г. у перерахунок на висушену речовину.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, тобто незаконно предбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

27 лютого 2015 року між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 309 ч. 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 309 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 лютого 2015 року між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , вказавши на добровільність її укладення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням, злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_4 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Прокурору зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Також суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 27 лютого 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді стягнення штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень на користь держави.

Речові докази по справі: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 27,145 грами, який знаходиться в кімнаті речових доказів Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1228 (одну тисячу двісті двадцять вісім) гривень 80 коп. витрат за проведення експертизи.
Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1