УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2012 Московський районного суду м. Харкова у складі головуючого судді Погасій О.Ф., при секретарі Гелун Н.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 13.07.2012 року звернувся до суду із поданням, погодженим із начальником Московського ВДВС ХМУЮ, яким просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Подання мотивоване тим, що на виконанні у Московському ВДВС ХМУЮ знаходиться виконавче провадження №416/7 по виконанню виконавчого листа №1-1380/11 р., виданого 05.01.2012 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у загальному розмірі 10000,00 грн. Боржник рішення суду не виконує, на теперішній час боржником борг по виконавчому листу не сплачено. Боржником ігноруються виклики до державного виконавця, на які він не з`являється.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням , рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Отже, підставою для обмеження у праві виїзду за межі України є наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням та наявність паспорту для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду (чи рішенням інших органів) зобовязань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

В своєму поданні, державний виконавець зазначає, що на примусовому виконанні у Московському відділі ДВС ХМУЮ знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у загальному розмірі 10000,00 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлені нормами Закону України в редакції від 4 листопада 2010 року № 2677-VІ „Про виконавче провадження. Зокрема, державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 5 Закону).

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Необхідною умовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є наявність встановленого факту про те, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобовязання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою.

Між тим, відомостей про те, що боржник викликався до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог статей 5, 6, 63 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем не вжито заходів щодо встановлення наявності у боржника рухомого або нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

Для можливості вирішення вказаного клопотання необхідно надати перелік документальних доказів, що підтверджують вказані обставини, що не здійснено державним виконавцем.

Так, державним виконавцем не надано інформації щодо наявності у ОСОБА_1 паспорту для виїзду за кордон та інших документів, які давали б йому право виїзду за кордон. Вилучення паспорта громадянина України, який не затриманий в порядку кримінального переслідування, є порушенням його конституційних прав.

З огляду на вищевикладене, суд визнає, що державним виконавцем не надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням, а саме вимогою про сплату боргу. Необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена, так-як відсутні докази зміни, або наміру змінити постійне місце проживання, відсутні підтвердження звернення державного виконавця і відмови чи бездіяльності уповноваженого державного органу, що розглядає заяви громадян України про надання права і оформлює відповідні документи на виїзд за кордон, про невжиття заходів по відношенню заборони виїзду за кордон боржника.

У звязку з цим суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Погасій О.Ф.