30.04.2015 Єдиний унікальний № 371/694/15-к
Провадження 1-кп/371/56/15

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2015 року Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миронівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000125 від 13.03.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова середня, не депутата, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Карапиші, Миронівського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, не депутата, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

представника потерпілої

юридичної особи ОСОБА_6 ,

судовим слідством Миронівський районний суд Київської області,
В С Т А Н О В И В :
8 березня 2015 року біля 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку № 4 в с. Центральне, Миронівського району, Київської області, вели бесіду, під час якої ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 здійснити крадіжку майна, що належить МІП ім. В.М. Ремесла НААН України, на що останній погодився. Таким чином, обвинувачені вступили у попередню змову між собою.

Того ж дня, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна та корисливу мету, направлену на збагачення, користуючись тим, що їхні дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом пошкодження вхідних дверей із задньої сторони проникли до приміщення фітотрону, яке належить МІП ім. В.М. Ремесла НААН України та знаходиться за адресою: с.Центральне, вул. Центральна, 48, викрали балон кисневий вартістю 525 грн., балон пропановий вартістю 470 грн., шланг з різаком та редуктором вартістю 450 грн., які знаходилися всередині приміщення фітотрону.

Вказані речі обвинувачені винесли із території МІП ім. В.М. Ремесла НААН України та заховали в рівчаку окрай дороги Центральне-Миронівка, після чого здали їх в пункті прийому металобрухту.

Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали МІП ім. В.М. Ремесла НААН України матеріальної шкоди на загальну суму 1445 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показав, що дійсно 8 березня 2015 року біля 14 год. 00 хв., він, перебуваючи неподалік будинку №4 в с. Центральне, Миронівського району, Київської області, вів бесіду з ОСОБА_4 , під час якої останній запропонував йому здійснити крадіжку майна, що належить МІП ім. В.М. Ремесла НААН України, на що він й погодився. Того ж дня, близько 20 год. 00 хв. вони проникли до приміщення фітотрону, на МІП ім. В.М. Ремесла НААН України та викрали балон кисневий, балон пропановий, шланг з різаком та редуктором, які знаходилися всередині приміщення фітотрону. Вказані речі вони винесли із території МІП ім. В.М. Ремесла НААН України та здали в пункт прийому металобрухту.

Аналогічні покази дав суду обвинувачений ОСОБА_4 .

Також обвинувачені пояснили, що після викриття їх злочину та до судового розгляду вони викрадене повернули, тобто повністю відшкодували шкоду, завдану злочином. Вказане підтвердив і представник потерпілої юридичної особи.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинувачених та вивчення доказів, які характеризують їх особу.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинувачених та кваліфікації їх дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а їх дії органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, поєднане з проникненням до іншого приміщення, кваліфіковані правильно.

Водночас суд вважає за необхідне вилучити з обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, оскільки ця ознака є кваліфікуючою у складі злочину, визначеного ч. 2 ст. 185 КК України, а не ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом із тим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України вказана ознака є обставиною, що обтяжує покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення підсудним покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття обвинувачених у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння слідству у розкритті злочину, повне відшкодування заданої матеріальної шкоди обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки визначені п. 2, 3 ,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки визначені п. 2, 3 ,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання: у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку строком у два роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не встановлено.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання: у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку строком у два роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання не встановлено.

Речові докази: - балон кисневий вартістю 525 грн, балон пропановий вартістю 470 грн., шланг з різаком та редуктором вартістю 450 грн. повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_1