У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової па
лати у кримінальних справах

Верховного Суду України у с
кладі:

головуючого
Кармазіна Ю.М.,

суддів
Косарєва В.І. та Пошви Б.М.,

за участю прокурора
Брянцева В.Л.

та засудженого
ОСОБА_1,

розглянула в судовому засі
данні 30 січня 2007 року в м. Києві к
римінальну справу за касацій
ною скаргою засудженого ОС
ОБА_1 на вирок колегії судді
в судової палати у криміналь
них справах Апеляційного суд
у Дніпропетровської області
від 27 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року нар
одження,
громадянин України, не суди
мий,

засуджений до позбавлення
волі:
- за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 10 КК України на
чотирнадцять років з конфіс
кацією всього майна;
- за ст. 187 ч. 4 КК України на один
адцять років з конфіскацією
всього майна;
- за ст. ст. 15 ч. 2, 152 ч. 4 КК України н
а десять років.
На підставі ст. 70 КК України з
а сукупністю злочинів ОСОБ
А_1 визначено остаточне пок
арання у виді позбавлення во
лі строком на чотирнадцять р
оків з конфіскацією всього м
айна.
ОСОБА_1 засуджено за злочи
ни, які він вчинив, як установи
в суд першої інстанції, за нас
тупних обставин.
24 червня 2005 року приблизно о 15
годині ОСОБА_1, перебуваю
чи у стані алкогольного сп'ян
іння, в лісопосадці, що знаход
иться з південного боку навп
роти будинків №№ 88, 86 на проспек
ті Металургів у місті Дніпро
дзержинську, побачив раніше
не знайому ОСОБА_2, яка йшл
а на зустріч і розмовляла по м
обільному телефону. Діючи з у
мислом на заволодіння майном
потерпілої шляхом розбійног
о нападу, її згвалтування та у
мисне вбивство, ОСОБА_1 ум
исно наніс їй удар кулаком у с
кроневу область обличчя злів
а, після чого захватив потерп
ілу ліктьовим суглобом за ши
ю і став здавлювати до тих пір
, поки та не втратила свідоміс
ть. Після цього він відтягнув
ОСОБА_2 зі стежки у високу
траву. Там він забрав із сумки
потерпілої мобільний телефо
н “Моторола С 650” і зняв з неї зо
лоті сережки, заволодівши у т
акий спосіб належним їй майн
ом загальною вартістю 905 гриве
нь 86 копійок. Крім цього, викор
истовуючи безпорадний стан
ОСОБА_2, ОСОБА_1 намагав
ся вступити з нею у статевий з
в'язок, але через фізіологічн
і причини не зміг довести сві
й умисел до кінця, хоча для вчи
нення згвалтування виконав в
сі необхідні дії. Смерть поте
рпілої настала в той же день н
а місці події від механічної
асфіксії, яка розвинулась ун
аслідок здавлювання органів
шиї.
У касаційній скарзі та допо
вненні до неї засуджений ОС
ОБА_1 просить вирок у частин
і засудження за умисне вбивс
тво ОСОБА_2 скасувати чере
з недоведеність його участі
у вчиненні цього злочину та п
ерекваліфікувати дії з ч. 4 ст.
187 на ч. 1 ст. 187 КК України і пом'як
шити покарання. Своє проханн
я обгрунтовує тим, що потерпі
лої не вбивав, а лише заволоді
в її телефоном.
Заслухавши суддю-доповіда
ча, пояснення засудженого О
СОБА_1 на підтримання касац
ійної скарги, думку прокурор
а, який вважав вирок законним
і обгрунтованим, а касаційну
скаргу безпідставною, перев
іривши матеріали справи та о
бговоривши доводи касаційно
ї скарги, підстав для її задов
олення колегія суддів не зна
йшла.
Висновки суду про винність
ОСОБА_1 у злочинах, за які й
ого засуджено, відповідають
фактичним обставинам справи
і підтверджуються наявними
в ній доказами, які судом всеб
ічно і повно досліджені та пр
авильно оцінені.
Доводи касаційної скарги з
асудженого про те, що потерпі
лої він не вбивав, на матеріал
ах не грунтуються і спростов
уються його ж показаннями на
досудовому слідстві та в суд
і.
Так, на допитах як підозрюва
ного та обвинуваченого за уч
астю захисника вину в інкрим
інованих злочинах ОСОБА_1
визнавав і з приводу обстави
н їх вчинення давав докладні
показання, зміст яких зводив
ся до того, що опівдні 24 червня
2005 року був п'яний і, перебуваю
чи в лісопосадці поблизу про
спекту Металургів у місті Дн
іпродзержинську, побачив пот
ерпілу, яка по стежці йшла йом
у назустріч, розмовляючи по м
обільному телефону, яким він
вирішив заволодіти. Порівня
вшись з потерпілою, завдав їй
кулаком удар у нижню щелепу з
ліва, сподіваючись, що від уда
ру вона впаде, і він, скористав
шись цим, забере телефон. Прот
е потерпіла не впала. Тоді він
, передбачаючи, що та може його
впізнати і викрити у злочині
, взяв у захват ліктьовим сугл
обом правої руки шию потерпі
лої і здавив її, внаслідок чог
о вона знепритомніла. Після ц
ього відтягнув потерпілу зі
стежки ближче до кущів, покла
в горілиць і забрав із сумки т
елефон “Моторола С 650”, таксоф
онну картку, зняв з вух золоті
сережки.
Крім цього, за показаннями
ОСОБА_1 він намагався всту
пити з непритомною потерпіло
ю у статевий зв'язок. З цією ме
тою він зняв з неї нижню білиз
ну та виконав усі інші необхі
дні для цього дії, але свого ум
ислу не довів до кінця з фізіо
логічних причин. Через кільк
а днів належним їй телефоном
помінявся з ОСОБА_3, сереж
ки здав у ломбард, а таксофонн
у картку викинув (т. 1, а. с. 66 - 69, 72 - 81, 8
8 - 89, 243 - 245).
Такі ж показання про обстав
ини вчинення злочинів дав О
СОБА_1 і в судовому засіданн
і з тією лише різницею, що він
заперечував свій умисел на у
мисне позбавлення життя поте
рпілої та на її згвалтування
(т. 2 а. с. 97 зв. - 102).
Ураховуючи те, що показан
ня засудженого про обставини
розбійного нападу, поєднано
го з умисним вбивством потер
пілої, та замаху на її згвалту
вання, об'єктивно узгоджують
ся з іншими матеріалами спра
ви і, зокрема, з даними протоко
лу огляду місця події, відпов
ідно до яких 27 червня 2005 року в л
ісопосадці було виявлено тру
п дівчини, а біля нього сумку,
нижню білизну, тапочки білог
о кольору, шнур від мобільног
о телефону і гребінця, які бул
и опізнані потерпілою ОСОБ
А_4 такими, що належали її дон
ьці ОСОБА_2, суд обгрунтов
ано поклав їх в основу обвину
вального вироку (т. 1, а. с. 16 - 12).
Із показань свідка ОСОБ
А_5, яка першою виявила труп п
отерпілої, видно, що в сумці, я
ка знаходилася біля нього, бу
в студентський квиток на ім'я
ОСОБА_2 Свідок ОСОБА_3
підтвердив той факт, що влітк
у 2005 року за ініціативою ОСО
БА_1 вчинив обмін з ним телеф
онами, одержавши від нього те
лефон “Моторола С 650”, якого ві
н видав міліції.
Остання обставина підтвер
джується даними протоколу ог
ляду цього телефону, під час я
кого на задній кришці під бат
арейкою була наявною наклейк
а з його серійним номером (ІМЕ
І 85735 ) (т. 1 а. с. 58).
Показання потерпілої ОСО
БА_4 та надані нею квитанція
і гарантійний талон дали суд
у підстави для висновку, що са
ме цей телефон був придбаний
в м. Москві 25 вересня 2004 року і н
алежав її доньці ОСОБА_2 (т
. 1 а. с. 112 - 113, 114, т. 2 а. с. 103 - 107).
Згідно з даними довідки маг
азину “Рубін” і квитанції Н
ОМЕР_1 ОСОБА_1 здав у скуп
ку дві золоті сережки 375 проби
і йому було виплачено за них 2
3 гривні 86 копійок (т. 1 а. с. 121).
Продемонстрований ОСОБА
_1 при відтворенні обстанов
ки і обставин події спосіб на
несення потерпілій удару та
умисного позбавлення її житт
я об'єктивно узгоджується з д
аними висновків судово-медич
них експертиз про локалізаці
ю та механізм утворення тіле
сних ушкоджень у лівій нижні
й частині підборіддя та в обл
асті шиї.
Згідно з даними висновку ко
місійної судово-медичної екс
пертизи смерть ОСОБА_2 нас
тала від механічної асфіксії
, яка розвинулася унаслідок з
давлювання органів шиї (т. 1 а. с
. 146 - 165).
Доводи касаційної скарги з
асудженого про те, що в нього н
е було умислу на вбивство пот
ерпілої, є безпідставними.
Як видно із даних амбулатор
ної судово-психіатричної екс
пертизи ОСОБА_1 у період ч
асу, який відноситься до інкр
имінованих йому діянь, ознак
будь-якого тимчасового хвор
обливого розладу душевної ді
яльності не виявляв, а знаход
ився у стані простого алкого
льного сп'яніння. За вчинене в
ін є осудним, бо міг віддавати
собі звіт у своїх діях та керу
вати ними (т. 1 а. с. 200 - 203).
Враховуючи такі висновки е
кспертизи та сукупність усіх
обставин справи, суд дійшов о
бгрунтованого висновку, що
ОСОБА_1 при вбивстві потерп
ілої діяв з непрямим (евентуа
льним) умислом. Здавлюючи орг
ани шиї з достатньою силою, ві
н усвідомлював суспільно-неб
езпечний характер свого діян
ня, передбачав його суспільн
о-небезпечні наслідки у вигл
яді смерті потерпілої і хоча
не бажав, але свідомо припуск
ав її настання.
Ретельно дослідивши зібра
ні у справі докази, суд дійшов
обгрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_1
у вчиненні розбійного нападу
на ОСОБА_2, в замаху на її з
гвалтування, поєднаних із ум
исним вбивством потерпілої,
і правильно кваліфікував йог
о дії за статтями 187 ч. 4, 15 ч. 2, 152 ч. 4, 11
5 ч. 2 п. п. 6, 10 КК України.
Призначене ОСОБА_1 пока
рання відповідає вимогам ста
тті 65 КК України. Вирішуючи це
питання, суд врахував ступін
ь тяжкості вчинених злочинів
, особу винного та обставини, щ
о пом'якшують і обтяжують пок
арання. Підстав для його пом'я
кшення, про що просить засудж
ений у касаційній скарзі, кол
егія суддів не вбачає, оскіль
ки таке покарання є необхідн
им і достатнім для виправлен
ня засудженого і попередженн
я нових злочинів.
Істотних порушень норм кри
мінально-процесуального зак
ону, які були б підставою для с
касування вироку чи його змі
ни, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 394-396 КПК Укра
їни, колегія суддів

у х в а л и л а:

вирок колегії суддів судо
вої палати у кримінальних сп
равах Апеляційного суду Дніп
ропетровської області від 27 ж
овтня 2006 року щодо ОСОБА_1 з
алишити без зміни, а касаційн
у скаргу засудженого - без зад
оволення.

С у д д і:

Ю.М. Кармазін В.І. Косарєв Б.
М. Пошва