Справа 534/491/15-к
Провадження 1-кп/534/83/15
Вирок
Іменем України
17 березня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження № 0000062 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,

за ч. ч.1,2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив ряд умисних злочинів проти власності за таких обставин:
09 січня 2015 року близько 14-30 год., ОСОБА_4 , знаходячись в роздягальні ЦВО 1 ВАТ ПГЗК, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження дверцят шафи для одягу № 124, викрав звідти належні потерпілому ОСОБА_5 пару зимових чоловічих черевиків марки «Lemi» вартістю 1040 грн. та гаманець з готівковими коштами в сумі 80 грн., і з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 19 січня 2015 року, близько 14-20 год. за місцем свого помешкання шляхом вільного доступу викрав належний братові потерпілому ОСОБА_6 автомобільний акумулятор « G-PARD 12V/60 АН510 А (ЕN) » вартістю 600 грн., який продав за оголошенням в газеті.

Наступного дня, 20 січня 2015 року, близько 07-00 год. в продовження злочинної діяльності, з метою викрадення чужого майна, обвинувачений проник до приміщення роздягальні ЦВО 1 ВАТ ПГЗК, де шляхом пошкодження навісного замку на шафі для зберігання одягу № 55, заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 - респіраторами в кількості 50 шт. загальною вартістю 200 грн., трьома парами робочих рукавиць загальною вартістю 21 грн. та гаманцем вартістю 184 грн., яке склавши до валізи, викинув через вікно роздягальні та виплигнув сам, проте злочинний намір не довів до кінця, з причин що не залежали від його волі, оскільки біля корпусу роздягальні був затриманий працівниками охорони ВАТ ПГЗК.

Свою вину в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 визнав повністю, і підтвердив суду, що за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, протягом періоду з 09 січня до 20 січня 2015 року, вчинив три крадіжки чужого майна, за останнім з яких на місці вчинення злочину був затриманий працівниками охорони комбінату з вилученням викраденого майна.

Потерпілі до суду не з`явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 19-21), претензій матеріального характеру до обвинуваченого не пред`являють.

Розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення та обгрунтовуючи висновки про доведеність вини підсудного в скоєнні інкримінованих злочинів, суд, обмежившись його допитом, застосовуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи, об`єм та вартість викраденого майна ніким не оспорюються.

Отже, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викраденні чужого майна за епізодом від 09 січня 2015 року, повторному викраденні майна потерпілого ОСОБА_6 , та закінченому замаху на вчинення крадіжки, пов`язаної з проникненням в приміщення за епізодом від 20 січня 2015 року, органом досудового розслідування вірно кваліфіковані ч. ч.1,2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що один із вчинених обвинуваченим злочинів є тяжким, проте враховує, що майже весь об`єм викраденого повернутий потерпілим і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття у вчиненні злочину.

Згідно із представленими довідками на обліках у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_4 не перебуває, від проходження медогляду відмовився. Проживає в родині з матір`ю та братом, за місцем проживання характеризується як особа, на яку не надходять скарги від сусідів. Офіційно не працевлаштований, зі слів обвинуваченого перебуває на обліку в міському центрі зайнятості по безробіттю, існує за рахунок доходів, отримуваних за роботу у приватної особи.

Вирішуючи питання про вид покарання, враховуючи дані про особу підсудного, та відсутність матеріальних збитків від скоєного, приймаючи до уваги, що покарання, як захід примусу має на меті не тільки кару а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає можливим його виправлення без відбування покарання, з встановленням максимального іспитового строку в межах строків, передбачених ст. 75 КК України.

Звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою, покладає на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Питання про речові докази вирішене судом у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1,2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання відповідно:

· за ч.1 ст.185 КК України до трьох місяців арешту

· за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі

· за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі.

У відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3/трьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю на три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по справі (а.с.33-36) залишити власникам, як їм належні.

На вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1