Справа № 709/926/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай кримінальне провадження №0000004 на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні сина ОСОБА_4 2009 року народження, раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_2 у військовому званні молодшого сержанта, призваним на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №454/2014 від 06.05.2014 року "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" №1240-VII від 06.05.2014 року, 16 вересня 2014 року, діючи умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІV від 24.03.1999 року без поважних на те причин, не прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та у подальшому у період з 16.09.2014 року по 18.03.2015 року, тобто понад один місяць, постійно перебував за межами частини у АДРЕСА_1 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 18.03.2015 року, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе.

Вказані дії суд кваліфікує за ч.3 ст.407 КК України, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчиненого військовослужбовцем.

06 квітня 2015 року між військовим прокурором Черкаського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_5 , яка здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному повноваженні та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.3 ст.407 КК України, щодо узгодженого покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 - АДРЕСА_2 , та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, в обсязі підозри, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст. 407 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, та враховуючи, щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння у розкритті злочину та враховуючи те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України.

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, слід залишити попередній - особисте зобов`язання.

Процесуальних витрат по справі немає. Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 квітня 2015 року, укладену між військовим прокурором Черкаського гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06 квітня 2015 року покарання за цією статтею, із застосуванням ст.69 КК України, - 5 (п`ять) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 - АДРЕСА_2 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередній - особисте зобов`язання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту поміщення його на гауптвахту.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч.1, 5 ст.476 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_1