УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2008
року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
судді Романова О.В.

суддів Михайловського
В.І., Велидчука В.М.

при секретарі Білоус Т.А.

з участю
прокурора
Єгорова О.М.

захисника ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
прокурора Богунського району м. Житомира на постанову Богунського районного
суду м. Житомира від 13 лютого 2008 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією
постановою відносно підозрюваної за ст.
307 ч.2 КК України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянки України, проживаючої у
АДРЕСА_1 не судимої, відмовлено в
обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно
змісту постанови суду, внаслідок
проведених оперативно-розшукових заходів працівниками СБНОН Богунського РВ м.
Житомира було виявлено наркотичний засіб: макову солому загальною вагою 3705,
24 грами у висушеному стані, у с.
Ківерці вул. Івана Франка, 9 Волинської
області, який незаконно зберігала
підозрювана за ч.2 ст. 307 КК України
ОСОБА_1

Відмовляючи
в обранні підозрюваній ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під
вартою, суд першої інстанції послався на
те, що у матеріалах справи відсутні
відомості про можливість останньої переховуватися від слідства і суду, ОСОБА_1 має постійне місце проживання та
неповнолітніх дітей на вихованні.

В
апеляції прокурор Богунського району просить скасувати постанову суду від 13
лютого 2008 року та направити подання про обрання запобіжного заходу відносно
ОСОБА_1 на новий судовий розгляд.

Справа №
10-47 2008 р. Головуючий
у 1 інстанції Григорусь Н.Й.

Категорія ст. 165-2 КПК України Суддя-доповідач Михайловський В.І.

В
обгрунтування апеляції прокурор посилається на ті обставини, що суд першої інстанції, при вирішенні питання можливості обрання
запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_1, . не дотримався вимог ст. 155 ч.1 КПК України, у той час коли санкція статті 307 ч.2 КК
України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від п'яти до десяти
років.

Судом не
враховано, що підозрювана ОСОБА_1 у
даний час не працює та проживає за межами м. Житомира. Відмовляючись надавати
будь-які покази по справі, ОСОБА_1
фактично перешкоджає слідству встановити істину по справі, а сам висновок суду про те, що підозрювана ОСОБА_1 добросовісно
виконуватиме свої процесуальні обов'язки грунтується лише на її поясненнях, не маючи ніякого обгрунтування.

Заслухавши
доповідача по справі, висновок прокурора, який підтримав подану апеляцію, адвоката ОСОБА_2,
який заперечував проти задоволення апеляції, обговоривши її доводи та вивчивши
справу, суд вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Вирішуючи
питання щодо можливості обрання підозрюваній ОСОБА_1 запобіжного заходу, суд першої інстанції неналежним чином
врахував вимоги ст. 150 КПК
України, а саме тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її фактичне місцезнаходження та відношення до
скоєного злочину.

Апеляційний
суд не погоджується з посиланнями суду першої інстанції на ті обставини, що підозрювана, маючи сім'ю,
не буде ухилятися від досудового слідства, а тому до неї не може бути застосований такий
запобіжний захід як тримання під вартою.

З
матеріалів справи вбачається, що таких
даних органи досудового слідства, під
час порушення кримінальної справи та виконання первинних оперативно-слідчих
дій, фактично отримати не могли. У той
же час відношення самої підозрюваної ОСОБА_1 до скоєного злочину та її
послідуюча поведінка свідчить про помилковість і передчасність висновків суду
щодо відсутності будь-яких перешкод з боку підозрюваної у розслідуванні справи
за ч.2 ст. 307 КК України.

У цьому
зв'язку є також необгрунтованими й посилання суду першої інстанції на відсутність
у справі даних щодо можливості ОСОБА_1 уникнути досудового слідства і
суду, а тому до неї не може бути
застосований такий запобіжний захід як тримання під вартою.

Враховуючи
наведене, апеляційний суд вважає
обгрунтованими вимоги прокурора Богунського району щодо необхідності скасування
постанови суду першої інстанції та направлення справи на повторний
розгляд, під час якого суду необхідно
більш повно та всебічно дослідити всі зібрані докази, належним чином надати оцінку фактичним
обставинам справи, прийнявши законне та
обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.
ст. 165-2, 365, 366 КПК
України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляцію
прокурора Богунського району м. Житомира задовольнити.

Постанову
Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2008 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у той же суд іншим суддею.