СУДОЧИНСТВО Справа
№1 - 5/2007
недоторканості державних
забезпечення призову та мобілізації - 57
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого
2007року Любомльський
районний суд Волинської області

в складі
головуючого - судді ЧИШІЯ С.С.

при секретарі
СЕМЕНЮК К.М.

з участю
прокурора ФІЛІМОНЮКА І .А.,

підсудного ОСОБА_1., його захисника ОСОБА_15,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Любомль кримінальну справу про обви­нувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає в місті АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, середньої освіти, од­руженого, приватного
підприємця, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.зяг,
ч.я cm.48 КК України.

встановив:

ОСОБА_1 та особа, оголошена в розшук та справа відносно
якої зупинена, у червні 20о6 року за попередньою змовою між со­ бою та з
невстановленою особою на ім'я ОСОБА_2 організували незаконне пере­ правлення через державний
кордон України з Республікою Польща громадян Рес­ публіки Молдова ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за допомогою підроблених паспортів громадян України відповідно серії НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_5 та серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_6.

1 інстанція Код
суду - 12

З цією метою розшукувана особа 23 червня гооб року
супроводжувала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у потязі «Київ-Берлін» до залізничної станції
Ковель, надаючи поради та вказівки щодо способу перетину кордону. На станції
Ковель розшукувана особа познайомила громадянок Молдови з ОСОБА_1. та
повідомила про подальший маршрут слідування.

ОСОБА_1. на автомобілі «Опель
Омега», реєстраційний номер НОМЕР_4, доставив ОСОБА_3
та ОСОБА_4 з міста Ковель на заліз­ничну станцію Ягодин, що в Любомльському районі Волинської області. Знаючи від
громадянок Молдови про підробку паспортів, ОСОБА_1. використав ці підроблені
документи, придбавши для них у касі станції Ягодин квитки на потяг «Київ-Берлін» до Варшави. Незаконно
перетнути державний кордон громадянки Молдови не змогли, оскільки підробка поданих
до паспортного контролю паспо­ртів була виявлена працівниками Державної
прикордонної служби України.

Підсудний ОСОБА_1. у судовому засіданні свою вину за
інкримінованим обвину­ваченням визнав повністю і показав, що дійсно сприяв
громадянками Молдови у їх виїзді з те­риторії України на прохання знайомого на
ім'я ОСОБА_2. Для цього зустрів їх у Ковелі, доставив на станцію Ягодин, де придбав
квитки у касі. Давав поради громадянкам Молдови, як вести себе під час
паспортного контролю. Був обізнаний з тим, що вони перетинають кордон по
підроблених паспортах. Винагороди за це не отримував, діяв з мотивів знайомства
з ОСОБА_2. На досудовому слідстві не визнавав вини, оскільки боявся насильства
з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_7, який переховується.

Підсудний в судовому засіданні заявив, що не оспорює і
визнає доведеними спосіб, місце, час та мотиви вчинення злочинів.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у
інкримінованих діян­нях за фактичними обставинами повністю доведена показаннями
підсудного, свідків та пись­мовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що під час проведення
паспорт­ного контролю пасажирів потягу №29 сполученням «Київ-Берлін» отримав
доповідь від ін­спектора прикордонного контролю про пред'явлення на паспортний
контроль паспортів, які викликали сумніви щодо їх дійсності. Під час
комісійного дослідження документів було вста­новлено, що в них містяться ознаки
переклейки фотокарток. Особами, що подали на паспор­тний контроль підроблені
документи були дві громадянки Молдови.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 органам досудового слідства показали, що у місті
Києві невідомі особи за плату виготовили їм паспорти громадянок України, з
якими в супроводі незнайомої раніше особи прибули до станції Ковель. Там ця
особа познайомила їх з ОСОБА_1. Останній на автомобілі привіз їх до станції Ягодин і під час руху
взнав їх справжнє громадянство та імена. Взявши паспорти, ОСОБА_1. купив для
них один бі­лет на двох та дав поради про проходження прикордонного контролю(а.с.25-29,
30-34)

Під час очних ставок з ОСОБА_1. свідки ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. підтверди­ли свої показання, що стверджено відповідними
протоколами(а.с.92-95 та 96-98).

Як особу, що перевозила їх із станції Ковель до станції Ягодин та купувала квиток
на потяг до Польщі, ОСОБА_1. свідки ОСОБА_3. та ОСОБА_4. впізнали при
пред'явленні для впізнання фотокарток та осіб, що стверджено відповідними
протокола-

ми(а.с.37,38,88-89,
90-91)

Свідок ОСОБА_9 органам досудового слідства показала, що як касир залізничної
станції «Ягодин» продала
квитки на потяг сполученням «Київ-Берлін» до міста Варшава двом жінкам,
прізвище однієї з яких було «ОСОБА_5». Квитки купував чоловік, пред'явивши па­спорти
цих жінок(а.с.49-52)

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12., ОСОБА_13. органу досудового слід­ства
показали, що під час особистого огляду ОСОБА_1в останнього вилучено мобіль­ний
телефон марки «Самсунг С-юо»(а.с.185-186,188-189,187,190).

Протоколом вилучення купонної книжки з квитком-купоном на ім'я ОСОБА_14 ma ОСОБА_5
стверджено придбання проїзного документу за кордон на станції Ягодин(а.с.ю).

Протоколами від
23.06.2006 року стверджено, що у під час паспортного контролю ви­лучено паспорт
серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_14та серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_5.(а.с.п,
12).

Протоколами
затримання ОСОБА_1та його особистого огляду, огляду речей та вилучення
речей і документів стверджено, що у підсудного виявлено та вилучено мобіль­ний
телефон марки «Самсунг С
- юо»(а.с.74, Зоб).

Матеріалами виконаного окремого доручення стверджено, що
в телефонній книзі ви­ученого у громадянина ОСОБА_1телефонного апарата марки
«Самсунг С - юо»
вне­сено запис телефонного номера НОМЕР_5 абонента на ім'я ОСОБА_2. В пам'яті телефону
зафіксовані телефонні дзвінки від абонента ОСОБА_2 03.07.2006 року о 14 год.зз
хв., 12 год. оз хв., а
також дзвінок абоненту на ім'я ОСОБА_2 02.07.2006 року о 22 год.оз хв.
15.06.2006 року о 23 год.04 хв. власником мобільного телефону «Самсунг С-юо»
отримано SMS - повідомлення від абонента ОСОБА_2(а.с.Ю5-ш).

Висновком техніко-криміналістичної експертизи № 2бо стверджено, що в
закордонно­му паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_5. виконано переклейку фотокартки(а.с.278-280).

Висновком техніко-криміналістичної експертизи №268 стверджено, що в
закордонно­му паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 на ім'я
ОСОБА_14переклеєна фотокар-тка(а.с.288-29о).

Органи досудового слідства кваліфікують дії ОСОБА_1за ч.2
ст.332 KK Украї­ни як організацію за попередньою змовою групою осіб
незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за ч.3 ст.358 KK
України як використання завідомо підроблених до­кументів.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до
висновку, що така кваліфікація є правильною, а сукупністю цих доказів повністю
доведено винуОСОБА_1 у використанні завідомо неправдивих документів, тобто
злочину, передбаче­ного ч.3 ст.358 KK України, та в
організації за попередньою змовою у групі осіб незаконного переправлення осіб
через державний кордон України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого 4.2
ст.332 КК України.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує характер
і тяжкість вчинених ним злочинів, особу підсудного, який позитивно
характеризуються по місцю проживання, обста­вини, що пом'якшують покарання.

До пом'якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний уперше притягується
до кримінальної відповідальності і щиро розкаюються у вчиненому, має на
утриманні похилого віку матір та непрацюючу хвору дружину.

Обтяжуючих
обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що
покарання підсудному слід призна­чити в межах закону, за яким він притягується
до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі за ст.332 KK
України та обмеження волі за ст.358 KK України
із застосуван­ням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки підсудний уперше засуджується до позбавлення волі, а за
обставинами справи суд приходить до висновку, що його виправлення й
перевиховання можливе без ізоляції від сус­пільства, від відбування покарання
ОСОБА_1слід звільнити з випробуванням та по­кладенням встановлених обов'язків.

Речові докази - купонну книжку - на підставі ст.8і КПК України слід
зберігати в мате­ріалах справи, телефон - знищити.

На підставі ст.93 КПК України з підсудного слід стягнути
в частковому вираженні су­дові витрати за проведення експертиз.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України, суд

присудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні зло­чинів, передбачених ч.
cm.332
ч.3 ст.358 КК України, і за цими законами призна­чити йому покарання:

·
за
4.2 ст.332 КК України у вигляді з(трьох) років
позбавлення волі,

·
за
4.3 ст.358 КК України у вигляді г(двох)
років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом
поглинення менш, суворого покарання більш суворим остаточне покарання
ОСОБА_1призначити у вигляді зСтрьох) років позбавлення волі.

Зарахувати
ОСОБА_1 у строк відбуття покарання строк його тримання під вартою з 04 по 21
липня 2006 року включно.

На
підставі cm.cm.75,
76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо
він протягом 1 року не вчинить нового злочину і повідомлятиме органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживан­ня, роботи, навчання,
періодично з'являтиметься в ці органи для реєстрації.

Речові докази: - купонну книжку, зберігати в матеріалах
справи;

- телефон «Самсунг
С-100», який зберігається в камері речових доказів СВ УСБУу Волинській області,
знищити.

Стягнути
із ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертиз в сумі 376 гривень 62 копійки
на розрахунковий рахунок УСБУ у Волинській області 1 в Управлінні
НБУу Волинській області ЗКПО 20001487МФО
303020.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1до вступу вироку в законну силу залишити попередній -
підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області на про­тязі 15 діб
із часу його проголошення через Любомльський районний суд.