Справа № 159/2842/15-к
Провадження № 1-кп/159/162/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 16 червня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження (кримінальну справу), внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000363 від 02 квітня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Поворськ Ковельського району Волинської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючої, раніше неодноразово судимої:

· 16.07.2013 року Ковельським міськрайонний судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

· 04.06.2014 року Ковельським міськрайонний судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 1 рік, -

у вчиненні нею кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, останній раз 04.06.2014 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не стала та продовжила протиправну поведінку.

Так, ОСОБА_5 в період з 12 по 16 січня 2015 року близько 08 години 45 хвилин з корисливих спонукань, переслідуючи єдину злочинну мету заволодіти чужим майном, тричі проникнувши до будинку ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_3 , шляхом відімкнення вхідних дверей ключем від замка, котрий забрала з відомої їй раніше схованки, повторно таємно викрала з чоловічої сумки, яка знаходилась у шафі однієї з кімнат оселі, гроші в загальній сумі 1800 гривень, належні ОСОБА_4 , чим завдала останній майнової шкоди на вказану суму.

Після цього, вона ж, у період з 26 по 30 січня 2015 року близько 08 години 45 хвилин, переслідуючи єдину мету заволодіти чужим майном, тричі проникла до будинку ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_3 , шляхом відімкнення вхідних дверей ключем від замка, котрий забрала з відомої їй раніше схованки, та повторно таємно викрала з чоловічої сумки, котра знаходилась у шафі однієї з кімнат оселі, гроші в загальній сумі 1400 гривень, належні ОСОБА_4 , чим завдала останній майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свою протиправну діяльність, об`єднану єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, в період з 02 по 04 лютого 2015 року близько 08 години 45 хвилин двічі проникла до будинку ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_3 , відкривши вхідні двері ключем, котрий взяла з відомої їй раніше схованки, та повторно таємно викрала з чоловічої сумки, котра знаходилась у шафі однієї з кімнат оселі, гроші в загальній сумі 2000 гривень, належні ОСОБА_4 , чим завдала останній майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, вона ж в період з 16 по 20 лютого 2015 року близько 08 години 45 хвилин, переслідуючи єдину злочинну мету заволодіння чужим майном, тричі проникла до будинку ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_3 , шляхом відкриття замка вхідних дверей ключем, котрий забрала з відомої їй раніше схованки, та повторно таємно викрала з чоловічої сумки, котра знаходилась у шафі однієї з кімнат оселі, гроші в загальній сумі 1400 гривень та 120 доларів США, що в еквіваленті становить 2220 гривень, належні ОСОБА_4 , чим завдала останній майнової шкоди на загальну суму 3620 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 , 11 березня 2015 року близько 08 години 45 хвилин, проникнувши до будинку ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_3 , відкривши замок вхідних дверей ключем, котрий забрала з відомої їй раніше схованки, повторно таємно викрала 500 гривень, що знаходились на полиці у кухні вищевказаного будинку, чим завдала ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, вона ж, в період з 16 по 20 березня 2015 року близько 08 години 45 хвилин, керуючись єдиним злочинним умислом, двічі проникала до оселі ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_3 , відкривши вхідні двері за допомогою ключа, котрий забрала з відомої їй раніше схованки, та повторно таємно викрала гроші, що знаходились всередині чоловічої сумки у шафі однієї з кімнат оселі, на загальну суму 1400 гривень, чим завдала останній майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, вона ж, продовжуючи свою злочинну діяльність, в період з 23 по 27 березня 2015 року близько 08 години 45 хвилин, переслідуючи єдину мету заволодіння чужим майном, двічі проникла до будинку ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_3 , шляхом відкриття замка вхідних дверей ключем, котрий забрала з відомої їй раніше схованки, та повторно таємно викрала з чоловічої сумки, котра знаходилась у шафі однієї з кімнат оселі, гроші в загальній сумі 1500 гривень, належні ОСОБА_4 , чим завдала останній майнової шкоди на загальну суму 1500 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 , діючи з корисливих спонукань, 31 березня 2015 року близько 08 години 45 хвилин, відімкнувши вхідні двері помешкання ключем, про місце зберігання якого вона була обізнана, проникла до помешкання ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_3 , з метою повторного вчинення крадіжки грошей з заздалегідь відомого їй місця, проте, виконавши при цьому всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не змогла закінчити його вчинення через те, що ОСОБА_4 перемістила чоловічу сумку, у якій зберігались гроші, у інше місце її будинку.

Крім цього, ОСОБА_5 , керуючись метою викрадення чужого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, 02 квітня 2015 року близько 08 години 45 хвилин, за допомогою ключа від замка вхідних дверей, про місце зберігання якого вона достеменно знала, проникла до помешкання ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_3 , з метою повторного вчинення крадіжки грошей з заздалегідь відомого їй місця, проте не змогла виконати всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки у закінченні його вчинення їй завадила матір ОСОБА_4 ОСОБА_7 , котра очікувала на ОСОБА_5 всередині будинку.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй діянь визнала повністю. Суду показала, що дійсно в період з 12 січня 2015 року по 02 квітня 2015 року неодноразово проникала до будинку ОСОБА_4 з метою викрадення грошових коштів, належних останній. Будинок відкривала за допомогою ключа, оскільки достовірно знала де він зберігається. Заходила в будинок в ранішній час, коли нікого не було вдома. Гроші викрадала з чоловічої сумочки, яка знаходилась в шафі в одній з кімнат. Один раз викрала 500 грн., які лежали на полиці в кухні. 02 квітня 2015 року, коли зайшла в будинок, на неї чекала мати потерпілої, яка й виявила крадіжку. Викрадені кошти використовувала на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просила суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої, яка підтверджує їх існування. В зв`язку з цим суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаного з проникненням до житла, а також у закінченому замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до житла, та в незакінченому замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до житла, вчинила кримінальні правопорушення (злочини) передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень (злочинів) та особу винної у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено тяжкі кримінальні правопорушення (злочин), передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченої у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд не відносить до обтяжуючої покарання обставини рецидив злочинів, як про це зазначено в обвинувальному акті, оскільки в даному випадку рецидив тотожних злочинів (так званий спеціальний рецидив) передбачено як кваліфікуючу ознаку вчинення злочину.
Суд враховує також те, що обвинувачена ОСОБА_5 має досить молодий вік, має на утриманні малолітню дитину, на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується по місцю проживання, не вперше притягується до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, має непогашену судимість, вчинила злочин під час іспитового строку, що свідчить про її вперте небажання ставати на шлях виправлення.

Крім цього, суд враховує відсутність майнових претензій потерпілої до обвинуваченої та її позицію щодо міри покарання обвинуваченій.

Враховуючи наведене та небезпеку ОСОБА_5 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що її виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі і про відсутність підстав для застосування щодо неї вимог ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, зважаючи на всі обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даних кримінальних правопорушень (злочинів), яке близьке до мінімального.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю злочинів, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченої, при визначенні остаточного покарання обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю вироків, суд, з тих же міркувань, при визначенні остаточного покарання обирає принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , що були застосовані під час досудового розслідування, виходячи із даних про особу останньої та її належної поведінки, до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін особисте зобов`язання. Підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді взяття під варту до набрання вироком законної сили прокурором не наведено та судом не вбачається.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Дані про процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушення (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці,

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання (невідбуте покарання становить 3 (три) роки позбавлення волі за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2014 року), і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання у зв`язку з приведенням вироку до виконання.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченої ОСОБА_5 залишити попередню особисте зобов`язання.

Речові докази:

· одну пару черевиків з матерії, які передано на зберігання ОСОБА_5 , - залишити у володінні останньої;

· плаття з матерії, яке передано на зберігання в камеру схову Ковельського МВ УМВС України у Волинській області, - повернути ОСОБА_5 ;

· чоловічу сумку, яка передана на зберігання ОСОБА_4 , - залишити у володінні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_1