справа № 462/2278/14-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

01 квітня 2014 року до Залізничного районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Під час проведення підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню прокурор просив суд призначити справу до судового розгляду, вважаючи відсутніми підстави для прийняття судом інших рішень передбачених ст. 314 КПК України, зокрема вважав обвинувальний акт таким, що відповідає нормам закону.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду.
Перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали суд вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Згідно п. 5, 6 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Зазначені норми закону у сукупності дають суду підстави вважати, що для виконання припису п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині викладення формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, обвинувальний акт, крім викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в обовязковому порядку окремо повинен містити твердження про те, що особа обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. При цьому формулювання обвинувачення повинно містити конкретне визначення об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, відомості про суб`єкт злочину та інші обов`язкові та другорядні кваліфікуючі ознаки складу злочину. Тільки конкретний, стислий опис діяння, у вчинені якого особа обвинувачується, а не підозрюється, викладений таким чином, щоб можливо було зрозуміти на чому ґрунтується твердження сторони обвинувачення про наявність в діянні обвинуваченого складу злочину, передбаченого диспозицією певної статті закону, яким встановлена кримінальна відповідальність, може свідчити про виконання припису закону про обов`язкове зазначення в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, тобто формулювання твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Повне невиконання такого припису закону, або формулювання обвинувачення в інший спосіб, зокрема через викладення обставин, які прокурор вважає встановленими, кваліфікацію діяння на час повідомлення про підозру і таке інше не відповідає вимогам ст. 7 КПК України, зокрема порушує принципи забезпечення доведеності вини; заборони двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; забезпечення права на захист; змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; принципу диспозитивності.
Окрім того, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, однак з обвинувального акта, що надійшов до суду вбачається, що прокурор, порушивши зазначені вище норми закону, обмежився лише формальним посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність а сааме ч. 4 ст. 358 КК Украъни та не виклав правової кваліфікації кримінального правопорушення і формулювання обвинувачення, що на переконання суду є неприпустимим, оскільки не надає можливості обвинуваченому, враховуючи його юридичну необізнаність, чітко зрозуміти суть обвинувачення та порушує засади рівності та змагальності учасників кримінального провадження та безпосереднє право обвинуваченого, визначене п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, а саме, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Окрім того в обвинувальному акті взагалі не зазначено обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Враховуючи наведені, встановлені у ході підготовчого судового засідання, невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, суд вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору прокуратури Залізничного району м. Львова.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст. 358 КК України повернути прокурору прокуратури Залізничного району міста Львова.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Львівської області через районний суд.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1