1Справа № 335/3931/15-к 1-кп/335/289/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

1) 04.10.2000 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 17, ст. 81, ч. 3 ст. 42 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 08.11.2001 року, невідбуте покарання 2 роки 6 місяців 13 днів;

2) 25.04.2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч 2 ст. 186, ч. 1 ст. 188, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.12.2006 року по відбуттю строку покарання;

3) 07.06.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.06.2010 року умовно-достроково, невідбуте покарання - 1 рік 2 місяці 5 днів;

4) 27.12.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 27.02.2015 року,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.02.2015 року ОСОБА_4 , раніше судимому за злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, був встановлений адміністративний нагляд строком 12 місяців з покладенням на нього наступних обов`язків: 1) заборона виходу з будинку (квартири) в період з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня; 2) заборона виїзду за межі району (міста) за місцем проживання строком більше, ніж на 2 доби, реєстрація в міліції 2 рази на місяць, про що ОСОБА_4 був ознайомлений під підпис.

Згідно вказаної ухвали ОСОБА_4 після звільнення з Софіївської ВК УДПтСУ №55 Запорізької області зобов`язаний був прибути до вказаного йому місця проживання та стати на облік в Орджонікідзевський РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, а також 2 рази на місяць приходити на реєстрацію до вказаного ОВС.

В період часу з 27 лютого 2015 року по теперішній час ОСОБА_4 до Орджонікідзевського РВ ЗМУ без поважних причин не прибув, на облік не став, за вказаний термін часу мешкав не за місцем реєстрації, тим самим без поважних причин не прибув у визначений строк до обраного місця проживання.

Крім того, 24.04.2015 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля 1-го під`їзду будинку 117-А по вул. Перемоги в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії ніхто не бачить та скориставшись неуважністю ОСОБА_5 , таємно викрав з кишені неповнолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон „Samsung C3520 в корпусі чорно-жовтого кольору, який належить його бабусі ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на суму 350 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованих йому злочинах, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення злочинів при викладених вище обставинах. Пояснив суду, що перебуваючи під адміністративним наглядом строком на 12 місяців, на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.02.2015 року, порушив умови адміністративного нагляду - до Орджонікідзевського РВ ЗМУ не прибув, на облік не став, мешкав не за місцем реєстрації. Крім того, 24.04.2015 року він знаходився біля будинку 117-А по вул. Перемоги в м. Запоріжжя, таємно викрав з кишені неповнолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон „Samsung C3520, який належить його бабусі ОСОБА_6 ..

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ст. 395 КК України, як неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії невеликої та середньої тяжкості, спричинених наслідків: тяжких наслідків не настало. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, за місцем мешкання характеризується задовільно, вину у скоєнні злочину визнав повністю, на обліку в КУ „ОПЛ не перебуває, перебуває на обліку у КУ „ОКНД з діагнозом „Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання у вигляді арешту.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України та призначити йому покарання:

· за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці;
· за ст. 395 КК України у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді домашнього арешту.

Речовий доказ: мобільний телефон „Samsung C3520 в корпусі чорно-жовтого кольору, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1