Справа
№ 1-13/2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2008 року
Бориславський міський суд

Львівської області

в
складі: головуючого судді Посисень Л.М.

при
секретарях
Яворській Н.І., Кандур Г.К.,

з
участю прокурорів
Крамара Ю.М., Кобільника Р.І.

та
потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Бориславі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Борислав Львівської області, українець, громадянин
України, із середньою освітою, одружений, військовозобов»язаний, проживає
АДРЕСА_1, працює водієм УТТ НГВУ «Бориславнафтогаз» ВАТ «Укрнафта», раніше не
судимий

за
ст.185 ч.3 КК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженка м.Борислав Львівської області, українка, громадянка України, учениця
10-го класу Бориславської СШ № 8, проживає без реєстрації разом з батьками
АДРЕСА_2, зареєстрована АДРЕСА_3, раніше не судима

за
ст.185 ч.3 КК України

В
С Т А Н О В И В:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 травня
2006 року близько 14 години за поперередньою змовою групою осіб між собою, з
метою викрадення чужого майна, підійшли до будинку ОСОБА_3 АДРЕСА_4 в
м.Бориславі Львівської області і через незачинене
вікно проникли в даний будинок, звідкіль таємно викрали гроші потерпілої
ОСОБА_3 в сумі 150 євро, що відповідно
до курсу валют Національного Банку України становить 964 грн.12 коп.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в інкримінованому їм умисному таємному викраденні чужого майна за
попередньою змовою групою осіб між собою, з проникненням у житло визнали повністю.

При цьому підсудний ОСОБА_1 показав, що
10.05.2006 року він, як водій радіотаксі, прибув на виклик до будинку АДРЕСА_4
в м.Бориславі. Біля дороги його чекали
три дівчини, одну з яких знав з вигляду, це була ОСОБА_4. Дівчата сіли в
автомобіль і сказали їхати до ювелірного пункту на вул.Міцкевича в м.Бориславі,
оскільки їм потрібно здати золоті речі. В машині познайомились. Попередив
дівчат, що за проїзд потрібно заплатити. Підсудна ОСОБА_2 сказала, що у них
будуть гроші і розплатиться за таксі. ОСОБА_5
попросила підвезти її до будинку культури, відвіз її туди, а з дівчатами
під»їхав до ювелірного пункту по вул.Міцкевича. ОСОБА_2 передала йому і
попросила його здати золотий ланцюжок в ювелірному
пункті.
Він погодився, зайшов в ювелірний пункт, однак цей золотий ланцюжок не
прийняли, повідомили, що ланцюжок не
золотий. Він повернувся у машину, сказав дівчатам, що ланцюжок не прийняли,
тому що він не золотий і віддав його ОСОБА_4. Дівчата попросили його поїхати до
будинку культури, щоб забрати ОСОБА_5 і поїхати до неї додому поміняти цей
ланцюжок на іншу золоту річ. Він під»їхав до будинку культури, ОСОБА_2 пішла за
ОСОБА_5. Повернувшись з ОСОБА_5, сіли в машину і попросили їхати знову на
вул.Івана Франка в м.Бориславі до ОСОБА_5 додому. Дівчата попросили його зайти разом з ними в
будинок, щоб подивитись, яка річ є золота. Коли ОСОБА_5 принесла на кухню
шкатулку з прикрасами і показала йому кулон, запитуючи чи він золотий, він
відповів, що ніби так. Тоді підсудна ОСОБА_2 попросила його відвезти їх знову
до ювелірного пункту. Виходячи з будинку, він чув, як ОСОБА_2 сказала ОСОБА_5
привідкрити вікно, тому, що в хаті погано пахне, і ОСОБА_5 привідкрила вікно у
кухні. Під»їхали до ювелірного пункту і дівчата знову попросила його піти здати
золотий кулон. Він пішов в ювелірний пункт, однак, там оглянувши кулон,
повідомили, що він не золотий і не прийняли його. Він повернувся до машини,
віддав кулон ОСОБА_5 і пояснив, що цей кулон не золотий і в пункті його
прийняти відмовились. ОСОБА_5 попросила відвезти її до будинку культури, так як
вона запізнюється. Відвіз ОСОБА_5 до будинку культури і коли ОСОБА_5 вийшла з
автомашини і пішлва в будинок культури, ОСОБА_2, сказала йому їхати назад до
будинку ОСОБА_5 Він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4. поїхав на вул.Франка до будинку
ОСОБА_5 В автомашині ОСОБА_2 сказала
ОСОБА_4., щоб та йшла з нею, залізти в будинок і викрасти гроші, тому, що вона
бачила де є гроші. ОСОБА_4. не погодилась, тоді ОСОБА_2 запропонувала йому піти
з нею. Він спочатку не погоджувався, однак ОСОБА_2 сказала, що все владнає і
він погодився та пішов з нею до будинку. Перескочили через паркан на подвір»я
будинку. Підійшли до вікна в кухні, ОСОБА_2 відчинила привідкрите вікно у кухні
будинку, залізла через це вікно у будинок. Він стояв під вікном. Через пару
хвилин ОСОБА_2 передала йому через вікно паперовий конверт, вилізла через вікно
назад на подвір»я будинку і вони пішли до машини. В машині він дав цей конверт
ОСОБА_4., тому, що так сказала ОСОБА_2
Вони поїхали до ломбарду. ОСОБА_4. відкрила конверт, в якому знаходилось 150
євро, купюрами 100 і 50 євро. ОСОБА_4., так як їй сказала ОСОБА_2 дала йому 50 євро, а 100 євро сказала будуть їхні з ОСОБА_4. Він
з ОСОБА_4. пішли в ломбард, поміняли євро на гривні - він 50 євро, ОСОБА_4. 100
євро, гривні ОСОБА_4. передала ОСОБА_2. Після цього на прохання дівчат поїхав
на базар, пізніше в бар «Вітерець», в магазин «Барвінок», на вул.Коваліва в м.Бориславі, де він залишив
дівчат і від них втік.

Підсудна ОСОБА_2 показала, що
10.05.2006 року вона разом із ОСОБА_4. зранку прийшли до дому до ОСОБА_5, і
ОСОБА_4. попросила ОСОБА_5 дати їй щось із золотих речей батьків, щоб здати в
ломбард, оскільки має якийсь борг, який потрібно повернути. ОСОБА_5 принесла з
кімнати шкатулку із золотими виробами, вибрала ланцюжок і дала його ОСОБА_4.
Вона /ОСОБА_2/ викликала радіотаксі, щоб
поїхати в центр і здати цей ланцюжок в ломбард. Коли приїхала автомашина
радіотаксі, ОСОБА_4. сказала, що знайома з водієм, і це є ОСОБА_1. Вони всі
троє сіли в автомобіль, спочатку підвезли ОСОБА_5 до будинку культури, і
поїхали в ломбард. ОСОБА_4. дала ОСОБА_1 золотий ланцюжок і попросила його
здати. ОСОБА_1. пішов здавати ланцюжок. Повернувшись в машину повідомив, що цей
ланцюжок не золотий, тому в нього його
не прийняли. ОСОБА_4. сказала їхати в будинок культури за ОСОБА_5, щоб поміняти
ланцюжок на іншу золоту річ. Поїхали за
ОСОБА_5 і разом з ОСОБА_5 поїхали до неї додому міняти ланцюжок на іншу золоту
річ. ОСОБА_5 запитала у ОСОБА_1 чи він
розуміється на золоті. Він відповів, що трохи розуміється. ОСОБА_5 запросила
ОСОБА_1 в будинок, вибирати золоту річ. ОСОБА_5 принесла на кухню з вітальні
шкатулку із золотом, стала показувати золоті вироби, питаючи ОСОБА_1 чи це
золото. Вибрали золотий кулон і коли вже
виходили з будинку їхати в ломбард,
ОСОБА_4. сказала, що в хаті, щось смердить і ОСОБА_5 привідкрила вікно у кухні.
Вони сіли в таксі, відвезли ОСОБА_5 до будинку культури і поїхали в ломбард
здавати золото. ОСОБА_1. пішов у ломбард, повернувся і половину грошей віддав
ОСОБА_4., а половину взяв собі за
проїзд.. ОСОБА_1. сказав їй і ОСОБА_4., що хоче викрасти ДІВІДІ плеєр з
будинку ОСОБА_5, однак вони промовчали. ОСОБА_1 підвіз їх під будинок ОСОБА_5,
сказав їй іти з ним до будинку, однак, вона сказала нехай іде ОСОБА_4. ОСОБА_4.
відмовилася, тому вона пішла з ОСОБА_1 до будинку ОСОБА_5, так як ОСОБА_1.
хотів викрасти ДІВІДІ плеєр. Вона разом з ОСОБА_1 перескочили через паркан на
подвір»я будинку ОСОБА_5 ОСОБА_1. сказав
тримати їй собаку, а сам через вікно заліз у будинок ОСОБА_5 Через 3-4 хв.
ОСОБА_1. через вікно в кухні виліз на
подвір»я будинку. Він мав у руках білий конверт. В машині ОСОБА_1. передав цей
конверт ОСОБА_4. Вона і ОСОБА_4. знали, що там є 150 євро. ОСОБА_4. дала
ОСОБА_1 50 євро, а для себе і для неї залишила 100 євро. Поїхали в ломбард.,
обміняли євро на гривні і ОСОБА_4. дала їй 200 грн.. Після поїхали на базар,
звідтам у бар «Вітерець», у магазин
«Барвінок» далі на вул.Коваліва в м.Бориславі. Там їх ОСОБА_1. залишив і вони
маршруткою біля 17 год приїхали знову до
ОСОБА_5 додому, яка вже була дома.

Крім визнаня своєї вини підсудними,
їхня вина підтверджена показаннями потерпілої,
поясненнями ОСОБА_4, показаннями свідка ОСОБА_5, протоколами слідчих
дій, іншими документами.

Зокрема потерпіла ОСОБА_3 у судовому
засіданні показала, що 11.05.2006 року вона виявила, що із шкатулки, яка
знаходилась на фортепіано у вітальній кімнаті її будинку АДРЕСА_4 в
м.Бориславі, викрадено її гроші - 150 євро, купюрами 100 і 50 євро. Про
крадіжку цих грошей зразу ж 11.05.2006 року повідомила Бориславський МВ ГУМВСУ
у Львівській області заявою.

Неповнолітня ОСОБА_4, стосовно якої
вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру,
пояснила, що 10.05.2006 року до неї додому зранку приїхали ОСОБА_5
та ОСОБА_2, і вони троє поїхали до
ОСОБА_5 додому. Вона
попросила ОСОБА_5, дати
їй щось із золотих речей матері, щоб здати в ломбард, тому що в неї був борг.
ОСОБА_5 погодилась,
принесла з вітальні на кухню шкатулку із золотом, вибрала золотий ланцюжок і
дала їй. ОСОБА_2 викликала
радіотаксі, на якому приїхав ОСОБА_1. Вона його знала з вигляду. Троє сіли в
радіотаксі і поїхали в ломбард. ОСОБА_1. на їх прохання пішов здавати в
ломбард цей ланцюжок, однак його не прийняли, сказали, що він не золотий. Знову з ОСОБА_5 поїхали до ОСОБА_5 додому поміняти
ланцюжок на іншу золоту річ. ОСОБА_5 вибрала кулон,
поїхали в ломбард. В ломбарді кулон не прийняли, тому що він не був золотим.
ОСОБА_1. повернув
його ОСОБА_5, підвезли ОСОБА_5 до будинку культури, і коли ОСОБА_5 вийшла
з машини, ОСОБА_2 запропонувала їхати до ОСОБА_5 до
будинку викрасти гроші. ОСОБА_2 запропонувала їй іти разом з нею в будинок
викрасти гроші. Вона відмовилась, тоді ОСОБА_2 запропонувала
ОСОБА_1 скоїти
крадіжку і він погодився. ОСОБА_2 і ОСОБА_1. пішли до будинку потерпілої, а вона залишилсь в
радіотаксі. Машина стояла так, що вона не бачила, хто з підсудних проникав у
будинок. Коли ОСОБА_1. і ОСОБА_2 повернулися до радіотаксі, ОСОБА_2 дала
ОСОБА_1 50 євро, а їй 100 євро. Всі троє під»їхали до ломбарду. Вона і ОСОБА_1.
пішли в ломбард і обміняли євро на гривні. Вона обміняла 100 євро, а ОСОБА_1.
обміняв 50 євро. Повернулись до радіотаксі і вона передала ОСОБА_2. гривні,
отримані за 100 євро. ОСОБА_2 з цих
грошей дала їй біля 300 грн., які вона потратила.

Свідок
ОСОБА_5 показала, що 10.05.2006
року до неї додому АДРЕСА_4 в
м.Бориславі прийшли її подруги ОСОБА_2 та ОСОБА_4. ОСОБА_4 попросила її дати
щось із золотих речей батьків, щоб здати в ломбард, оскільки має якийсь
борг, який потрібно повернути. Вона /ОСОБА_5/ принесла з кімнати шкатулку із
золотими виробами, вибрала ланцюжок і дала його ОСОБА_4. ОСОБА_2 викликала
радіотаксі, щоб поїхати в центр і здати цей ланцюжок в ломбард. Коли приїхала
автомашина радіотаксі, вони всі троє сіли в автомобіль, спочатку підвезли її.
до будинку культури, а дівчата поїхали в ломбард. Через хвилин 15 до неї в
будинок культури зайшла ОСОБА_4. чи ОСОБА_2 і повідомила їй, що ланцюжок не
прийняли в ломбарді, оскільки він не золотий. Вона з ОСОБА_4 та ОСОБА_2. знову
на цій же автомашині радіотаксі поїхали до неї додому, де вона поміняла цей
ланцюжок на золотий кулон. Коли виходили з будинку, ОСОБА_2 сказала їй
привідкрити вікно у кухні, тому, що чути неприємний запах. Вона привідкрила
вікно в кухні, закрила будинок і всі троє на радіотаксі під керуванням ОСОБА_1
поїхали в ломбард. Попросили ОСОБА_1 піти здати кулон, він пішов і повернувшись
з ломбарду віддав їй /ОСОБА_5/ цей кулон назад, повідомивши, що його не
прийняли, тому що він не золотий. ЇЇ підвезли
в будинок культури і вона пішла
на виступ у будинок культури. На наступний день 11.05.2006 року її мама
виявила, що із шкатулки, яка знаходилась у вітальній кімнаті на піаніно
викрадено 150 євро про що мама заявила в міліцію.

Із протоколу огляду місця події від
11.05.2006 року встановлено, що 11.05.2006 року оглядався автомобіль
радіотаксі, яким згідно шляхового листа
керував ОСОБА_1

/а.с.3/

Із довідки філії «Відділення
Промінвестбанку в м.Борислав» № 213 від 11.05.2006 року встановлено, що
Національний Банк України 10.05.2006 року встановив офіційний курс гривні за 100 євро
---640.7440 грн.

Аналізуючи наведені докази в їх
сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 та підсудної ОСОБА_2
доведена повністю.

Вина підсудного ОСОБА_1 та підсудної
ОСОБА_2 в тому, що вони 10 травня 2006
року близько 14 години за поперередньою змовою групою осіб між собою, з метою
викрадення чужого майна, підійшли до будинку ОСОБА_3 АДРЕСА_4 в м.Бориславі
Львівської області і через незчинене вікно проникли в даний будинок, звідкіль
таємно викрали гроші потерпілої ОСОБА_3 в
сумі 150 євро, що відповідно до курсу валют Національного Банку України
становить 964 грн.12 коп.

Тому суд кваліфікує дії підсудного
ОСОБА_1 та підсудної ОСОБА_2 за ст.185 ч.3 КК України.

Призначаючи покарання
підсудним, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого ними злочину;

– щире каяття підсудних в скоєному злочині,
думку потерпілої ОСОБА_3 суворо не карати підсудних та не позбавляти їх волі реально, те, що збитки, завдані злочином потерпілій повністю відшкодовані, як обставини, які
пом»якшують покарання підсудних;

– що злочин підсудна ОСОБА_2 скоїла в неповнолітньому віці, як обставину, яка
пом»якшує її покарання.

Разом з тим суд враховує і особу кожного з підсудних,
що вони люди молодого віку,
судяться вперше, по місцю проживання характеризуються
позитивно, що підсудна ОСОБА_2 позитивно характеризується
по місцю навчання, а підсудний ОСОБА_1 на утриманні має малолітню дитину,
працює.

З врахуванням наведеного суд і прийшов
до висновку, що підсудним слід призначити покарання у виді
позбавлення волі зі звільненням їх від відбування покарання з випробуванням,
застосувавши до підсудного ОСОБА_1 ст.75 КК України, а до підсудної ОСОБА_2 ст.104 КК України,
оскільки суд, враховуючи тяжкість вчиненого підсудними злочину, їх особи, що
вони судяться вперше, по місці проживання характеризуються позитивно, що підсудна ОСОБА_2 позитивно характеризується по місцю навчання, а
підсудний ОСОБА_1 на утриманні має малолітню дитину, працює, дійшов висновку про
можливість виправлення підсудних. без відбування ними покарання у виді позбавлення волі, яке є
необхідне і достатнє для їх виправлення та попередженням скоєння ними нових
злочинів.

З врахуванням наведеного та

Керуючись ст.ст.323,
324 КПК України,

суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.185 ч.3
КК України і призначити ОСОБА_1 покарання за ст.185
ч.3
КК України 3 /три/
роки позбавленя волі.

Застосувати
до засудженого ОСОБА_1 ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом 1/одного року/ іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом у відповідності із
ст.76 КК України обов»язки:

– не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінальо-виконавчої системи;

– повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

– періодично з»являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Зарахувати ОСОБА_1 в строк відбуття
покарання час тримання його під вартою з 20.11.2006 року по 21.11.2006 року
включно.

Міру запобіжного заходу - підписку про
невиїзд - засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без
змін.

ОСОБА_2
визнати винною за ст..185 ч.3 КК України і призначити ОСОБА_2 покарання за
ст..185 ч.3 КК України 3 /три/ роки позбавлення волі.

Застосувати
до засудженої ОСОБА_2 ст.104 КК України і звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання, якщо вона протягом 1/одного/ року іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом у відповідності із
ст.76 КК України обов»язки:

– повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

– періодично з»являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу - підписку про невиїзд - до набрання вироком законної сили
засудженй ОСОБА_2 залишити без змін.

Речовий доказ у справі: автомобіль ВАЗ
2105 НОМЕР_1, який належить ОСОБА_6, переданий на зберігання під розписку
ОСОБА_1, який перебував у трудових відносинах з ПП ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської
області протягом п»ятнадцяти діб з моменту його проголошення,

СУДДЯ: