романівський районний суд житомирської області
Кримінальне провадження № 290/474/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року Романівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Романові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 03.02.2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Першотравенськ Баранівського району Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше судимий вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 30.09.2011 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України до 3 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 31.01.2015 року, приблизно о 13:10 год., в с. Костянтинівка Романівського району Житомирської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння крадіжки чужого майна через відчинені ворота зайшов в подвір`я домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , руками відчинив металеву клямку на вхідних дверях гаража і через відчинені ним двері проник всередину приміщення, звідки таємно викрав бензопилу «Штіль180», вартістю 3001 грн. 60 коп., паяльну лампу, вартістю 101 грн. 75 коп. та інше майно, яке цінності для потерпілої не представляє. ОСОБА_4 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на подвір`ї вказаного домогосподарства ОСОБА_6 .
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Потерпіла ОСОБА_5 також не оспорювала фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 даного злочину.
Відповідно до досліджених у судовому засіданні письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_4 одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий Баранівським районним судом Житомирської області від 30.09.2011 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України до 3 років позбавлення волі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та поєднане з проникненням в приміщення.
Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, обставина, що пом`якшує його покарання - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - рецидив злочину, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України з урахуванням вимог частини 3 статті 68 КК України. Також суд вважає можливим виправлення та перевиховання винного без ізоляції від суспільства зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України.
Питання про долю речових доказів згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України суд не вирішує, оскільки під час судового провадження речові докази не були надані суду. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено. Розподіл процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні суд проводить згідно вимог ст.124 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжні заходи не обирались та не застосовувались.
На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 100, 118 126, 349, 368, 373-376 КПК України, ч.3 ст.185 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
Визначити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 на час іспитового строку наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 491,04 грн.
Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання засудженого.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Cуддя: ОСОБА_1