Справа № 1-56 Категорія
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 року Маневицький
районний суд Волинської області

в
складі: головуючого Невара О.В.

при
секретарі Леферович
І.М.

з
участю прокурора Веніславського С. В.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Маневичі справу про
обвинуваченняОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Темрей Актюбінської
області Республіки Казахстан, мешканця с Старосілля
Маневицького району Волинської області,
зареєстрований у АДРЕСА_1,
українця, громадянина
України, з професійно-технічною
освітою, неодруженого, непрацюючого,
військовозобов'язаного, раніше не
судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.
164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2, усвідомлюючи свій обов'язок по
сплаті щомісячних коштів (аліментів) в користь ОСОБА_1 на утримання дочок
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 68
гривень щомісячно, починаючи з 8.12.2004
року та до їх повноліття, за виконавчим
листом № 2-1100 від 15.12.2004 року,
виданим Маневицьким районним судом Волинської області, будучи зобов'язаний утримувати своїх
неповнолітніх дітей, починаючи з грудня
2004 року від сплати аліментів злісно ухиляється, бажаючи цього. Так, будучи працездатним, на облік в Маневицький районний центр
зайнятості або за місцем реєстрації у Ківерцівський районний центр зайнятості
населення з метою працевлаштуватись не звертався і роботу ніде не шукав. На
усні звернення стягувача ОСОБА_1 сплачувати аліменти не реагує і в категоричній
формі сплачувати аліменти відмовляється,
ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. ОСОБА_2 в
більшості випадків ігнорує виклики у державну виконавчу службу в Маневицькому
районі, визначені йому рішенням суду
кошти на утримання дітей не сплачує,
незважаючи на те, що неодноразово
усно, а 15.08.2005 року письмово ДВС у
Маневицькому районі попереджувався про необхідність виконання свого обов'язку
та можливість притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання
аліментних обов'язків. Внаслідок злісного ухиленняОСОБА_2 від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей
(аліментів), станом на 1 травня 2007
року утворилась заборгованість по сплаті аліментів на суму 1783 гривень 87
копійок. ОСОБА_2 ніяких дій, спрямованих
на погашення заборгованості, не
вчиняє, на профілактичні бесіди
працівників ДВС у Маневицькому районі не реагує, сплачувати аліменти в добровільному порядку
категорично відмовляється.

Підсудний
ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, показав,
що у 1988 році він одружився з ОСОБА_1 Від шлюбу у них народилося двоє
дітей -дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя у них не склалося, рішенням Маневицького районного суду
Волинської області у 2004 році шлюб між ними було розірвано. Діти проживають
разом з ОСОБА_1 у м. Ківерці, перебувають на її утриманні. В грудні 2004
року ОСОБА_1 подала у Маневицький районний суд заяву про стягнення з нього
аліментів. Йому відомо, що за рішенням
суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 68 гривень
щомісячно, починаючи з 8.12.2004 року та
до їх повноліття.

З грудня
2004 року по даний час він аліментів у розмірі,
вказаному в рішенні суду, не
сплачує, так як ніде не працює і не має
для цього необхідних коштів. Не заперечує,
що неодноразово усно, а
15.08.2005 року письмово попереджувався працівниками ДВС у Маневицькому районі
про кримінальну відповідальність в разі злісного ухилення від сплати
аліментів, але необхідних коштів на утримання
дітей все одно не сплачував. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати. В найближчий час
заборгованість по аліментах зобов'язується погасити та в подальшому щомісячно
сплачувати аліменти.

Потерпіла
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила,
що ОСОБА_2, будучи зобов'язаний
за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 68 гривень щомісячно, починаючи з 8.12.2004 року та до їх повноліття, від сплати встановлених рішенням суду коштів
ухиляється. За весь час з грудня 2004 року він лише п'ять разів у 2005 році
сплачував аліменти на загальну суму 170 грн. Необхідної матеріальної допомоги
на утримання дітей не надає. Фактично діти перебувають на її повному утриманні.
На її вимоги сплачувати аліменти згідно рішення суду ОСОБА_2 не реагує, сплачувати аліменти категорично
відмовляється. Не реагує він і на виклики у ДВС в Маневицькому районі та
попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності в разі
злісного ухилення від сплати аліментів. У виборі покарання, на яке заслуговує підсудний, покладається на думку суду.

Показання підсудногоОСОБА_2 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.

Крім
повного визнання підсудним ОСОБА_2вини в інкримінованому йому злочині, його вина у вчиненому підтверджується іншими
доказами, дослідженими в судовому
засіданні та встановленими під час досудового слідства по даній кримінальній
справі, зокрема, виконавчим листом Маневицького районного суду
Волинської області № 2-1100 від 15.12.2004 року (а.с. 19-21),
з якого встановлено, що ОСОБА_2
зобов'язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання дочок
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 68
гривень щомісячно, починаючи з 8.12.2004
року та до їх повноліття; поданням ДВС у Маневицькому районі, заявами ОСОБА_1 (а.с. 9,
14-16, 27-28), якими підтверджується, що ОСОБА_2 від сплати встановлених рішенням
суду коштів на утримання неповнолітніх дітей ухиляється, ніякої матеріальної допомоги на їх утримання
не надає, внаслідок чого виникла
заборгованість по сплаті аліментів на суму 1783 грн. 87 копійок; довідкою ДВС у
Маневицькому районі (а.с. 17), з якої встановлено, що сума заборгованості по сплаті аліментів
станом на 1.05.2007 року становить 1783 грн. 87 копійок; попередженнямОСОБА_2
про кримінальну відповідальність у випадку злісного ухилення від сплати
аліментів від 15.08.2005 року (а.с. 25);
повідомленнями Маневицького та Ківерцівського районних центрів зайнятості № 400/02-17
від 23.05.2007 року, № 337/01-20 від
30.05.2007 року (а.с. 73, 79),
якими підтверджується, що ОСОБА_2
на обліку в РЦЗ, як безробітний, не перебував і не перебуває; трудовою
книжкоюОСОБА_2 (а.с. 40-41).

Аналізуючи
зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд
вважає, що підсудний ОСОБА_2 вчинив
злочин, передбачений ч. 1 ст.
164 КК України, оскільки злісно
ухилявся з грудня 2004 року від сплати встановлених рішенням Маневицького
районного суду Волинської області коштів в користь ОСОБА_1 на утримання дочок
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (аліментів), що
призвело до утворення станом на 1.05.2007 року заборгованості на суму 1783 грн.
87 копійок.

При
призначенні покарання суд враховує, що
підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин невеликої тяжкості.

Разом з
тим суд приймає до уваги дані про особу підсудного, а саме: посередню характеристику за місцем
проживання, що він вперше притягується
до кримінальної відповідальності, ніде
не працює.

До
обставин, що пом'якшують покарання
підсудногоОСОБА_2, суд відносить його
щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудногоОСОБА_2, судом не встановлено.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що виправлення підсудногоОСОБА_2, а також запобігання вчиненню нових злочинів
як засудженим, так і іншими особами
можливе при

призначенні
йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної
відповідальності, зі звільненням від
відбування даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Оскільки
підсудному призначається покарання не пов'язане з реальним позбавленням
волі, то міру запобіжного заходу до
вступу вироку в законну силу йому слід залишити попередню - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК
України, призначивши покарання - 1
(один) рік обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженогоОСОБА_2 від
відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі звільнити з
випробуванням, якщо він протягом 1
(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені
на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженогоОСОБА_2
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2залишити попередню - підписку про невиїзд
з постійного місця проживання.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через
Маневицький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.