Справа № 11-442/2007 Головуючий
1 інстанції - Чурупченко M.I.
367 ч.2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2007 року колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської
області в складі:

Головуючого - Салая Г.А.
Суддів: Гром Л.М. , Акуленко CO.
З участю прокурора -
Шваб Л.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора Корюківського району
на вирок Корюківського районного суду від 29
січня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1, працюючий сільським головою, з вищою освітою, одружений,
раніше не судимий,

засуджений
за ст.
367 ч.2 КК
України з застосуванням ст. 69
КК України до 2 років 6 місяців
позбавлення волі; за ст. 366 ч.2 КК України з застосуванням ст. 69
КК України до 2 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні
посади чи займатися певною діяльністю.

На
підставі ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно засудженому
ОСОБА_1. призначене покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі без
позбавлення права займати певні.посади чи займатися певною діяльністю.

На
підставі ст. 75
КК України засуджений звільнений від відбування покарання умовно, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

На
підставі ст. 76
КК України на засудженого покладені обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої
системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої

2

системи
про зміну місця проживання, роботи або
навчання, періодично з'являтись в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Вироком
суду засуджений визнаний винним в тому,
що працюючи з 16 жовтня 2000 року на посаді
сільського голови Охрамієвицької сільської ради Корюківського району
Чернігівської області, будучи службовою
особою, здійснюючи функції представника
влади, допустив неналежне виконання своїх
службових обов'язків та службове підроблення.

Так, 22
грудня 2005 року, сесією Охрамієвицької сільської ради, було прийнято рішення про валку
аварійних, перерослих дерев, які загрожують лініям електропередач та
будівлям жителів АДРЕСА_1.
Контроль за відміткою, складанням
договору на валку дерев, оприбуткування
і реалізації деревини рішенням сільської сесії було покладено на сільського
голову ОСОБА_1, який неналежно виконав
свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них при організації
вимітки та валки дерев. Так, засуджений
не пересвідчився, що вимітка дерев
проводилась лише в межах села і дав вказівку провести вимітку та валку 75 дерев породи
тополі, які росли за межами села і не
створювали загрозу лініям електропередач та будівлям. Крім цього,
порубка вказаних дерев могла здійснюватись лише при наявності
лісорубного квитка відповідно до Постанови КМУ № 535 від 16
травня 1996 року
«Правил рубок, пов'язаних з веденням
лісового господарства та інших рубок» та інструкції № 26 від 31 березня 1993 року «Про
порядок охорони навколишнього природного середовища. Внаслідок незаконної
порубки лісовому господарству була спричинена шкода на суму 69 329 грн. 40 коп., що є значною шкодою.

У
березня 2006 року в с Охрамієвичі, засуджений ОСОБА_1. з метою укрити факт
незаконної порубки дерев за межами села,
склав фіктивні акти прийняття робіт від 24 та 27
березня 2006 року, в яких вказав завідомо неправдиві
відомості, що за його дорученням
директор КП «Супутник» при Охрамієвицькій сільській раді ОСОБА_2 та член
комісії ОСОБА_3. прийняв роботи по повалці дерев. У складених актах ОСОБА_1.
підробив підписи директора КП «Супутник» ОСОБА_2, члена комісії ОСОБА_3. та представника ПВТП «Яна» м. Щорс Чернігівської області Дубини
А.П., які проводили повалку дерев, згідно укладеного договору. Фіктивні акти
прийняття робіт, засуджений склав як
офіційний документ для звіту за проведену повалку дерев та відпуск ділової
деревини.

В
апеляції прокурор Корюківського району просить вирок суду відносно ОСОБА_1
змінити, виключити з мотивувальної
частини вироку посилання суду на необхідність призначення засудженому
додаткової міри покарання, оскільки в
резолютивній частині суд, з
застосуванням ст. 69
КК України його не призначив. Крім того,
в апеляції ставиться питання про виключення з мотивувальної частини
вироку посилання суду,
що засудженому необхідно

3

призначити
покарання: по ст. 366
ч.2 КК „на строк до 2-х
років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю"; по ст. 367 ч.2 КК „на строк 2-х років 6 місяців з
позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю";
а також „остаточне 2-х років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи
займатися певною діяльністю строком на 1 рік", оскільки призначена міра покарання
зазначається лиш в резолютивній частині вироку.

Вислухавши
доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляцію, дослідивши матеріали кримінальної справи, та доводи поданої апеляції, колегія суддів вважає необхідним її
задовольнити з наступних підстав.

Винність
засудженого ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих злочинів, при обставинах, наведених у вироку суду, повністю підтверджується сукупністю
доказів, що досліджені в суді першої
інстанції і в апеляції прокурора не оспорюється.

В
судовому засіданні засуджений ОСОБА_1. повністю визнав свою вину і погодився на
розгляд кримінальної справи відповідно до вимог
ст. 299 ч.3 КК України.

Дії
засудженого ОСОБА_1 судом правильно кваліфіковані за ст.
ст. 366 ч.2, 367
ч.2 КК України.

В
порушення вимог ст. 334
КПК України, суд в мотивувальній
частині вироку суду вказав, що
засудженому необхідно призначити покарання: по
ст. 366 ч.2 КК „на строк
до 2-х років з
позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю";
по ст.
367 ч.2 КК „на строк 2-х років 6 місяців з позбавленням права обіймати
певні посади чи займатися певною діяльністю"; а також „остаточне 2-х років
6 місяців позбавлення волі, з
позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком
на 1 рік", оскільки відповідно до
вимог ст. 335
КПК України призначена засудженому міра покарання повинна зазначатись лиш в
резолютивній частині вироку.

Крім
того, підлягає виключенню з
мотивувальної частини вироку суду посилання на необхідність призначення
засудженому додаткового покарання у вигляді позбавлення права займати певну
посаду, чи займатись певною
діяльністю, оскільки у резолютивній
частині вироку суд, застосувавши ст. 69 КК України, його не призначив.

Керуючись ст. ,
ст. 365 , 366 КПК України судова колегія , -

УХВАЛИЛА:

4

Апеляцію
прокурора Корюківського району Чернігівської області задовольнити, вирок Корюківського районного суду
Чернігівської області від 29 січня 2007 року відносно ОСОБА_1 - змінити.

Виключити
з мотивувальної частини вироку суду вказівку про, те що засудженому ОСОБА_1. необхідно
призначити покарання: по ст. 366 ч.2 КК „на строк до 2-х років з
позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю";
по ст.
367 ч.2 КК „на строк 2-х років 6 місяців з позбавленням права обіймати
певні посади чи займатися певною діяльністю"; а також „остаточне 2-х років
6 місяців позбавлення волі, з
позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком
на 1 рік".

В іншій
частині вирок суд залишити без змін.