АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: №11-кп/790/1160/15 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: №639/2143/15-к
Категорія: ч. 2 ст. 164 КК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 квітня 2015 року, у відповідності з яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 23 грудня 2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 164 КК Українидо 80 годин громадських робіт, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- засуджено за ч. 2 ст. 164 КК України до громадських робіт 240 годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в якості відшкодування заборгованості з виплати аліментів 60933 гривень.

ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, будучи раніше засудженим 23.12.2013 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт, з обліку знятий 24.06.2014 р., маючи судимість, яка не знята у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив злочин за наступних обставин.

Жовтневим районним судом м. Харкова 04.07.2004 р. видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_9 , 2000 р.н., починаючи з 15.06.2004 р. до дня досягнення дитиною повноліття, але не менше встановленого законом мінімуму доходів громадян.

Після цього 10.08.2004 р. Жовтневим районним судом м. Харкова винесено рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 аліментів на утримання їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 15.06.2004 р. і до дня досягнення дитиною повноліття.

В подальшому 10.07.2007 р. Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа 04.07.2006 р., виданого Жовтневим районним судом м. Харкова.

Однак, у період часу з 15.06.2004 р. по 31.10.2013 р. ОСОБА_7 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина. У зв`язку з цим 23.12.2013 р. вироком Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт зі стягненням на користь ОСОБА_10 майнової шкоди у розмірі 48309,63 грн., тобто заборгованість, яка виникла за вищевказаний період часу.

24.06.2014 р. ОСОБА_7 був знятий з обліку, але майнову шкоду не відшкодував.

Після притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, останній у період з 21.06.2014 р. протягом більше шести місяців після винесення вироку суду, а саме до 24.02.2015 р., офіційно не працевлаштувався, на облік до центру зайнятості не став, жодним чином неповнолітньому сину не допомагав, хоча мав постійний неофіційний заробіток (дохід), який повинен підлягати облікові при відрахуванні аліментів, однак він, діючи зі злочинним умислом, його приховував та до відповідних органів про нього не повідомляв. При цьому ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 у вказаний період часу свідомо не здійснив жодної виплати, із сином жодного разу не зустрівся, участі у його вихованні не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надавав, чим обмежував сина у праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток. Таким чином ОСОБА_7 злісно ухилявся від виплати аліментів на утримання свого сина, про що свідчить тривалість ухилення.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 заборгованість по аліментам згідно розрахунку від 24.02.2015 р., наданого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, складає 6565,3 грн., тобто у вищезазначений період часу він, ухиляючись умисно від сплати аліментів, не здійснив жодної виплати згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова та виконавчого листа, хоча неофіційно працював, регулярно отримував грошові кошти та мав можливість їх сплачувати. Загальна сума заборгованості з 15.06.2004 р. по 24.02.2015 р. складає 60933,1 грн.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржуваний вирок змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме скасувати в частині вирішення цивільного позову, а провадження в цій частині закрити, оскільки суд першої інстанції, фактично, стягнув із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 не майнову шкоду, заподіяну злочином, а заборгованість з виплати аліментів на утримання дитини, яка відповідно до положень ст. 194-195 Сімейного кодексу України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» стягується за виконавчим листом, виданим на підставі рішення про стягнення коштів на утримання дітей.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги прокурора та потерпілої, яка заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 10 серпня 2004 року у справі №2-2682/2004 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів з останнього постановлено здійснювати щомісячні стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_9 , 2000 року народження, до досягнення останнім повноліття.

Відповідно до положень ст.ст. 194-195 Сімейного кодексу України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість з виплати аліментів стягується за виконавчим листом, виданим на підставі рішення про стягнення коштів на утримання дітей.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про задоволення цивільного позову потерпілої шляхом стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 заборгованості по аліментам, є безпідставним, у зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряв вирок суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 скасувати , а провадження в цій частині закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий
Судді: