АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2007
року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Крижанівського В.В..

суддів: Слісарчука
Я.А., Заліщука М.С.

за участю
прокурора Селюченко
І.І.,

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Коростенського міськрайонного суду від 23 лютого 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, раніше судимий: - 16.10.1998р. Коростенським міським судом за ст. ст. 142 ч.3, 145 ч.1 КК України
на 6 років
позбавлення волі;

- 06.06.2006 р. Коростенським міськрайонним
судом Житомирської області за ст. 190
ч. 2 КК
України на 1 рік
позбавлення волі,

засуджений за
ст. 289 ч.2 КК
України на 5 років
позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено
ОСОБА_1 покарання - 5 років
позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід
- тримання під
вартою.

Питання про
речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Згідно вироку
суду першої інстанції ОСОБА_1, повторно, 26
липня 2005 року о 20.00 годині,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1, маючи

Справа №
11-351
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Коренюк В.П. Категорія 289 ч. 2 КК України Суддя-доповідач
Заліщук М.С.

2

намір на незаконне
заволодіння транспортним засобом, таємно проник в автомобіль марки „БМВ -318" держ. номер НОМЕР_1, вартістю 11.356 грн. 48 коп., який
належить ОСОБА_2, та з місця пригоди зник на викраденому автомобілі, чим
заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

У апеляційній
скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_1

стверджує, що
він наміру уганяти автомобіль не мав. ОСОБА_3 сам дав йому ключі від машини і
цьому є свідки, показання яких судом не взяті до уваги. За змістом скарг
просить його виправдати у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину,
передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу,
прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для
її задоволення.

Твердження
ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України
безпідставні і спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, засуджений
ОСОБА_1, не визнаючи у судовому засіданні своєї вини показав, що він не бажав
уганяти автомобіль. Зазначив, що водій автомобіля ОСОБА_3 сам дав йому ключі
від своєї машини. Коли він керував автомобілем, то ОСОБА_2 знаходився поряд з ним
на сидінні пасажира. Визнав, що саме він керуючи автомобілем в стані
алкогольного сп'яніння врізався в стовп та збив жінку. Злякавшись того що
вчинив, втік.(а.с. 163)

Проте, із
показань свідка ОСОБА_3 убачається, що він ключі від автомобіля ОСОБА_1 не давав,
керувати автомобілем йому не дозволяв. Взнав, що ОСОБА_1 без дозволу керував
його автомобілем лише після того, як той збив жінку та втік.(а.с. 164)

З урахуванням
того, що ОСОБА_1, на протязі всього досудового та судового слідства
неодноразово змінював свої показання, суд вірно прийшов до висновку, що його
показання у судовому засіданні не є правдивими, в той час, як показання свідка
ОСОБА_3 весь час були послідовними, незмінними та узгоджувалися з матеріалами
справи.

Суд правильно
поклав в основу вироку показання ОСОБА_1 при допиті його в якості підозрюваного
та обвинуваченого, згідно яких він без дозволу ОСОБА_2 сів в автомобіль, яким
став керувати.(а.с. 78,
89)

3

Зазначені
показання ОСОБА_1 повністю підтвердив під час очної ставки між ним та ОСОБА_2,
в ході якої він визнав, що без дозволу останнього та у його відсутність сів в
автомобіль та став ним керувати.(а.с. 80)

Також
обґрунтованим є у вироку критичне відношення суду до показань у судовому
засіданні свідка ОСОБА_1, згідно яких вона нібито була очевидцем того, що
ОСОБА_3 сам дав її брату - підсудному ОСОБА_1 ключі від машини.

Як вбачається з
проколу судового засідання підсудний ОСОБА_1 стверджував, що при передачі йому
ОСОБА_2 ключів від машини поряд нікого не було. Конкретно зазначив, що його сестра
ОСОБА_5 та знайома
дівчина на ім'я ОСОБА_4 розмови про ключі не чули.(а.с. 163)

Аналогічні
показання на досудовому слідстві і у допитаної в якості свідка ОСОБА_5, яка
нічого не пояснювала щодо своєї присутності при передачі ОСОБА_2 її брату
ключів від машини.(а.с. 47)

Аналіз
зазначених показань підсудного та його сестри давали всі підстави суду
визнавати їх показання в судовому засіданні, як такі, що не відповідають
дійсності.

Крім того,
посилання в апеляції ОСОБА_1 на те, що суд не в повному обсязі дослідив зібрані
по справі докази, а саме: не взяв до уваги показання допитаних на досудовому
слідстві свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
є безпідставними, так як в ході судового розгляду справи він особисто
висловив думку про недоцільність їх виклику та допиту.(а.с. 164)

Вина ОСОБА_1 у
вчиненні ним інкримінованого йому злочину також підтверджується дослідженими у
судовому засіданні даними протоколу огляду місця пригоди (а.с.5) та огляду
транспортного засобу (а.с. 14).

З урахуванням
наведеного колегія суддів приходить до висновку, що дії ОСОБА_1, що виразилися
в незаконному заволодінні транспортним засобом, за кваліфікуючою ознакою - повторності,
були вчинені ним цілеспрямовано, обдумано, з прямим умислом, тобто є такими, за
які настає кримінальна відповідальність, передбачена ст. 289 ч. 2 КК України.

Суд першої
інстанції призначив покарання ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про
його особу, конкретних обставин справ та обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Підстави для
зміни вироку за мотивами, викладеними в апеляції, відсутні.

4

Керуючись ст.
ст. 365,366 КПК
України апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Коростенського
міськрайонного суду від 23
лютого 2007 року
щодо нього - без
зміни.