В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сорока, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, цигана (ромської народності) не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в м. Ужгороді 10 років, розуміє та вільно володіє українською мовою, вважається таким , що не має судимості

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 та 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
22.01.2015 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи на залізничному перегоні Ужгород-Доманинці, а саме на 257км. 7 пікеті, діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав металеві дверцята до шафи магістрального зв`язку вартістю 150,96 грн та телефонний дріт марки ПВЗ-1,5, вартістю 190,08 грн., чим завдав Відокремленому підрозділу «Ужгородська дистанція сигналізації і зв`язку» ДТГО «Львівська залізниця матеріальної шкоди на загальну суму 341,04 грн. Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 05.02.2015 року приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи на залізничному перегоні «Ужгород-Доманинці», а саме на 257 км. 7 пікеті, діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих спонукань, таємно викрав металеву шафу магістрального зв`язку, вартістю 384 грн., чим завдав Відокремленому підрозділу «Ужгородська дистанція сигналізації і зв`язку» ДТГО «Львівська залізниця матеріальної шкоди на вказану суму.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, в порядку ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів , щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_6 і дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого документів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 22.01.2015 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи на залізничному перегоні Ужгород-Доманинці, а саме на 257км. 7 пікеті, викрав металеві дверцята до шафи магістрального зв`язку та телефонний дріт марки ПВЗ-1,5. Крім цього, 05.02.2015 року приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи на залізничному перегоні «Ужгород-Доманинці», а саме на 257 км. 7 пікеті, знову викрав металеву шафу магістрального зв`язку.

Підсудний ОСОБА_6 просив суворо його не карати, врахувати повне визнання вини, щире каяття.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься його заява в якій він зазначає, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, та просить суд розгляд справи проводити без його участі.

Як вбачається з довідки ОСК УМВС України в Закарпатській області від 11.02.2015р, ОСОБА_6 вважається таким, що не має судимості.

Згідно довідки № 149 від 20.02.2015р. Закарпатського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_6 під диспансерним наглядом у Закарпатському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Згідно довідки психоневрологічного диспансерного відділення Ужгородської міської поліклініки від 09.02.2015, ОСОБА_6 на диспансерному обліку у зазначеному відділенні не перебуває.

Згідно довідки ОКТМО «Фтизіатрія» від 09.02.2015р., ОСОБА_6 на обліку у ОКТМО не перебуває.

Як вбачається з характеристики в.о. начальника СДІМ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується посередньо.

Суд, оцінивши кожен із доказів по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 та ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка вчинена повторно)

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є те, що останній свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри та виду покарання, суд бере до уваги позицію представника потерпілого ОСОБА_7 викладену ним в заяві від 19.05.2015р.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовий доказ по справі металеві частини шафи який знаходиться на відповідальному зберіганні у ВП «Ужгородська дистанція сигналізації та зв`язку « ДТГО «Львівська залізниця»- повернути власнику.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовий доказ по справі металеві частини шафи який знаходиться на відповідальному зберіганні у ВП «Ужгородська дистанція сигналізації та зв`язку « ДТГО «Львівська залізниця»- повернути власнику.

Судові витрати по справі відсутні .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1