справа №1-130/2007
ВИРОК

іменем України

12 липня 2007
року Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді
Криворученко Д.П.,

при секретарі -
Дударенко Ю.П.,

з участю
прокурора - Бондаренко
П.В.,

потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м.
Городня кримінальну

справу за
обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки с. Стольне, Менського району, Чернігівської області, українки,
громадянки України, освіта базова
загальна середня, одруженої, не працюючої,
проживаючу у АДРЕСА_1, раніше не
судиму в силу вимог ст. 89 КК
України, у скоєні злочину передбаченого
ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
в середині квітня 2007 року, у
денний час, проникла до жилого будинку
ОСОБА_2, що розташований в селі
АДРЕСА_2, звідки таємно викрала гроші в
сумі 3000 грн., чим заподіяла потерпілому
ОСОБА_2 матеріальний збиток на вказану суму.

Підсудна
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнала повністю, заявлений потерпілим цивільний позов визнала.
Від дачі показів у судовому засіданні відмовилась та заявила клопотання про
оголошення її показів, даних як
обвинуваченою на досудовому слідстві.

Будучи
допитаною на досудовому слідстві як обвинувачена, ОСОБА_1 показала, що в середині квітня 2007 року перебувала у
гостях в господарстві ОСОБА_2, і коли
останній з дружиною ОСОБА_3 поїхали в с
Хотівля за хлібом, проникла до
будинку і знаючи що господар має гроші викрала 2000 грн. з шафи під
одягом, а потім 1000 грн. з-під
простирадла на печі. Викрадені гроші поклала під шкарпетку, вийшла з будинку і пішла у літню кухню, а коли приїхали господарі поїхала до себе до
дому. За викрадені гроші придбавала продукти харчування, а решту коштів заховала будучи у нетверезому
стані, і так їх більше і не знайшла.
Пізніше зізналась потерпілому про крадіжку,
і коли той заявив в міліцію,
розказала про факт викрадення грошей./а.с. ЗЗ/

Потерпілий
ОСОБА_2 від дачі показів у судовому засіданні відмовився заявивши клопотання
про оголошення його показів даних на досудовому слідстві. Заявлений цивільний
позов підтримав, але змінив позовні
вимоги, просить стягнути з підсудної на
його користь тільки 1800 грн., оскільки
1200 грн. вона вже йому відшкодувала.

Допитаний
на досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_2, показав що в середині квітня 2007 року отримав від
заготівельника гроші в сумі 6000 грн. за березові віники. Ці гроші поклав під
простирадло на печі, а крім того в шафі
під одягом лежало 2000 грн. У цей же день до них до дому прийшла мешканка села
ОСОБА_1, яка разом з дітьми знаходилась
у літній кухні. Потім він разом з дружиною поїхав у с Хотівля за
хлібом, а коли приїхали то ОСОБА_1
сказала що в неї справи і поїхала до дому. Вже у вечері заглянув до шафи, де лежали гроші, і побачив що речі перериті і зникли гроші в
сумі 2000 грн., а коли дружина
подивилась під простирадло на печі, то
виявила, що зникли гроші в сумі 1000
грн., а решта 5000 грн. залишилась.
Через тиждень знайшов

2

ОСОБА_1, яка зізналася в крадіжці і
просила не заявляти в міліцію бо поверне гроші. Так як ОСОБА_1 гроші не
повернула, то він подав заяву в міліцію, /а.с.
16, 25/

З'ясувавши
думку учасників судового розгляду про те,
які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, враховуючи,
що учасниками процесу не оспорюється доведеність вини підсудної та
кваліфікація її дій, з'ясувавши
правильне розуміння підсудною та іншими учасниками судового розгляду змісту цих
обставин, за відсутності сумнівів у
добровільності та істинності їх позиції,
роз'яснивши їм, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в
апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_1, знайшло своє підтвердження у судовому
засіданні у повному обсязі, а її дії
слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), поєднане з
проникненням у житло.

Вирішуючи
питання про міру покарання підсудній,
суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин
передбачений ч.3 ст. 185 КК України
віднесено до категорії тяжких злочинів,
наслідки від злочині та наявність цивільного позову, особу винної - її вік, сімейний стан, наявність на утриманні трьох неповнолітніх
дітей, стан здоров'я, освіту,
те, що підсудна не працює, задовільну характеристику за місцем
проживання, те що підсудна раніше
притягувалась до кримінальної відповідальності,
але має погашену судимість.

Обставиною, що пом'якшує покарання суд вважає - щире
каяття та часткове відшкодування завданого збитку, а обставин,
що обтяжують покарання, судом не
встановлено.

З урахуванням
викладеного, суд приходить до
висновку, що підсудній необхідно
призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений
злочин, що є необхідним і достатнім для
виправлення ОСОБА_1 і попередження нових злочинів, та про можливість виправлення засудженої без
відбування покарання, звільнивши її від
відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У зв'язку зі звільненням
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням покласти на неї
обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи
питання про цивільний позов у сумі 1800 грн. потерпілого ОСОБА_2, суд вважає,
що вказаний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки доведений у судовому засіданні і визнаний
підсудною.

Судові витрати
та речові докази по справі відсутні.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін - підписку про
невиїзд.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.
ст. 323-325 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винною у скоєні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 185 КК
України і призначити їй покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку у два
роки, не вчинить нового злочину і
виконає покладені на неї обов'язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засуджену такі
обов'язки:

· повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

· періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний
позов ОСОБА_2 задовольнити повністю,
стягнути з ОСОБА_1 1800 грн. у відшкодування матеріальної шкоди на
користь ОСОБА_2.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін
- підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.