АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 2103/715/2012
Справа № 11/791/40/15 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ст.190 ч.4 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

21 квітня 2015 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.12.2014р.,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою задоволено клопотання прокурора про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, а кримінальна справа щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Славне Горностаївського району Херсонської області, гр-на України, освіта вища, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, повернута на додаткове розслідування Великолепетиському міжрайонному прокурору Херсонської області. Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді підписки про невиїзд залишений без змін.

Згідно з постановою, органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він в період жовтня-листопада 2008р. з метою особистого збагачення та незаконного заволодіння чужим майно шляхом шахрайства, зловживаючи довірою, використовуючи при цьому довірливі відносини, які склалися в нього з директором ТОВ «Жовтневе» ОСОБА_7 та головним бухгалтером вказаного товариства ОСОБА_8 , що засновані на тривалому знайомстві з останніми та їх спільній господарській діяльності із членами сім`ї ОСОБА_6 , переконав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передати йому сільськогосподарську продукцію, що належала товариству, запевнивши останніх в обов`язковому проведенні у подальшому розрахунків за передану йому продукцію за вигідними для ТОВ «Жовтневе» цінами, викликавши тим самим у вказаних посадових осіб товариства впевненість у вигідності вказаної господарської операції, спонукав їх до передачі йому належного товариству майна, та отримав за згодою ОСОБА_11 та ОСОБА_10 сільськогосподарську продукцію вказаного товариства: насіння соняшнику у кількості 115250кг, вартістю 161350 грн., та зерно пшениці у кількості 398670 кг, вартістю 239202 грн., яка належала ТОВ «Жовтневе». При цьому намір виконувати зобов`язання щодо оплати за вказаною угодою ОСОБА_6 не мав та незаконно привласнив зазначені матеріальні цінності. Вищевказаними діями ОСОБА_6 завдав матеріальні збитки ТОВ «Жовтневе» на загальну суму 400552 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковані за ст.190 ч.4 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Свою постанову суд мотивував суттєвою неповнотою досудового слідства, яка не може бути усунута у ході судового розгляду. При розгляді даної справи суд позбавлений можливості повно та всебічно провести судове слідство. Так, по справі призначались судові почеркознавчі експертизи, проте для їх проведення експерт запросив надати вільні та експериментальні зразки почерку та підпису. Судом органу досудового слідства було дано доручення про надання вказаних зразків але це доручення не виконане. Відсутність зразків підпису та почерку перешкоджає суду в призначенні повторної експертизи. Відповідно до постанови суду, під час додаткового розслідування по справі необхідно виконати слідчі дії, пов`язані із зібранням вільних та умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_12 та вільних зразків почерку ОСОБА_6 ; призначити судову почеркознавчу експертизу для визначення особи виконавця підписів від імені ОСОБА_12 в розписці та акті прийому-передачі від 9.01.2009р. ( ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 чи інша особа); вчинити інші необхідні слідчі дії для повного з`ясування всіх обставин справи.

В апеляції прокурор, який затверджував обвинувальний висновок, вказує на незаконність постанови суду. Вважає, що підстав для повернення кримінальної справи для провадження додаткового розслідування не вбачається. Так, суд всупереч ст.315-1 КПК України (1960р.) безпідставно не надав судове доручення органу досудового слідства на проведення виїмки особової справи свідка ОСОБА_12 з Національного університету ДПС України, де остання навчалась в період часу з 2008р. по 2012р., а також не направив запит до вказаного навчального закладу про витребування необхідних документів. Суд необґрунтовано відхилив клопотання прокурора про надання такого судового доручення. Зауважує, що суд не використав можливості щодо отримання документів, необхідних для призначення почеркознавчої експертизи. Просить постанову скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Вислухавши суддю-доповідача; думку прокурора про підтримання апеляції, скасування постанови суду і направлення справи на новий судовий розгляд; виступ у судових дебатах прокурора, який залишився на вказаній позиції; розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновки суду про необхідність направлення справи на додаткове розслідування згідно зі ст.281 КПК України (1960р.) через неповноту досудового слідства є обґрунтованими.

У порушення вимог ст.ст.22, 64 КПК України (1960р.) досудовим слідством не встановлені обставини, на які послався суд у постанові, і які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Без проведення зазначених в постанові суду дій, не можна зробити висновок про винність або невинність підсудного. На думку колегії суддів, недоліки досудового слідства не могли бути усунуті в судовому засіданні, а по справі не вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів, тому суд правомірно повернув справу на дослідування. При цьому, була врахована думка сторін, в тому числі і прокурора, який в судовому засіданні подав письмове клопотання (т.5 а.с.141-143) про необхідність направлення справи на додаткове розслідування через неповноту досудового слідства, яку не можна усунути в ході судового розгляду справи, зокрема: не можливість отримання зразків почерку та підпису, що перешкоджає призначенню та проведенню почеркознавчої експертизи.

Судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що у клопотанні про дослідування прокурор вказує на неможливість виконання на стадії судового розгляду постанови суду від 30.07.2014р. про судове доручення в порядку ст.315-1 КПК України (1960р.) щодо отримання зразків почерку та підпису ОСОБА_12 (т.5 а.с.72-73). Таку неможливість прокурор пояснив тим, що судовий розгляд проводиться на підставі КПК України (1960р.), тоді як проведення слідчих дій спрямованих на отримання зразків почерку та підпису має здійснюватись в рамках КПК України від 13.04.2012р. При таких обставинах, доводи апелянта про можливість усунення судом неповноти досудового слідства шляхом надання судового доручення органу досудового слідства є безґрунтовними.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України (1960р.), колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, залишити без задоволення, а постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.12.2014р. про повернення за клопотанням прокурора на додаткове розслідування Великолепетиському міжрайонному прокурору Херсонської області кримінальної справи щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст.190 ч.4 КК України залишити без змін.

Судді :