Справа № 562/1524/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
15.07.2015 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000368 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Богдашів Здолбунівського району Рівненської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої лаборантом кабінету фізики Здолбунівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №6, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, -

в с т а н о в и в :
14 грудня 2014 року близько 23.00 години біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 без попередньої домовленості отримала від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 автомагнітолу марки «HS-МР860» вартістю 540 грн., достовірно знаючи про те, що вона отримана злочинним шляхом, яку зберігала за власним місцем проживання по АДРЕСА_1 , а на початку лютого 2015 року передала знайомому.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.198 КК України у заздалегідь необіцяному отриманні та зберіганні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

23 червня 2015 року між прокурором прокуратури Здолбунівського району Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 з участю її захисника-адвоката ОСОБА_5 у порядку та на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.198 КК України, яка у повному обсязі сформульованої підозри зобов`язана беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачена повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання та встановлення іспитового строку терміном 1 рік, а також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні з ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене покарання з іспитовим строком та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена також просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші заходи, беззастережно визнавши себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає, а тому угода відповідає вимогам закону.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченої у вчиненому злочині та наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваною з участю її захисника.

Речові докази по справі та процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у ході досудового розслідування не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 468-475 КПК України, суд

з а с у д и в :
Угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2015 року між прокурором прокуратури Здолбунівського району Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 з участю її захисника-адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000368 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 /два/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 /одного/ року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку в законну силу не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя: