Справа № 1- 87
В И Р О К

Іменем України

17 квітня 2008
року Івано-Франківський міський
суд

в складі:
головуючого-судді
Кишакевича Л.Ю.,

з участю: секретарів Кантурак Н.П., Нагірної М.Б.,

прокурора Баландіної
Ю.Ю.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, неодруженого, з вищою
освітою, працюючого техніком-адміністратором ТзОВ «ІгроСвіт» (м.
Івано-Франківськ), згідно ст. 89 КК України вважається несудимим,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не
потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров'я.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 13.05.2006 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_1
знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних стосунків
умисно наніс потерпілому ОСОБА_3 декілька ударів кулаком та повідком для вигулу
собак в область голови. Внаслідок таких ударів ОСОБА_1, потерпілий ОСОБА_3
отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у
вигляді закритої внутрішньочерепної травми типу забою головного мозку
середнього ступеня тяжкості, які відносяться до середньої тяжкості тілесних
ушкоджень, як таких, що викликали тривалий розлад здоров'я; а також у вигляді
забою з травматичним набряком м'яких тканин голови, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у
скоєному визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно
до викладеного. Так, підсудний суду показав, що 13.05.2006 року приблизно о
23.00 год. у дворі будинку по вул. Кривоноса в м. Івано-Франківську з причин
особистої неприязні умисно наніс потерпілому ОСОБА_3 декілька ударів кулаком та
повідком для вигулу собак по голові. Збитки потерпілому частково відшкодував. У
вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно
тих фактичних обставин справи, які ніким
не оспорюються, приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні
інкримінованого йому злочину знайшла своє
підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті
121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який вважається
несудимим, працює, позитивно характеризується, та обставини, які обтяжують і
пом'якшують його покарання. Обставин, які обтяжують покарання підсудного - не
встановлено. Обставинами, які пом'якшують покарання підсудного, є щире каяття у
вчиненому та добровільне часткове відшкодування завданих збитків.

За таких обставин справи, суд вважає, що виправлення
підсудного можливе без ізоляції від суспільства, тому покарання йому слід
обрати в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді виправних робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 в інтересах її сина - неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_3, в частині спричинення матеріальної шкоди злочином слід
задовольнити частково на суму, витрачену на лікування ОСОБА_3 та підтверджену в
судовому засіданні документально, а також доходу за час перебування в лікарні
та на суму витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката - 564 гривні
40 копійок. У частині решта позовних вимог щодо спричинення матеріальної шкоди
злочином слід відмовити, оскільки в судовому засіданні не представлено жодних
документальних доказів понесених витрат на посилене харчування потерпілого,
чи розрахунків такого посиленого
харчування. Суду не представлено також відповідного висновку спеціалістів щодо
необхідності, характеру та періоду такого посиленого харчування. Суд також
вважає, що потерпілому ОСОБА_3 вчиненим
злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок одержаних середньої тяжкості
тілесних ушкоджень, він переніс, як фізичну біль, так і психологічні страждання
з-за втрати здоров'я, звичного нормального способу життя. Тому, враховуючи глибину
моральних страждань потерпілого ОСОБА_3, позов в цій частині слід задовольнити
частково з врахуванням добровільно відшкодованих підсудним 1000 гривень, та
стягнути з ОСОБА_1 на користь матері
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 - 5000 гривень моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та
призначити йому покарання - 1 (один) рік 6 (шість) місяців
виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків
заробітку щомісячно.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної
сили залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 - 564 гривні 40 копійок матеріальної шкоди та 5000
гривень моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб
з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той
же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Л.Ю. Кишакевич