Номер провадження 1-кп/754/606/14
Вирок
Іменем України
10.10.2014 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грем`яч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28 серпня 1990 року Дніпровським районним судом м. Києва за частиною другою та третьою статті 140, частиною другою статті 141, частиною другою статті 215-3 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення ваді і конфіскацією майна;
- 6 грудня 1994 року Дніпровським районним судом м. Києва за частиною третьою статті 140, статтею 17, частиною третьою статті 140, статтею 42 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 27 березня 1995 року Харківським районним судом м. Києва за статтями 17, 94, 43 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 3 березня 2008 року Дарницьким районним судом м. Києва за частиною другою статті 186 КК України на 4 роки 9 місяців позбавлення волі;
- 7 червня 2011 року Ірпінським міським судом Київської області частиною другою статті 15, частиною третьою статті 185, статтею 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений по відбуттю покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 .

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 7вересня 2014 року, близько 15 год. 30 хв., перебуваючи біля супермаркету «АТБ», за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 17, на поверхні продуктового прилавку з продажу овочів, який розташований поруч з вказаним супермаркетом, помітив чоловічу барсетку, після чого у останнього виник злочинний умисел на відкрите заволодіння майном.

З метою реалізації свого злочинного умислу, наблизився до вищевказаного прилавку, де діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій та те, що за його діями спостерігають сторонні особи, без застосування насильства, рукою відкрито заволодів чоловічою барсеткою, всередині якої знаходились грошові кошти в сумі 1 456 грн., після чого тримаючи її при собі побіг в невідомому напрямку, розпорядившись викраденими речами на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачений, визнав себе винним, підтвердивши обставини скоєного кримінального правопорушення. Так він показав, що він дійсно 7 вересня 2014 року перебуваючи біля супермаркету «АТБ» відкрито викрав барсетку.

На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні встановленого судом кримінального правопорушення та правильності кваліфікації дій обвинуваченого за частиною другою статті 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, неодноразово судимий, обставини скоєного ним кримінального правопорушення, ставлення до скоєного, тяжкий стан здоров`я та обставини що обтяжують та пом`якшують покарання.

З урахування викладеного суд вважає за неможливе його виправлення без ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд, -

Засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на чотири роки.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 7 вересня 2014 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню тримання під вартою.

Речові докази по справі, що зберігаються на відповідальному зберіганні у потерпілого залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: