Справа №639/3487/15-к
Провадження №1-в/639/418/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Холодногірською виправною колонією №18 клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сенча Лохвицького району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого: 1) 24.07.2007 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 2) 20.01.2010 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст.28 - ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.317, ч.3 ст.28 ч.2 ст.309, ч.2 ст.315, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 8 років 4 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою з 12.07.2007 року до 24.07.2007 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України.

Доводи заяви засуджений обґрунтовує тим, що він відбув відповідну частину призначеного судом строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Також ОСОБА_5 посилається на те, що він має ряд хронічних (тяжких) невиліковних захворювань, а саме: СНІД 4 клінічної стадії, вірусний гепатит «С» та туберкульоз легень, яким він захворів під час відбування покарання в умовах Холодногірської виправної колонії №18. Засуджений просив врахувати, що у нього на утриманні знаходяться неповнолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати пенсійного віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні засуджений підтримав подану заяву та просив суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України.

Прокурор та представник Холодногірської виправної колонії №18 проти задоволення заяви заперечували, пославшись на відсутність правових підстав для прийняття рішення в порядку ст.81 КК України на даний час.

Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18 та засудженого, вивчивши надані матеріали особової справи та докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджений вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.01.2010 року за ч.3 ст.28 - ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.317, ч.3 ст.28 ч.2 ст.309, ч.2 ст.315, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 8 років 4 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Зазначений вирок залишено без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17.06.2010 року та постановою Верховного суду України від 01.10.2010 року.

Початок строку відбування покарання 06.11.2008 року, кінець строку - 06.03.2017 року, зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою з 12.07.2007 року до 24.07.2007 року.

Станом на 15.05.2015 року засуджений ОСОБА_5 відбув 6 років 6 місяців 23 дні, залишилось до відбування - 1 рік 9 місяців 7 днів.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 встановлено, що за час відбування покарання з 06.11.2008 року у Сумському слідчому ізоляторі він характеризувався негативно, за що мав 2 (два) стягнення, які погашенні у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 29.06.2010 року відбуває покарання в Холодногірській виправній колонії №18. Відповідно до ст.118 КВК України працевлаштований на виробництві установи до цеху №3 дільниці з пошиву взуття чоботарем, до праці становиться задовільно.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 в колонії характеризується посередньо, не завжди дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, 3 (три) рази заохочувався, стягнень не мав. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою поблажливого ставлення до себе. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно, але при цьому потребує додаткової уваги. До виконання робіт із благоустрою установи становиться задовільно.

Відповідно до ст.123 КВК України засуджений ОСОБА_5 бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія» та «Подолання алкогольної та наркотичної залежності». До реалізації цих програм становиться задовільно. Підтримує родині стосунки згідно ст.110 КВК України з матір`ю та сестрою шляхом листування та побачень, отримує від них посилки. Вину в скоєному злочині визнав частково. Перебуває на обліку як особа схильна до членоушкодження.

Згідно виписки з протоколу №3 від 28.01.2015 року, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення, застосування ст.81 КК України недоцільно.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно наданої довідки Холодногірської виправної колонії №18, засуджений ОСОБА_5 з 08.07.2010 року працевлаштований на виробництві установи до цеху №3 дільниці з пошиву взуття чоботарем, до праці становиться задовільно, однак його відсоток виконання норм виробітку в еквіваленті повної зайнятості за період з квітня по листопад 2014 року не перевищував 20-ти відсотків. Засуджений має виконавчі листи на суму 5079 грн. 14 коп., з яких відшкодовано 993 гривні 76 коп., невідшкодована сума процесуальних витрат складає 4085 грн. 38 коп.

Судом враховується тяжкість вчинених ОСОБА_5 злочинів, а саме: злочини за ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.2 ст.315 КК України є особливо тяжким умисними злочинами, за ч.3 ст.309, ч.3 ст.311, ч.2 ст.317 КК України є тяжким умисними злочинами. Також враховується, що засудженим вчинені злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення.

Суд зазначає, що на даний час відсутні докази та матеріали, які б підтверджували, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а також відсутні докази на підтвердження, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, визначений обвинувальним вироком суду.

За таких обставин, враховуючи тяжкість вчинених засудженим злочинів та кількість епізодів злочинної діяльності, наявність висновку адміністрації Холодногірської виправної колонії №18 від 12.05.2015 року про недоцільність застосування до засудженого ст.81 КК України, значний строк невідбутого ним покарання, факт перебування його на обліку як особа, яка схильна до членоушкодження, наявності невідшкодованої суми процесуальних витрат, суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому клопотання ОСОБА_5 є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (вх. №10946 від 14.04.2015 року) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку, визначеному ст.81 КК України відмовити.
Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення чи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким може мати місце не раніше як через 1 (один) рік з дня прийняття рішення про відмову.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20.05.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1