Справа № 460/563/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2015 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 12 січня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньо спеціальною освітою, одруженого, не судимого, військовослужбовця (польова пошта НОМЕР_1 ),

про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , 19 травня 2014 року, будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією, вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 , де наказом командира військової частини № НОМЕР_3 від 19 травня 2014 року зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду водія-заряджаючого 2 реактивного артилерійського взводу 3 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригади.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 19 травня 2014 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_2 з ІНФОРМАЦІЯ_2 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно п. п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

- 2 -

03 березня 2014 року за сигналом «Тривога» військову частину НОМЕР_2 переведено у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби, про що було доведено до всього особового складу частини, в тому числі і до обвинуваченого.

Окрім того, у відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_2 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира вказаної частини від 10 червня 2014 року №111 «Про перехід 24 окремої механізованої бригади на нове умовне найменування» військову частину НОМЕР_2 з 10 червня 2014 року переведено на умовне найменування воєнного стану «військова частина - польова пошта НОМЕР_1 ».

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби рядовому ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

09 грудня 2014 року о 08.00 год. Водій-зараджаючий 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї артилерійського дивізіону ОСОБА_4 , самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та, не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання до 22 грудня 2014 року незаконно перебував поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд по місцю проживання у с. Береги Самбірського району Львівської області.

22 грудня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для проходження військової служби, про що доповів своєму командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно він, був призваним під час мобілізації на військову службу на посаду водія-заряджаючого 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригади у військовому званні «рядовий» військової частини польова пошта НОМЕР_1 та цього ж дня відправлений у військову частину для подальшого проходження військової служби, набув статусу військовослужбовця. Йому було відомо про переведення військової частини НОМЕР_2 у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби. 09 грудня 2014 року він самовільно залишив військову частину та поїхав до свого дому у с. Береги Самбірського району Львівської області, де перебував до 22 грудня 2014 року, де проводив час із сім`єю на власний розсуд, допомагав матері та дружині по господарству. При цьому не мав наміру назавжди ухилятися від проходження військової служби. 22 грудня 2014 року він добровільно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та продовжив проходити військову службу. На даний час він шкодує про вчинене, просить суворо його не карати, обіцяє, що більше такого не повторить.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження усіх доказів по справі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби,

- 3 -

вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин понад десять днів.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, пом`якшуючі обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; та вважає за можливе обрати йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 407 КК України.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисячу двадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1