Справа № 1109/6661/12
Номер провадження 1/404/33/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2013 року Кіровський райсуд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді………….………….. Могильного О.П.

при секретарі ………………..………….. Базик В.В.

з участю прокурора.……….. ………….. Березолової І.М.

потерпілих ………………………………..ОСОБА_4, ОСОБА_5

захисників……………………………….. ОСОБА_6, ОСОБА_7

законного представника н/л…………….ОСОБА_21.,ОСОБА_9

представника служби у справах дітей…Селіванова М.С.

представника кримінальної міліції……..Саєнко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровограда, громадянина України, українця, неодруженого, учня ПТУ № 8, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, не маючого судимості,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України, -

Неповнолітнього ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с. Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, ученика ПТУ № 8, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_13 вчинили заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, крім того, ОСОБА_12 вчинив втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, при наступних обставинах:

Приблизно в січні 2012 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_12, знаходячись в гуртожитку АДРЕСА_4, побачив н/л ОСОБА_13, який розмовляв по мобільному телефону. Підійшовши ближче, ОСОБА_12 роздивився мобільний телефон марки «Самсунг GТ-S5230»у н/л ОСОБА_13 в руках та по зовнішніх ознаках телефону, зрозумів, що він належить н/л ОСОБА_4 Зрозумівши, що н/л ОСОБА_4 добровільно дала свій мобільний телефон н/л ОСОБА_13 подзвонити, у нього виник намір заволодіти мобільним телефоном н/л ОСОБА_4 З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_12 зловживаючи довірою н/л ОСОБА_4, запропонував н/л ОСОБА_13 заволодіти та в подальшому продати вищевказаний мобільний телефон, а виручені з продажу гроші поділити між собою, на що н/л ОСОБА_13 погодився, тим самим вступивши у злочинну змову з ОСОБА_12 направлену на незаконне заволодіння та збут мобільного телефону н/л ОСОБА_4 з метою наживи. Так, здійснюючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих міркувань, ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_13 продали мобільний телефон марки «Самсунг GТ-S5230»вартістю 679,15 гривень, карту пам'яті об'ємом 2 гб вартістю 70 гривень ОСОБА_14 за гроші в сумі 150 гривень, якими розпорядились спільно на власний розсуд. Через два тижні з моменту незаконного заволодіння мобільним телефоном н/л ОСОБА_4, точна дата досудовим слідством не встановлена знаходячись біля гуртожитку АДРЕСА_4, продовжуючи свою злочинну діяльність, не маючи наміру повертати мобільний телефон марки «Самсунг GТ-S5230»н/л ОСОБА_4, ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_13, зловживаючи довірою н/л ОСОБА_4 та шляхом обману, пояснили їй, що мобільний телефон вони заклали і не можуть викупити, оскільки їм потрібні гроші в сумі 70 гривень, на що н/л ОСОБА_4, повіривши ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_13, добровільно передала їм гроші в сумі 70 гривень для викупу та повернення їй мобільного телефону. ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_13, діючи свідомо та цілеспрямовано, з корисливих міркувань, взяли у н/л ОСОБА_4 гроші в сумі 70 гривень, пообіцявши повернути їй мобільний телефон, які витратили спільно на власні потреби, а мобільний телефон марки «Самсунг GТ-S5230»н/л ОСОБА_4 так і не повернули, тим самим спричинивши н/л потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 749,15 гривень.

Крім того, ОСОБА_12 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом при наступних обставинах:

05.05.2012 року біля 16.00 год. ОСОБА_12 знаходячись біля будинку № 1 по пров. Артилерійському м. Кіровограда, побачив автомобіль марки «ВАЗ-21013», державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5, двері якого були не замкнені, а у замку запалення знаходились ключі від автомобіля. У цей момент у ОСОБА_12 виник намір на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Скориставшись моментом, коли його ніхто не бачить, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_12 діючи цілеспрямовано, проник до вказаного автомобіля, завів двигун за допомогою ключів та таємно заволодів автомобілем марки «ВАЗ-21013», державний номер НОМЕР_2, 1985 року випуску, вартістю 8894,52 гривні, на якому з місця вчинення злочину зник, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_12 вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно приблизно в січні 2012 року, знаходячись в гуртожитку АДРЕСА_4, побачив н/л ОСОБА_13, який розмовляв по мобільному телефону ОСОБА_4 ОСОБА_12 запропонував н/л ОСОБА_13 заволодіти та в подальшому продати вищевказаний мобільний телефон, а виручені з продажу гроші поділити між собою, на що н/л ОСОБА_13 погодився. Вони продали мобільний телефон ОСОБА_14 за 150 гривень, якими розпорядились спільно на власний розсуд. Через два тижні ОСОБА_4 попросила повернути її телефон, на що ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_13 пояснили їй, що мобільний телефон вони заклали і не можуть викупити, оскільки їм потрібні гроші в сумі 70 гривень. н/л ОСОБА_4 передала їм гроші в сумі 70 гривень для викупу та повернення їй мобільного телефону. Проте, ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_13 взявши гроші, витратили їх спільно на власні потреби, а мобільний телефон н/л ОСОБА_4 так і не повернули.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_13 надав аналогічні показання.

Крім цього, він дійсно 05.05.2012 року біля 16.00 год. заволодів автомобілем ОСОБА_5, вирішивши покататись. Коли закінчився бензин , то він залишився спати в машині. Потім на наступний день він побоявся повертатись, оскільки знав, що на нього будуть кричати та поїхав до батька в село, після чого вони поїхали в міліцію де він написав явку з повиною.

Тобто вони визнали, що виконали всі дії зазначені в обвинувальному висновку без будь-яких винятків. В заподіяному щиро розкаюються, просять не карати їх суворо, оскільки більше такого не повториться.

Крім цього, вина підсудних повністю підтверджується:

По епізоду незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_12:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5, який зазначив, що ОСОБА_12 знає з малку, оскільки його дочка є хрещеною матір'ю останнього. Він часто до них часто приходив. В той день ОСОБА_12 дійсно взяв без дозволу машину. ОСОБА_5 подумав, що він покатається та поверне автомобіль, але коли після того, як батько ОСОБА_12 повідомив, що не може знайти машину, він заявив в міліцію. Враховуючи, що ОСОБА_12 автомобілю нічого не зробив, він не побитий, просто простояв на Кущівці двоє суток, він просить його суворо не карати .

- показаннями свідка ОСОБА_15, яка вказала, що 09.05.12 року її запитала сусідка, чи то не їхня машина стоїть біля садка. Вона відповіла, що не їхня. Даний автомобіль вона помітила тільки тоді, коли про нього запитала сусідка. До цього вона не звертала уваги. Потім, коли дочка сіла вчити уроки і побачила у вікні міліцію, яка ходила біля даної машини, то позвала її. Даний автомобіль був світлого кольору та стояв там декілька днів.

- оголошеними показаннями свідка ОСОБА_16, яка зазначала, що вони разом із чоловіком проживають протягом 30 років та мають у власності автомобіль марки ВАЗ 21013 та мопед. ОСОБА_12 вона знає з дитинства. Він часто приходив до них в гості. Так, 06.05.2012 року він прийшов до них відремонтувати мопед. Потім вона почула. Як від'їхав автомобіль, але коли побачила у дворі чоловіка запитала, хто на ньому поїхав. Чоловік відповів, що мабуть ОСОБА_12. Вони подумали, що він покатається та повернеться. Але в цей день він так і не з'явився.

(Т.1 а.с. 65-66)

- оголошеними показаннями свідка ОСОБА_17 який зазначив, що проживає сам. В нього є син ОСОБА_12, який навчається в ПТУ № 8, і проживає в гуртожитку по АДРЕСА_4. 06.05.2012 року в ранці йому зателефонував ОСОБА_5, який повідомив, що його син ОСОБА_18 незаконно заволодів належним йому автомобілем НОМЕР_1, який стояв за ворітьми біля його будинку. Він попросив ОСОБА_5, щоб він не заявляв в міліцію, а він сина знайде і поверне автомобіль. Після цього він пішов в училище, де навчається син, але його там не було. Тоді він зателефонував ОСОБА_5 і сказав, що не може знайти ні сина, ні автомобіль, і попросив, щоб він почекав ще один день. На, що він погодився. Але 08.05.2012 року до нього додому приїхали працівники міліції та повідомили, що ОСОБА_5 написав заяву в міліцію по факту незаконного заволодіння його автомобілем. 09.05.2012 року ввечері додому пришов син, який розповів, що він взяв без дозволу автомобіль у ОСОБА_5, щоб покататися, але коли у нього закінчилося пальне він зостався ночувати в автомобілі. Тоді він взяв сина і привіз його в Ленінський ВМ, де він про все розповів, і написав явку з повинною. Після чого син показав, де знаходиться автомобіль та його забрали працівники міліції.

( Т.1 а.с. 221)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_12 від 10.05.2012 року, в ході якого ОСОБА_12 розказав про обставини вчиненого ним злочину та показав місця де він взяв та де залишив автомобіль.

( Т.1 а.с. 35-37)

- протоколом огляду місця події від 09.05.2012 року, та фото таблицею до нього, в ході чого було виявлено та вилучено автомобіль потерпілого ОСОБА_5

( т.1 а.с. 17-180)

- речовими доказами - автомобілем та технічним паспортом, оглянутими та долученими до

матеріалів кримінальної справи.

( т.1 а.с. 48-50)

- висновком авто-товарознавчої експертизи № 36 від 18.05.2012 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21013, д.н. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5 становить - 8894,52 гривень.

( т.1 а.с. 55-61)

По епізоду заволодіння шахрайським шляхом мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_4 та втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4, яка зазначила, що здається в січні 2012 року. ОСОБА_13 попросився піднятися до дівчат на поверх, щоб зателефонувати. Він прийшов до неї попросив телефон щоб поговорити. На що вона дала йому дозвіл. Він взяв телефон, переставив сім карти та почав розмовляти. Їй необхідно було відлучитися, тому вона сказала, щоб телефон залишив у кімнаті, а сама пішла у своїх справах. Коли вона повернулася, то дізналась, що ОСОБА_13 телефон не залишив. Вона запитала у ОСОБА_19(дівчини з якою проживає в одній кімнаті) де її телефон, на що остання повідомила, що ОСОБА_13 його не заносив. Ввечері, коли вона стояла біля гуртожитку, її покликали ОСОБА_13 і ОСОБА_12. ОСОБА_12 признався, що заложив телефон в ломбард, так як йому потрібні були гроші, але він його пізніше викупить. Вона його запитала скільки часу потрібно щоб він його викупив, на що він відповів, що скоро. Але так його і не повертав. ОСОБА_12 постійно від неї тікав, а вона йому говорила, щоб він повернув телефон. Через деякий час він спочатку сказав, що потрібно 50 грн., а потім сказав, що 70 грн. і він забере телефон з ломбарду. ОСОБА_4 дані гроші взяла у мами та віддала ОСОБА_12, для того щоб він забрав телефон. Він сказав, що викупить телефон за ці гроші і поверне його, але після цього як вона дала йому гроші ОСОБА_12 більше не бачила. ОСОБА_13 також знав про те , що телефон ОСОБА_12 заклав у ломбард. На даний час телефон їй повернуто і претензій у неї до підсудних не має.

- оголошеними показаннями свідка ОСОБА_19, яка вказала, що за вищевказаною адресою вона проживає з жовтня 2011 року. В кімнаті з нею проживає ОСОБА_4, з якою вона навчається в одній групі. У ОСОБА_4 був мобільний телефон «Самсунг»білого кольору, сенсорний, який їй подарувала мама. Останній раз цей телефон вона бачила у день, коли ОСОБА_13 зайшов до ОСОБА_4, попросив у неї телефон, щоб подзвонити своїй мамі, вона дала йому подзвонити, і він вийшов в коридор розмовляти. ОСОБА_4 з подружкою вийшли на вулицю, і ОСОБА_4 сказала ОСОБА_13, щоб телефон він залишив їй. Вона бачила, що до ОСОБА_13 підійшов ОСОБА_12, тоді ОСОБА_13 зайшов в кімнату, вона йому сказала, щоб він залишив телефон ОСОБА_4, але він сказав, що візьме його в кімнату послухати музику і пішов разом з ОСОБА_4 телефоном. Це було давно, коли точно вона не пам'ятає. Вона знає, що пізніше хлопці казали ОСОБА_4, що заложили телефон, і обіцяли віддати, але так і не віддали, знає також, що вона давала їм гроші, щоб вони викупили телефон та віддали їй, скільки саме не пам'ятає, але знає, що телефон їй так і не повернули.

( т.1 а.с. 141)

- оголошеними показаннями свідка ОСОБА_14, який показав, що за вищевказаною адресою він проживає з дружиною. Приблизно в січні 2012 року до нього звернувся його знайомий хлопець ОСОБА_12, прізвище не знає, та запитав, чи не хоче він купити у нього мобільний телефон. Він запитав який саме і чий він, на що ОСОБА_12 відповів, що телефон належить його дівчині, яка попросила його продати, він показав йому його, це був телефон марки «Самсунг ОТ-85230»білого кольору, сенсорний. Він запропонував ОСОБА_12 за І нього 150 гривень, на що він погодився. Він віддав йому гроші, а він дав йому телефон, та пообіцяв, що пізніше принесе на нього документи. Користувався ним він особисто.

(т.1 а.с. 143)

- речовим доказом -мобільним телефоном, оглянутим та долученим до матеріалів справи.

( т.1 а.с. 104-105

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 650 від 22.05.2012 року, згідно якого залишкова вартість мобільного телефону «Самсунг ОТ-85230», який належить н/л ОСОБА_4, складає 679,15 гривень.

(т.1 а.с. 110-116)

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 313 від 29.05.2012 року, ОСОБА_12 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічними захворюваннями не

страждає. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Відмічена аномалія характеру у вигляді

змішаних специфічних розладів розвитку, не є проявом психічного захворювання і не впливає на

його осудність. Підпадає під дію ст. 19 ч.І КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

( т.1 а.с. 163-164)

Дослідивши та оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_12 за ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України, а дії ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 190 КК України та вину їх в здійсненні даних злочинів вважає повністю доведеною, оскільки ОСОБА_12 дійсно вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, а також незаконне заволодіння транспортним засобом, а ОСОБА_20 дійсно вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки заподіяного, особи підсудних, обставини, що пом'якшують та обтяжують їх покарання.

Так, в силу ст.12 КК України злочини передбачені ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 289 КК України є середньої тяжкості, злочин передбачений ч. 1 ст. 304 КК України є тяжким.

ОСОБА_12 за місцем навчання характеризується негативно, н/л ОСОБА_13 характеризується посередньо. ОСОБА_12 є особою не маючою судимостей, ОСОБА_13 вперше притягується до кримінальної відповідальності. Потерпілі не мають будь-яких претензій до підсудних та просять не застосовувати до них суворі міри покарання.

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повністю визнали свою вину, щиро розкаялись, повністю відшкодували завдані злочинами збитки, активно сприяли розкриттю злочину, ОСОБА_13 вчинив злочин у неповнолітньому віці, на утриманні обох підсудних є малолітні діти, що визнається судом, як обставинами, що пом'якшують покарання підсудних. Обставин, що обтяжують покарання підсудних, судом не встановлено.

Тому, з врахуванням даних обставин справи, відношення підсудних до вчиненого, віку, стану здоров'я, ролі кожного з підсудних у вчиненому, суд визнає все ж таки можливим перевиховання та виправлення підсудних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 без ізоляції від суспільства, визначивши їм міру покарання в межах санкції статей пред'явленого обвинувачення у виді позбавлення волі та із застосуванням до визначеного покарання положень ст. ст.75,104. 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням та покладенням на засуджених деяких обов'язків, встановлених законом.

Речові докази по справі підлягають залишенню за належністю потерпілим.

Судові витрати в сумі 470 грн.40 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_12

Цивільний позов по справі підлягає залишенню без розгляду, оскільки потерпіла ОСОБА_4 від нього відмовилась.

Розгляд даної справи проведено судом в межах пред'явленого обвинувачення та відповідно до положень КПК України в редакції 1960 року.

Керуючись ст. ст. 321-323, 333-341 КПК України ( в ред. 1960 року), суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190, ч.1 ст.289, ч.1 ст.304 КК України та призначити йому покарання:

За ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

За ч.1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки;

За ч.1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири)роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_12 у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановленням іспитового строку на 3 (три) роки, зобов'язавши ОСОБА_12 періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, та повідомляти про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили змінити -на підписку про невиїзд, негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 104, 76 КК України засудженого від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 (два) роки, зобов'язавши ОСОБА_13 періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, та повідомляти про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити попередню -підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_12 на користь держави судові витрати в сумі 470,4 грн. за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі залишити за належністю потерпілим.

Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. П. Могильний