Справа № 11-а-519 Головуючий в суді
1 інстанції- Ковальов Ю.О.,
ст. 194 ч. 2 КК Доповідач - Давидова Н.І.
травня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Київської області в складі:
судді Ігнатюка О.В.,
суддів -
Давидової Н.І., Шроля В.Р.,
прокурора - Єлфімова І.П.,
відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією
засудженого
ОСОБА_3. на вирок Обухівського районного суду Київської області від
року народження, громадянина України, українця, не судимого, -
засудженого
194 КК України на 4 роки 6 міс. позбавлення волі. За вироком суду з
засудженого стягнуто на користь потерпілої 632 грн. у відшкодування
вироком суду ОСОБА_3. визнаний винним і засуджений за те, що 24.07.2006 p., близько 4 год., перебуваючи на
подвір'ї домоволодіння по АДРЕСА_1 Київської області, умисно, шляхом підпалу,
пошкодив чуже майно, а саме автомобіль „Деу-Ланос" держ. № НОМЕР_1,
залишковою вартістю 26940 грн. 86 коп., що належить його колишній дружині
ОСОБА_2, та автомобіль „Фіат-Пуно" держ. № НОМЕР_2, залишковою вартістю
22929 грн. 17 коп., що належав його колишньому тестю ОСОБА_4., чим, згідно
висновків авто товарознавчих експертиз завдав потерпілим матеріальної шкоди
відповідно на 632 грн. та 5614 грн. 53 коп.. що є великим розміром.

В
апеляції засуджений ОСОБА_3. просив переглянути його справу, оскільки вважає,
що судом першої інстанції не взято до уваги те, що він не чуже майно
підпалював, а майно, яке купляв за свої кошти і яким користувалась колишня
дружина. До того ж, суд не допитав їх дочок та тіток колишньої дружини, які
могли б дати суду свідчення, щодо обставин придбання цих автомобілів,

Інші учасники
процесу апеляцій не подавали.

Заслухавши
доповідача, адвоката ОСОБА_1
та потерпілу ОСОБА_2, які просили пом'якшити покарання засудженому, міркування
прокурора, який вважав, що апеляція задоволенню не підлягає, оскільки
засуджений в ній оскаржує фактичні обставини справи, а в частині міри покарання
покладався на рішення суду, дослідивши матеріали кримінальної справи та доводи
апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому
задоволенню.

Як
вбачається з протоколу судового засідання, за письмовою заявою засудженого
ОСОБА_3., в якій він
повністю визнавав свою вину в пред'явленому злочині і просив обмежити
дослідження доказів по справі ( а. с. 234, 238 )., справа судом розглядалась у
відповідності до вимог ч.3 ст. 299 КПК України. Судом було також роз'яснено
учасникам процесу і засудженому в тому числі, що в такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи та розмір цивільного
позову у апеляційному порядку.

Враховуючи
це, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які ніким не
оспорювалися, апеляційним судом не перевіряються.

Висновок
суду щодо доведеності вини ОСОБА_3.
в умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу, в результаті чого була
заподіяна шкода у великих розмірах потерпілому, при обставинах, викладених у
вироку суду, є обґрунтованим, а кваліфікація за ч. 2 ст. 194 КК України є
правильною.

В той же
час колегія суддів, на підставі ч. 2 ст. 365 КПК України, вважає можливим
пом'якшити покарання засудженому ОСОБА_3. оскільки при призначенні йому міри
покарання місцевий суд не в повній мірі врахував всі обставини справи та особу
засудженого, призначив йому покарання занадто суворе, що не відповідає ступеню
суспільної небезпеки скоєного ним та його особі.

Відповідно
до ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен бв врахувати всі
пом'якшуючі вину обставини. Але, як видно з вироку, суд цю вимогу не виконав.
Так, судом не враховані обставини у відносинах засудженого і потерпілої
ОСОБА_2, що передували вчиненню ним злочину, що ОСОБА_3. засуджується за
скоєння одного злочину, що тяжких наслідків від скоєного не настало, що він
постійно займався суспільно корисною працею, що зареєстрований в м. Києві по
АДРЕСА_2 (а. с. 177).

Окрім
того, як в ході судового розгляду, так і при апеляційному розгляді справи
потерпіла ОСОБА_2 не вимагала суворого покарання для свого колишнього чоловіка,
а при розгляді апеляції просила судову колегію пом'якшити йому покарання
посилаючись на те, що вони мають двох спільних дочок, які переживають за батька
і потребують його допомоги, що, на її думку, він вже зробив належні для себе
висновки за час, проведений в слідчому ізоляторі, а тому просила. Звільнити
його від відбування покарання..

Всі ці
обставини в сукупності з пом'якшуючими обставинами, які визнав у вироку
місцевий суд. знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3. злочину і свідчать,
на думку судової колегії, про можливість звільнення засудженого від відбування
покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладанням на
нього певних обов'язків.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_3. задовольнити частково. Вирок Обухівського районного суду
Київської області від 28.02.2007 року змінити, пом'якшити покарання засудженому
ОСОБА_3. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування
призначеного 28.02.2007 р. Обухівським районним судом покарання з
випробовуванням, іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України
покласти па засудженого ОСОБА_3. обов'язки - не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.

Звільнити
засудженого ОСОБА_3. з-під варти негайно. В решті вирок залишити без змін.