Дата документу Справа № 233/3618/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №233/3618/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/47/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 309 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула в м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2014 року, яким обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого:

1) 04.12.2008р. Костянтинівським міськрайонним судом за ст..286 ч.2, 75, 76 КК України до З років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки та із звільненням від покарання з іспитовим строком на 3 роки;

2) 08.10.2010 р. Амбросіївським районним судом Донецької області за ст.ст. 309 ч.1, 15 ч.2, 305 ч.2, 321 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна та предметів контрабанди. 05.06.2012 постановою Кіровського районного суду м. Донецька вид покарання змінений на 2 роки виправних робіт з утриманням 20% заробітку;

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі;

На підставі ст.. 71, ст.72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Амбросіївського районного суду Донецької області від 08.10.2010 року та постанови Кіровського районного суду м. Донецька від 05.06.2012 р., остаточно призначене покарання у вигляді З років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально- виконавчій установі закритого типу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 196, 56 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та обвинувачено за те, що 13.05.2014 р., приблизно о 17-00 год., знаходячись біля буд. № 5 по вул. Калмикова м. Костянтинівка Донецької області, повторно придбав наркотичний засіб без мети збуту для особистого вживання. Далі ОСОБА_7 поклав знайдений медичний шприц з наркотичним засобом в карман спортивних штанів, тим самим діючи повторно почав зберігати наркотичний засіб при собі, без мети збуту для особистого вживання. 13 травня 2014 р. в період часу з 17-55 год. по 18-50 год., працівники міліції, у встановленому законом порядку, біля буд. АДРЕСА_3 , провели огляд одягу ОСОБА_8 , під час якого, в кармані спортивних штанів, було виявлено та вилучено, медичний шприц, в якому знаходилась рідина світло-коричневого кольору, масою 1,966 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,125 г., який ОСОБА_7 умисно, повторно незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій, просить вищезазначений вирок у відношенні нього змінити в частині призначеного покарання, призначити не пов`язане з позбавленням волі. Посилаючись на те, що він є інвалідом 3-ї групи по загальному захворюванню, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, 2003 року народження, який потребує не тільки моральної допомоги, але й матеріальної.

Заслухав доповідь судді, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали справи, колегія судів не вбачає підстав до задоволення апеляції, з наступного.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 , у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинений повторно.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України, при цьому суд врахував ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, та дані про особу винного.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо обґрунтував свої висновки про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливо лише в ізоляції його від суспільства.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2014 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.
Головуючий

судді