Справа № 511/2746/14-к
Номер провадження: 1-кс/511/261/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2014 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого СВ Роздільнянського РВГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Роздільна Одеської області в порядку ст.107 ч.1 КПК України без застосуванням засобів фіксування кримінального провадження клопотання слідчого ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014року слідчий ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

З поданого клопотання вбачається, що 10.09.2014, близько 13.00 годин, ОСОБА_6 прибув до будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 де мешкає ОСОБА_7 , після чого через відчинені вхідні двері ОСОБА_6 увійшов до будинку, та здійснив напад на господаря де застосував до господаря ОСОБА_7 фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні удару обухом металевої частини топора в праву сторону голови ОСОБА_7 після чого відкрито заволодів речами, які належали останньому, а саме: мобільним телефоном марки «Нокіа BL- 5CA» імеі НОМЕР_1 , чорного кольору вартістю 350 грн., велосипедом марки «Аіст» світло-сірого кольору вартістю 300 грн., та грошовими коштами в сумі 80 грн. завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 730 грн.

В наслідок злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, рубана рана голови. Після заволодіння вказаним майном ОСОБА_6 з викраденим майном зник з місця події.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, кваліфікований, як розбій тобто напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я особи, поєднаним з проникненням до житла.

Оскільки під час досудового розслідування виникла необхідність забезпечення збереження вилученого майна у кримінальному провадженні, яке за обставинами кримінального провадження може бути визнано речовим доказом, слідчий вважає за необхідне вирішити питання про арешт тимчасово вилученого майна, з подальшим проведенням судово-медичних досліджень.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, слідчий надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні та просив його задовольнити, обгрунтовучи необхідність накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення його збереженості.

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 11.09.2014року відомості про вчинення зазначеного кримінального злочину внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001610, за правовою кваліфікацією ч.3 ст.187 КК України, як розбій тобто напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я особи, поєднаним з проникненням до житла.

11.09.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 187 КК України.

Слідчими діями, 16.09.2014 року з письмової згоди власника проведено огляд домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 в якому мешкає ОСОБА_7 . Під час огляду був виявлений та вилучений топор, на одній стороні металевого обуху знаходиться пляма бурого кольору, зовні схожа на кров, який належить ОСОБА_7 , для проведення експертизи.

На думку досудового слідства своїми навмисними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальний злочин, передбачений ч.3 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За змістом ст. 170 КПК України … арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором прокуратури Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: топор (металевий обух, дерев`яна рукоятка) який був вилучений та належить ОСОБА_7 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1