Справа № 646/5030/15-к
№ провадження 1-кс/646/2199/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2015 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з майна та повернення його власнику,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про часткове скасування ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2015 року та скасувати арешт майна, а саме автотранспортний засіб Mercedes-Benz, що належить ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 зазначила, 30.01.2015 року слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про накладання арешту на майно вилучене під час обшуку автомобіля Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 та квартири ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: контрольний ватний тампон; ватний тампон зі змивами з керма автомобіля; ватний тампон зі змивами з куліси автомобіля; дактилоскопічну плівку; номерні знаки НОМЕР_2 (2 шт), НОМЕР_3 (1шт.), НОМЕР_4 (1 шт.); автомобіль Mercedes-Benz, номер кузова НОМЕР_5 .
Ухвалу суду від 31.01.2015 року ОСОБА_5 вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить їй і вона не є учасником кримінального процесу.
Право власності на автомобіль виникло на підставі купівлі ОСОБА_5 автомобіля Mercedes-Benz у ТзОВ «Авто-Олімп», шляхом сплати 13.09.2014 року повної суми вартості автомобіля Mercedes-Benz Е-200, відповідно до довідки рахунка на автомобіль № НОМЕР_7 , яка була виписана на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Кошти ОСОБА_5 подарували її батьки. Наявність грошей у матері ОСОБА_5 . ОСОБА_7 , підтверджується депозитним вкладом у ПАТ «ВТБ Банк» відповідно до договору банківського вкладу.
ОСОБА_6 лише користувався ним, але більшу частину цей автомобіль був у користуванні та розпорядженні ОСОБА_5 .
Враховуючи, що законний власник автомобіля є ОСОБА_5 , яка не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за дії підозрюваного ОСОБА_6 , таким чином арешт на майно, що належить ОСОБА_5 накладено помилково та необґрунтовано.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник доводи свого клопотання підтримали.
Слідчий в судовому засіданні проти доводів клопотання заперечував.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0000510 від 19.09.2014 року, суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з матеріалів провадження автомобіль Mercedes-Benz, номер кузова НОМЕР_5 був вилучений під час обшуку та ухвалою слідчого судді від 30.01.2015 року на нього накладено арешт, оскільки ОСОБА_6 підозрюється за ч.2 ст.307, ч.3 ст.365 КК України, санкція яких передбачає конфіскацію майна.
При постановленні ухвали слідчий суддя вважає, що існують підстави для арешту автомобіля Mercedes-Benz, номер кузова НОМЕР_5 , зареєстрований на ім`я дружини ОСОБА_5 .
Згідно статті100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166,170,174 цього Кодексу.
Встановлено, що вказаний автомобіль ОСОБА_5 придбано 13.09.2014 року. На час придбання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в шлюбі, що підтвердила заявник у судовому засіданні.
Згідно ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тому, вказаний автомобіль ОСОБА_6 належить праві спільної сумісної власності.
Згідно ч.1 ст..59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яка є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
Підставами застосування конфіскації майна встановлено у ч.2 ст.59 КК України, відповідно до якої, це додаткове покарання, може призначатися лише за умов, якщо, вчинений особою злочин є тяжким або особливо тяжким, коли цей злочин є корисливим, тобто таким, який вчиняється з бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе чи інших осіб.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 з 31.01.2015 року перебуває у розшуку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання заявника задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі та конфіскації майна.
Фіксування судового засідання, у відповідності до ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Керуючись ст.ст. 174,303-307, 372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з автомобіля Mercedes-Benz, номер кузова НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_1 та повернення їх власнику - відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1