Справа № 1-581/11
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого головою правління КС «Добрі Гроші», та директором ТОВ «ОЛЕК`С», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_4 органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При розгляді даної кримінальної справи встановлено, що органами досудового слідства допущена суттєва неповнота при її розслідуванні.

Розгляд справи неодноразово призначався до слухання, але підсудний ОСОБА_4 в судове засідання не з`являвся в зв`язку з чим постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2011 року підсудного оголошено у розшук.

11 серпня 2011 року у зв`язку з не встановленням його місця перебування підсудного по справі, судом було направлено справу на додаткове досудове розслідування. Але 15.11.2011 року таку постанову суду було скасовано, апеляційним судом Черкаської області та зазначено, що слідчі дії, які на думку суду необхідно було виконати за постановою про направлення справи на дослідування, може виконати сам суд шляхом більш ретельного допиту підсудного, свідків, витребування документів а також шляхом надання судового доручення.

Судом поставлено питання про направлення справи на додаткове досудове розслідування у зв`язку неповнотою та неправильністю досудового слідства, яке проведено в супереч вимогам ст. 22 та ст.64 КПК України.

Прокурор заперечував проти повернення справи на додаткове досудове розслідування, та вказав, що на його думку справу можливо розглянути судом.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», де зокрема зазначено, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

В ході судового слідства було достовірно встановлено, що в порушення вимог ст. 22-64 КПК України, не були достатньою повнотою з`ясовані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зокрема не були витребувані і досліджені документи, та інші докази, стосовно особи підсудного ОСОБА_4 , і це в першу чергу стосується того, що досудове слідство не встановило здатність підсудного безпосередньо, після скоєння злочину, або ж під час знаходження справи відносно нього в суді, ухилятися від явки за викликом до суду, що в свою чергу могло привести та фактично привело до того, що суд позбавлений можливості розглянути справу у його відсутність.

Так, розгляд кримінальної справи без участі підсудного допускається лише за умов чітко визначених ч.2 ст. 262 КК України, обставин, зокрема: розгляд справи при відсутності підсудного допускається лише у виняткових випадках: 1) коли підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду; 2) коли справу про злочин, за який не може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, підсудний просить розглянути у його відсутності. Проте суд має право і в цьому разі визнати явку підсудного обов`язковою.

Визначені законом вийняткові випадки можливості розгляду справи без участі підсудного не відповідають тим обставинам, що склались при розгляді даної кримінальної справи, а тому суд об`єктивно позбавлений можливості розглядати справу по суті.

Суд також позбавлений можливості будь-яким чином усунути такі недоліки досудового слідства шляхом допиту підсудного, через його відсутність. Та, ні державний обвинувач під час судового слідства, ні апеляційний суд у своїй ухвалі не вказали яким чином можна допитати в судовому засіданні підсудного, який переховується та не з`являється за судовими викликами.

Крім того підсудний перебуває у розшуку в межах розслідування відносно нього іншої кримінальної справи. Так ОСОБА_4 з 12.01.2010 року оголошений в розшук постановою начальника відділення СУ ГУМВС України в Черкаській області.

Таким чином протягом тривалого часу органами досудового слідства підсудного розшукано не було, що вказує на неналежне встановлення особи підсудного, що в свою чергу не дає можливості забезпечити його явку в судове засідання та розглянути справу по суті.

Також, суду стало відомо, що 28.12.2009 року відносно підсудного ОСОБА_4 прокурором Черкаської області порушена та розслідується інша кримінальна справа, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що справа підлягає безумовному направленню на додаткове досудове розслідування з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини , що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини , що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Статтею 26 КПК України встановлено, що кримінальні справи по обвинуваченню однієї особи у вчиненні декількох злочинів підлягають об`єднанню, та виділення в окреме провадження такої справи допускається тільки у випадках, які викликаються необхідністю, коли це не може негативно відбиватися на всебічності, повноті і об`єктивності дослідження і вирішення справи. Таким чином окремий розгляд справ суттєво порушує право підсудного на захист, а тому дана кримінальна справа підлягає об`єднанню з іншою, порушеною відносно підсудного кримінальною справою.

Така неповнота досудового слідства не може бути усунута в ході судового засідання, так як в силу ст. 64 КПК України є обставинами які належить доведенню органами досудового слідства, а тому справа підлягає поверненню прокурору Черкаської області для проведення додаткового розслідування в ході якого необхідно:

· прийняти всі необхідні міри для встановлення в повному обсязі особи підсудного;

· об`єднати справи в одне провадження, а також виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне в ході додаткового розслідування.

Враховуючи, що по даній кримінальній справі ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, за що передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі до трьох років та відповідно до норм ст. 155 КПК України міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у даному випадку можливо призначити лише у виняткових випадках, то суд вважає за можливе залишити підсудному попередню міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

На підставі викладеного та керуючись ст.281 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Направити кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України прокурору Черкаської обалсті для проведення додаткового досудового розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 підписку про невиїзд залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає, але на неї може бути подано апеляцію прокурором.

Головуючий: ОСОБА_1