І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ МІСТА КИЄВА

13 січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року, яким

ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину проти життя і здоров`я особи, 04.05.2013 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , під час сварки з ОСОБА_8 , яка в подальшому переросла у бійку, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вирішив протиправно заподіяти йому смерть.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 дістав зі своєї кишені розкладний ніж та, утримуючи його в правій руці, наніс ОСОБА_8 удар клинком вказаного ножа в область правого стегна.

Після цього ОСОБА_8 , з метою уникнення конфлікту, спробував втекти, але ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_8 та з метою вбивства останнього, тримаючи ніж у правій руці, повалив ОСОБА_8 на землю та почав наносити ножові поранення в різні частини тіла.

Своїми умисними діями, спрямованими на протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини зліва, колото-різаних ран у скроневій ділянці, в проекції плечового суглоба справа, середньої третини правого стегна по переднє-латеральній поверхні та у ділянці правого ліктьового суглоба.

ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки до нього підбіг раніше незнайомий йому ОСОБА_9 та вибив з його руки ніж, яким він наносив удари ОСОБА_8 , таким чином припинивши злочинні дії ОСОБА_7 , які були спрямовані на протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з уточненнями, в якій просить вирок суду відносно ОСОБА_7 змінити, перекваліфікувати його дії на ст. 123 КК України та призначити йому покарання відповідно до вказаної статті.

В обґрунтування поданої скарги захисник посилається на те, що, всупереч вимогам ст. 370 КПК України, рішення суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, а тому таким, що підлягає зміні через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги докази того, що обвинувачений під час заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, перебував у стані сильного душевного хвилювання, внаслідок тяжкої образи та протизаконного насильства з боку потерпілого. Зокрема, суд першої інстанції не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , а також свідка ОСОБА_10 , які у своїй сукупності підтверджують факт застосування потерпілим до обвинуваченого насильства. Судом порушено кримінальний процесуальний закон в частині всебічності, повноти й неупередженості дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Розгляд даної апеляційної скарги Апеляційним судом м. Києва здійснюється повторно.
Попередньою ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 червня 2014 року апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , була задоволена частково, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року відносно ОСОБА_7 змінено, дії обвинуваченого перекваліфіковано з ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 на ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. В решті вироку суду першої інстанції залишено без зміни.

За результатами розгляду касаційної скарги прокурора Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ 11 листопада 2014 року виніс ухвалу, якою визнав необґрунтованим висновок апеляційного суду про відсутність в діях ОСОБА_7 умислу на вбивство потерпілого, задовольнив касаційну скаргу прокурора, скасував ухвалу апеляційного суду від 19 червня 2014 року і призначив новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи справу відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були досліджені в ході судового розгляду та відповідають вимогам належності та допустимості.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтуються не лише на фактичних даних, що містяться у показаннях потерпілого ОСОБА_8 , який підтвердив фактичні обставини, визнані судом першої інстанції доведеними, але й об`єктивно підтверджуються фактичними даними, що містяться у показаннях свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , які були допитані судом першої інстанції, а також фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 04.05.2013 року, довідці Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 05.05.2013 року, висновку експерта №955/Е від 10.07.2013 року.
При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі, зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Будь-яких суперечностей у вироку суду колегія суддів не вбачає.
Наведені докази у своїй сукупності доводять, що в ході сварки з ОСОБА_8 , яка в подальшому переросла у бійку, ОСОБА_7 дістав зі своєї кишені розкладний ніж та наніс ОСОБА_8 удар в область правого стегна. Злякавшись, ОСОБА_8 , з метою уникнення конфлікту, спробував втекти, але ОСОБА_7 наздогнав його, повалив на землю та почав наносити ножові поранення в різні частини тіла, в тому числі і у життєво-важливі органи. При цьому, злочинні дії ОСОБА_7 були припиненні лише завдяки свідку ОСОБА_9 , який побачивши наведене, підбіг та вибив ніж з рук ОСОБА_7 .
Таким чином, виходячи з встановлених судом першої інстанції фактичних обставин вчиненого ОСОБА_7 діяння, зокрема кількості ударів, які були завдані ножем, їх локалізацію, в тому числі і у життєво-важливі органи, причин припинення обвинуваченим своїх дій лише внаслідок втручання сторонньої особи, поведінки потерпілого, який з метою уникнення конфлікту намагався втекти від ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність у ОСОБА_7 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_8 є обґрунтованим.
За таких обставин, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Доводи апеляційної скарги про спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 у стані сильного душевного хвилювання не підтверджуються дослідженими доказами.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________