УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.,

суддів за участю прокурора

Таран Т.С. та Гриціва М.І.,
Сухарева О.М.,

розглянувши в
судовому засіданні в м. Києві 6 березня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області на вирок
щодо ОСОБА_1,

встановила:

вироком Золочівського районного суду Харківської області від 6 жовтня 2005
року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судиму,

засуджено за ч.
1 ст. 124 КК України до обмеження волі строком на 2 (два) роки, і на підставі
статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 1 (один) рік.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винною та засуджено за те, що вона 10 липня
2005 року близько17 години 30 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_2 на подвір'ї своєї садиби,
розташованої на вулиці АДРЕСА_1, захищаючись від насильства свого співмешканця
ОСОБА_2, який, будучи в стані алкогольного сп'яніння, під час сварки став
завдавати їй удари кулаками по голові та інші частини тіла, перевищила межі
необхідної оборони і вдарила його ріжучою частиною сапки в стегно, чим
спричинила тяжкі тілесні ушкодження, від яких він наступного дня помер.

В апеляційному прядку вирок не перевірявся.

В касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування вироку з
направленням справи на новий судовий розгляд. Свої вимоги мотивує тим, що судом
не було звернуто уваги на те, що засуджена має дитину віком до чотирнадцяти
років і тому їй неправильно визначено покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора
Сухарева О.М. про заміну обраного засудженій покарання на виправні роботи зі
звільненням від їх відбування з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один)
рік, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню.

Подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації судом
за ч. 1 ст. 124 КК України злочинних дій ОСОБА_1 в касаційному поданні не
заперечуються.

Водночас, як правильно зазначено в касаційному поданні прокурора,
призначаючи засудженій обмеження волі, суд допустив помилку і, як видно з
матеріалів справи, не врахував тієї обставини, що у ОСОБА_1 є дитина віком до
чотирнадцяти років, наявність якої відповідно до ч. 3 ст. 61 КК виключає
можливість призначення такого виду покарання.

Попри обґрунтованість доводів подання в цій частині, колегія суддів не
вбачає потреби скасовувати вирок та направляти справу на новий судовий розгляд,
оскільки вважає, що за встановлених судом першої інстанції конкретних обставин
справи, даних про особу та обставин, що впливають на покарання, їй можливо
обрати інше більш м'якше покарання з числа тих, які передбачені санкцією статті
обвинувачення, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від його відбування з
випробуванням.

Тому доводи касаційного подання підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання першого заступника прокурора Харківської області
задовольнити частково.

Вирок Золочівського районного суду Харківської області від 6 жовтня 2005
року змінити: вважати ОСОБА_1 засудженою за ч.1 ст. 124 КК України до виправних
робіт за місцем роботи строком на 2(два) роки і на підставі ст. 75 КК України
звільненою від відбування цього покарання з випробуванням з встановленням
іспитового строку 1 (один) рік.

У решті вирок залишити без зміни.

Судді:

Короткевич М.Є. Таран
Т.С. Гриців М.І.