Справа № 161/4672/15-к
Провадження № 1-кп/161/254/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 06 серпня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 18.03.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білостік Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.185 ч.3 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Білостік Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

-за ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на початку грудня 2014 року, близько 23:00 год., діючи за попередньою змовою між собою, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, проникши через отвір в паркані на огороджену територію домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_3 , таємно викрали 400 л. дизельного палива, яке знаходилося в цистерні, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7200 грн..

Крім того, вони ж, 20.02.2015 року, близько 23:00 год., діючи за попередньою змовою між собою, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, проникши через отвір в паркані на огороджену територію домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_3 , таємно викрали 600 л. дизельного палива, яке знаходилось в цистерні, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 15600 грн..

Крім того, вони ж, 11.03.2015 року, близько 22:00 год., діючи за попередньою змовою між собою, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, заїхали транспортним засобом марки «Пежо Боксер» д.н.з. НОМЕР_1 до складського приміщення, яке знаходиться в с. Білостік Луцького району Волинської області та належить ОСОБА_6 , де за допомогою дублікату ключа, відчинили навісний замок, який зачиняв в`їзні двері до зазначеного приміщення, та незаконно, проникши в середину складу, розфасувавши аміачну селітру по мішках, вивезли її вищезазначеним транспортним засобом з приміщення складу, таким чином таємно викравши 4 (чотири) тонни селітри аміачної, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 46400 грн..

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю та показали, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинили зазначені злочини. Завдані збитки частково відшкодовані. Заявлений цивільний позов обвинувачені, кожен зокрема, матеріальну шкоду визнали частково, оскільки частина викраденого дизельного палива та селітри була повернута потерпілому, а моральну шкоду обвинувачений ОСОБА_8 не визнав. У вчиненому обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щиро розкаялися, просили суд суворо їх не карати.

Крім повного визнання вини самими обвинуваченими, їх вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 , який підтвердив факт викрадення майна з його домогосподарства обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яке перелічене в обвинувальному акті. Заявлений цивільний позов підтримав повністю та просив задовольнити, а також просив суд суворо покарати ОСОБА_8 , а щодо ОСОБА_9 на суворому покаранні не наполягав..

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням в сховище, вчинили злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочинів, який відносяться до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинувачених.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків..

Обставини, що обтяжують їх покарання, суд не вбачає.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше не судимі, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, свою вину визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому, мають постійне місце проживання, характеризуються із позитивної сторони, частково відшкодували завдані збитки потерпілому, роль кожного з обвинувачених у вчиненні інкримінованих ним злочинів, потерпілий просив суворо покарати ОСОБА_8 , а щодо призначення покарання ОСОБА_9 , то потерпілий не наполягав на суворому покаранні, обвинувачені, кожен зокрема, зобов`язалися в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання обвинуваченим, слід призначити в межах санкції ст.185 ч.3 КК України із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для їх виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Обговорюючи питання щодо вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, судом враховується ті обставини, що як потерпілим, так і його представником під час судового розгляду даного кримінального провадження, останніми не було подано суду доказів того, що дизельне паливо та аміачна селітра, яка була повернута потерпілому ОСОБА_6 , не може бути використана за цільовим призначенням, тому судом розцінюється часткове повернення викраденого майна, як часткове відшкодування завданих збитків, за таких обставин, суд вважає за необхідне цивільний позов вирішити наступним чином, а саме цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, а також щодо відшкодування моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_8 , слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 13422 грн. та 10000 грн. моральної шкоди, разом з тим, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 13422 грн.. Визначаючи розмір морального відшкодування, суд виходив із принципів розумності, виваженості та врахував характер і тривалість страждань потерпілого, істотне вимушення змін у його життєвих стосунках.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, а також щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 13422 (тринадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, крім того, стягнути з ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 13422 (тринадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні.

В решті вимог цивільного позову відмовити в задоволенні.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: