Справа № 359/2980/15-к
Провадження № 1-кп/359/207/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Російської Федерації, уродженки Житомирської області м.Новоград-Волинський, українки, з вищою освітою, тимчасово не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:
Громадянка Російської Федерації ОСОБА_4 , в невстановленому періоді часу і місці отримала від невстановленої органом досудового розслідування особи тимчасову посвідку на проживання в Україні, яка дає іноземцям та особам без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах тимчасово проживати на території України.
Після цього, 30.12.2014 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, який дає право або звільняє від обов`язків і, реалізуючи свої наміри, під час оформлення пасажирів рейсу № 1805 сполученням «Київ-Москва», при проходженні паспортного контролю в терміналі «Д» ДПМА «Бориспіль», який розташований в р Бориспіль-7 Київської області, діючи умисно та з корисливих спонукань, для посвідчення своєї особи та підтвердження факту законного перебування на території України пред`явила паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 та посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 на своє ім`я, яка містить ознаки повної підробки, у зв`язку з чим, була затримана прикордонним нарядом.
Згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Київській області № 4/2-20670 від 30.12.2014р. «Громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обліками УДМС України в Київській області не значиться, посвідкою на тимчасове або постійне проживання не документована».
Згідно з висновком експерта Головного експертно - криміналістичного центру Державної прикордонної служби України № 15/685 від 11.03.2015р. «тимчасова посвідка на проживання в Україні серії НОМЕР_2 видана на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїми характеристиками не відповідає аналогічним документам, що видавалися уповноваженими органами України».
Своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Потерпілих у кримінальному провадженні не має, матеріальної шкоди не завдано.

Угода про визнання винуватості укладена між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 31.03.2015 року та 02.04.2015 року разом з обвинувальним актом надійшла до суду.

Згідно умов даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні і сторони прийшли до погодження призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурор підтримала дану угоду, просила ухвалити рішення про затвердження даної угоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину в інкримінованому їй правопорушенні, щиро розкаялася, погоджується на умови угоди, просила ухвалити рішення про затвердження даної угоди, яку вона підписала добровільно, без будьякого примусу, наслідки затвердження даної угоди та положення ст.474 КПК України їй роз`яснені та зрозумілі.

В судовому засіданні встановлено, що умови наданої сторонами угоди відповідають вимогам діючого процесуального законодавства, не порушують прав обвинуваченої ОСОБА_4 , підписані сторонами добровільно, її зміст відповідає вимогам ст.472 КПК України. Кримінальне правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, що відповідає вимогам ч.4 ст.469 КПК України. Наслідки затвердження та виконання угоди обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі, про що свідчить зміст угоди, її підписи в угоді та пояснення в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, суд не вбачає законних підстав у відмові затвердження даної угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

З урахуванням пояснень обвинуваченого в судовому засіданні, даних обвинувального акту та наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження суд встановив, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України. Узгоджене в угоді покарання відповідає санкції статті КК України.

Матеріальні збитки, цивільний позов у справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази по справі - посвідка на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно залишити в матеріалах досудового провадження за № 0000757.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369-376, 474-475 КПК України, суд -

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена в кримінальному провадженні за № 0000757 від 30.12.2014 року між старшим прокурором Бориспільської міжрайонної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Визнати винуватою ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі - посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити в матеріалах досудового провадження за № 0000757.

Вирок суду може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, на протязі 30 днів до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд.

Суддя : ОСОБА_1