АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
власника майна ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на ряд земельних ділянок, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район територія Софіївсько-Борщагівської сільської ради, в тому числі і на земельну ділянку, що належить ОСОБА_6 на праві власності, з кадастровим номером :03:009:5032.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для накладення арешту на майно.

В апеляційній скарзі представник власника майна просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:5032. Апелянт вказує, що слідчий суддя не навів доказів , які б свідчили про можливість зникнення, втрати чи пошкодження земельної ділянки. Зазначає, що накладено арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні. Також зазначає, що арешт земельної ділянки порушує право власності ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна та власника майна, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту, доводи прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, в провадженні слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000119 від 22 липня 2014 року за ч.4 ст. 190 КПК України.
В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до Печерського районного судді з клопотанням про накладення арешту накладення арешту на майно, а саме земельні ділянки для ведення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Враховуючи вищевикладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:5032.
Задовольняючи зазначене клопотання, слідчий суддявказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для накладення арешту на майно.

Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, відповідно до матеріалів кримінального провадження, які були досліджені апеляційним судом, немає підстав вважати, що на земельна ділянка з кадастровим номером :03:009:5032 є предметом кримінального правопорушення. ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 916475 є власником земельної ділянки кадастровим номером :03:009:5032. Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 підозру про вчинення кримінального правопорушення не повідомлено.

Згідно матеріалів клопотання, на даний час органом досудового розслідування не зібрано достатніх доказів про те, що земельна ділянка, що належить ОСОБА_6 має відношення до предмету злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, не було надано таких доказів для дослідження і слідчому судді, а також не встановлено їх при апеляційному розгляді, тому, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді і слідчого та наявність правової підстави, передбаченої ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 167 КПК, для накладення арешту є помилковими.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо встановити тих обставин, яке відношення земельна ділянка з кадастровим номером :03:009:5032 має до розслідуваного злочину, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на земельну ділянку, що належить ОСОБА_6 що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:5032, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Слід також вказати, що згідно ст. 170 КПК України арешт майна полягає у забороні власнику (володільцю) майна можливості відчужувати певне майно.
Заборона на ж використання майна, а також заборона розпоряджатися майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тобто, у випадку застосування відповідних обтяжень слідчий повинен мотивувати своє прохання, а слідчий суддя переконатися, що воно є обґрунтованим. Разом з тим ні слідчий, ні слідчий суддя не дотрималися вказаних вимог закону жодним чином не довели необхідності заборонити власнику майна можливості використовувати та розпоряджатися майном.

Крім того, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.
Так, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Таким чином, розгляд клопотання було проведено з порушенням права власника майна на захист, що призвело до однобічності судового розгляду та незаконності судового рішення.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді, як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року,якою частково задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на ряд земельних ділянок, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район територія Софіївсько-Борщагівської сільської ради, в тому числі і на земельну ділянку, що належить ОСОБА_6 на праві власності, з кадастровим номером :03:009:5032, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:5032, відмовити. В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді:

Справа № 11-сс/796/181/2014 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1