Справа №591/7902/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Клімашевська
Номер провадження 11-сс/788/282/13 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2013 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Олійника В. Б.,

суддів - Яременка Г. М., Захарченка О. П.,

з участю прокурора - Пасько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката Колодяжного А.О. на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, від 12 вересня 2013 року, про накладення арешту на майно ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, від 12 вересня 2013 року, клопотання слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Сумській області було задоволено, і накладено арешт на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_2, а саме на автомобіль марки «Toyota Sequoia», державний реєстраційний № НОМЕР_1.

На ухвалу слідчого судді надійшла апеляційна скарга від захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката Колодяжного А.О., в якій ставиться питання про незаконність вказаної ухвали та її скасування.

Мотивуючи свої вимоги про незаконність ухвали, адвокат Колодяжний А.О. вказує, що слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_2 та, задовольнивши таке клопотання, не встановив в ухвалі конкретного строку дії заходу забезпечення позову у виді арешту автомобіля.

Також, адвокат вважає, що суддя не врахував в повній мірі співмірності заявлених позивачем вимог на відшкодування шкоди та вартості майна, на яке накладено арешт та не зазначив в ухвалі у який спосіб накладається арешт на автомобіль.

Окрім того, адвокат вважає, що слідчим у судовому засіданні не було надано будь - яких доказів необхідності арешту автомобіля з метою забезпечення позову потерпілого.

Оскільки сторони кримінального провадження заявили про здійснення апеляційного провадження без їх участі, колегія суддів вважає необхідним ухвалити рішення за апеляцією за результатами письмового провадження, керуючись ст. 406 КПК України.

Заслухавши доповідь судді щодо суті апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому порядку.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки матеріали клопотання містять достатні дані про те, що ОСОБА_2 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Слідчим суддею було враховано, що 10 серпня 2013 року ОСОБА_2 належним чином повідомлений про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, а також те, що йому на праві власності належить автомобіль марки «Toyota Sequoia», державний реєстраційний № НОМЕР_1, і засіб забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного майна проводиться слідчим з метою забезпечення заявленого під час досудового розслідування цивільного позову потерпілого ОСОБА_4, попередній розмір шкоди та цивільного позову складає 226 909 грн.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчим суддею у відповідності до ст. 173 КПК України перевірено та вірно встановлено, що наявні правові підстави для арешту майна, а саме, наявний цивільний позов в кримінальному провадженні, а в матеріалах, доданих до клопотання є достатньо доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення та настання шкоди у зв'язку з цим.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя перевіряє лише можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням та цивільного позову, при цьому не може надавати оцінку щодо розумності чи співмірності заявлених цивільним позивачем вимог його стражданням, оскільки це буде досліджуватись безпосередньо під час розгляду цивільного позову.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного не спростовують доводів клопотання слідчого щодо необхідності накладення арешту на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_2

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, від 12 вересня 2013 року про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_2, а саме на автомобіль марки «Toyota Sequoia», державний реєстраційний № НОМЕР_1, є законною, а тому підстав для задовлення апеляції немає.

Керуючись ст. ст. 405, 418 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, від 12 вересня 2013 року, про накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_2, на автомобіль марки «Toyota Sequoia», держаний реєстраційний № НОМЕР_1, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката Колодяжного А.О., залишити без задоволення.

СУДДІ:

Олійник В. Б. Яременко Г. М. Захарченко О. П.