Справа № 11-а 49 2007 р. Головуючий у
суді 1 інстанції Деревінськин С.М.
Категорія: ст. 262 ч.1 КК Доповідач
у суді ІІ інстанції ЗубкоК.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 року. Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі :

головуючого - судді Зубка
К.А., суддів Петрової І.М., Лещенка P.M.,
за участю прокурора Черниш Г.Р., потерпілого ОСОБА_1., засудженого ОСОБА_2. розглянула у
відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який брав участь урозгляді справи судом першої інстанції,
засудженого ОСОБА_2
на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 28 вересня 2006 року, яким

ОСОБА_2, 1978 року народження,
мешканця АДРЕСА_1, не
працюючого, раніше судимого: 06.01.2005
р. за ст. 185 ч. З КК України до 3
років позбавлення волі, засуджено -
за ст. 345 ч. 2 КК України до 5 років
позбавлення волі;

- за ст. 262
ч. 1 КК
України до 4 років позбавлення
волі;

- за ст. 185
ч. 2 КК
Україна до 2 років
позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим призначено покарання у вигляді 5
років позбавлення волі.

На підставі ст. 70
ч. 4 КК
України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання,
призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.01.2005 року більш
суворим остаточно призначено покарання 5
років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_2.
визнано винним у тому, що 7.11.2004
року близько 20 година. 30 хв. по вул. С.
Щедріна м. Кіровограді у районні залізничного переїзду, поблизу автозаправки
«НК АЛЬЯНС», повертаючись на робоче місце, працівник правоохоронних
органів-ІНФОРМАЦІЯ_1 майор міліції ОСОБА_1 проходячи біля зазначеної
автозаправки ОСОБА_1 побачив, що на зупинці суспільного транспорту, группа
людей ОСОБА_3, ОСОБА_4. і ОСОБА_2., які розпивали спиртні напої, висловлювались
нецензурною лайкою. Один із цієї групи, підізвав ОСОБА_1

до зупинки громадського транспорту. Підійшовши
до зазначених осіб, ОСОБА_1 усвідомлював, що він перебуває під час виконання
службових обов'язків, представився співробітником міліції й зробив їм усне
зауваження, з приводу неналежного поводження у громадському місці.

Переконавшись, що ОСОБА_3, ОСОБА_4. і ОСОБА_2.
перебувають у станні алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1, продовжуючи виконувати
свої службові обов'язки, присів на лавку і став переконувати їх у
протиправності поводження. При цьому як працівник правоохоронних органів, що
виконанує службові обов'язки, ОСОБА_1, ще раз зробив їм усне зауваження з
приводу їхньої неналежної поведінки у громадському місці і розпивання спиртних
напоїв.

Перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2.
усвідомлюючи, що з ним розмовляє працівник правоохоронних органів, який виконує
службові обов'язки, не бажаючи виконувати законні вимоги й прохання
співробітника міліції висловився на його адресу нецензурною лайкою, а потім
висловив погрозу застосувати до" нього насильство, вважаючи, що ОСОБА_1.,
втручається у їхні особисті справи. Свою протиправну поведінку і небажання
виконувати законні вимоги співробітника міліції, ОСОБА_2. виявив явно
агресивними діями у вигляді: розмахування руками перед обличчям ОСОБА_1.
навмисним нанесенням ОСОБА_1. не менш 2 ударів руками в обличчя.

Будучи один, біля трьох раніше незнайомих осіб, які
перебували у стані алкогольного сп'яніння, один із яких ОСОБА_2. поводився у
відношенні до працівника правоохоронних органів явно агресивно, а обстановка,
що складалась і зазначені вище протиправні дії ОСОБА_2., представляли для
ОСОБА_1. реальну небезпеку, останній повторив їм, що є співробітником міліції і
вправі застосувати табельну вогнепальну зброю. При цьому, ОСОБА_1
продемонстрував ОСОБА_3.,ОСОБА_4 і ОСОБА_2 табельну вогнепальну зброю -
пістолет Макарова НОМЕР_1 з магазином 8 патронами , що одержав для виконання
службових обов'язків.

Не бажаючи виконувати законні вимоги працівника
правоохоронних органів, будучи на підписці про невиїзд із приводу кримінальної
відповідальності, за злочин, передбачений ч. З ст. 185 КК України, у ОСОБА_2.
виник злочинний намір на викрадення табельної вогнепальної зброї та боєприпасів
до неї, а також на заподіяння ОСОБА_1. умисних тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи навмисно, з
метою викрадення в ОСОБА_1. табельної вогнепальної зброї та боєприпасів до неї,
а також заподіяння йому легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень,
ОСОБА_2. став наносити ОСОБА_1. удари ногами й руками в різні частини тіла, а
потім всім тілом сів на нього, у результаті чого, вихопив та викрав у
працівника правоохоронних органів табельну вогнепальну зброю - пістолет
Макарова НОМЕР_1 з магазином 8 патронами до нього.

Викрадену табельну вогнепальну зброю, ОСОБА_2. привів у бойову
готовність та перебуваючи від ОСОБА_1. на невеликій відстані, продовжуючи
реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заподіяння працівникові правоохоронних органів
тілесних ушкоджень. ОСОБА_2.

2

навмисно
зробив постріл, а потім ще 2
у напрямку землі, поруч з ОСОБА_1. Після пострілів з табельної вогнепальної
зброї, ОСОБА_2. наблизився
до ОСОБА_1. у притик і навмисно, наніс йому удар пістолетом в обличчя, від
якого ОСОБА_1 упав, ударившись головою об асфальт, та знепритомнів.

У результаті протиправних, злочинних дій, ОСОБА_2. умисно, заподіяв
працівникові правоохоронних органів ОСОБА_1. легкі та середньої тяжкості
тілесні ушкодження у вигляді:

закритої
черепно-мозкової травми, забиття головного мозгу легкого степеня з гипертензионно-ликворним синдромом,
рани потиличної частини голови з лівого боку, рани у області верхньої губи,
синця в області лівого лобового бугра, що відносяться до категорії середньої
тяжкості, які потягли тривалий розлад здоров'я й вогнепальне поранення на
нижній третині лівого стегна по внутрішній поверхні, що відносяться до
категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Таким чином, своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_2. заподіяв
працівникові правоохоронних органів легкі та середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Спостерігаючи, що відбувається, ОСОБА_4. і ОСОБА_3
допомогли ОСОБА_2 перетягнути ОСОБА_1., що перебував у непритомному стані, із
проїзної частини дороги до воріт Балашовского цвинтаря.

Усвідомлюючи, що працівник правоохоронних органів перебуває
у непритомному стані, у ОСОБА_2.
виник намір на таємне викрадення його майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, наживи ОСОБА_2. у потерпілого
повторно, таємно викрав: мобільний телефон "Сіменс"НОМЕР_2, вартістю 380 грн., із чіп - картою
стартового пакета "Джинс" з цифрами ІНФОРМАЦІЯ_2 гроші у сумі 15 грн., на
загальну суму 395 грн.

Своїми навмисними, злочинними діями, ОСОБА_2. повторно, вчинив
таємне викрадення чужого майна /крадіжку/.

В зміненому апеляційному подані прокурор просить пом'якшити засудженому
покарання за ст. 345 ч.2 КК
України, засуджений ОСОБА_2.
у апеляції також просить пом'якшити йому покарання, зазначає, що у судовому
засіданні вину свою визнав, щиро розкаявся має на утримані малолітнього сина,
хвору матір і сам хворіє.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_2. про пом'якшення
покарання за ст. 345 ч. 2 КК України,
потерпілого ОСОБА_1. про залишення вироку районного суду без зміни, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що вони підлягають задоволенню.

На підставі достовірних і узгоджених між собою доказів
районний суд обгрунтовано дійшов висновку про винність ОСОБА_2. у тому, що він
вчинив, а тому його дії правильно кваліфікував за ст.ст. 185 ч. 2, 262 ч.1, 345 ч.2 КК України.

З

4

Разом з тим,
призначаючи засудженому максимальне покарання, за ст.. 345 ч. 2 КК України
районний суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, що
ОСОБА_2., визнав
свою вину, виховує малолітнього сина, має хвору матір, сам хворіє, а тому колегія
вважає за необхідне пом'якшити засудженому покарання за вказаний злочин.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Змінене апеляційне подання прокурора та апеляцію засудженого ОСОБА_2. задовольнити.

Пом'якшити ОСОБА_2 покарання за ст. 345 ч. 2 КК України до 4 років
позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_2 засудженим за ст. 262
ч. 1 КК
України до 4 років
позбавлення волі;

за ст. 185 ч. 2 КК Україна до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 4 роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 70
ч. 4 КК
України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання,
призначеного Кіровським районним судом м.
Кіровограда від 06.01.2006 року, більш суворим остаточно
призначити покарання у вигляді 4
років позбавлення волі.

В решті цей
вирок залишити без зміни.

Судді:

(підпис)

Згідно з оригіналом суддя

апеляційного суду

Кіровоградської області
Зубко
К.А.