Справа № 161/5062/14-к
Провадження № 1-кс/0158/96/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Ківерці скаргу ОСОБА_4 на дії та бездіяльність слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить визнати бездіяльність слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення відносно посадових осіб та судді Луцького міськрайонного суду Волинської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування заявлених вимог, покликаючись на те, що посадовими особами Луцького міськрайонного суду Волинської області протягом 12-18 жовтня 2011 року були сфальсифіковані протоколи судових засідань по кримінальній справі про його обвинувачення у чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, а головуюча у справі суддя ОСОБА_6 порушувала його права як обвинуваченого, безпідставно знімаючи переважну більшість його запитань до свідків, вказує, що 01.03.2014 року він звернувся з повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення до Генерального Прокурора України, Прем`єр-Міністра та Президента України. 24 березня 2014 року отримав письмову відповідь за підписом слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 про відсутність підстав для внесення відомостей, зазначених ним у повідомленні, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись із зазначеним, посилаючись на норми ч. 1 ст.214 КПК України, просить визнати бездіяльність слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення відносно посадових осіб та судді Луцького міськрайонного суду до ЄРДР, визнати незаконними дії слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 щодо покривання незаконної діяльності посадових осіб та судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, зобов`язати слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 внести відомості за його повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2014 року відносно посадових осіб та судді Луцького міськрайонного суду до ЄРДР.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляли.

З метою дотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку, встановленого законом, розгляд скарги проводиться за відсутності скаржника.

Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши прокурора, який просив відмовити в задоволенні поданої скарги, слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 , який також вважає, що відсутні підстави для внесення заяви до ЄРДР, дослідивши матеріали скарги та наглядове провадження Прокуратури Волинської області 17 № 1054-11, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

В силу ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Разом з цим, ч. 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів наглядового провадження скаржник 01.03.2014 р. звертався до Генерального прокурора України, Прем`єр-Міністра та Президента України зі скаргою та повідомленнями про вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст. 364 - 366 посадовими особами та суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 при розгляді кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.368 КК України.

14 березня 2014 року за вих. № 17-1054-11 прокуратура Волинської області за підписом слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 повідомила скаржника, що скарга аналогічного змісту вже була предметом розгляду прокуратури області, за результатами якого було прийняте рішення про відмову у внесенні відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів наглядового провадження встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.10.2011 року за ч.1 ст. 368 КК України ( головуючий у справі суддя ОСОБА_6 ). Не погоджуючись з вироком суду скаржник та його захисник подали до Апеляційного суду Волинської області апеляційну скаргу, в доповненнях до якої виклали в тому числі і доводи, зазначені у повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення, і які були предметом розгляду апеляційної суду, який ухвалою від 17,23 січня 2012 року апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишив без задоволення.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 31.05.2012 року хоч і скасувала вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області та ухвалу Апеляційного суду Волинської області, однак вказала, що невідповідність висновків суду обставинам справи, однобічність і неповнота досудового та судового слідства, на яку покликався засуджений, порушуючи питання про перегляд судових рішень, були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанції, та їм дана належна оцінка, тому дані обставини перегляду в касаційному порядку не підлягають.

В силу ст. 129 Конституції України забезпечення апеляційного та касаційного оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства. Вплив на суддів у будь-якій спосіб забороняється (ст.126 Конституції).

За таких обставин, вважаю, що дії суб`єкту оскарження не суперечать вимогам ст.214 КПК України, оскільки заяви скаржника не містять будь-яких об`єктивних та достовірних відомостей про наявність в діях посадових осіб Луцького міськрайонного суду Волинської області та судді цього суду ОСОБА_6 ознак кримінально-карних діянь. Підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні.

Інші обставини, наведені в скарзі не доводять її вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення скаржника, та відповіді на його скаргу.

Керуючись ст.ст.306, 307, 309, 376, 395 КПК України, суддя -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_4 на дії та бездіяльність слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення відносно посадових осіб та судді Луцького міськрайонного суду Волинської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала суду згідно ч.ч.1-3 ст.309 КПК України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1