Справа №591/3823/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/122/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №0002143 за апеляційними скаргами заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2014 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, раніше судимий: 05.01.2005 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 12.12.2005 року Сумським районним судом Сумської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі

визнаний винним та призначено покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 357 КК України - у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення експертизи у сумі 98 грн. 28 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що 04.05.2014 року, близько 22 години, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні кафе-бару «Луна», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 21, познайомився з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та відпочивав разом з останніми за столиком за № 6. Близько 01 год. 25 хв. 05.05.2014 року, ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю потерпілих і що за ним ніхто не спостерігає, відкрив належну ОСОБА_11 , жіночу сумку, звідки витягнув гаманець останньої, звідки викрав грошові кошти в сумі 40 грн. та пластикову картку ломбарду «Скарбниця», а з належної ОСОБА_10 жіночої сумки викрав мобільний телефон «Samsung С-3322» вартістю 665 грн. та паспорт на ім`я ОСОБА_10 , під обкладинкою якого знаходилися грошові кошти у сумі 140 грн., в той же час довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий охороною закладу на місці вчинення злочину.

У поданій апеляційній скарзі з доповненнями прокурор, просить вирок суду скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що в порушення вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції, навівши в обґрунтування винуватості особи протоколи огляду місця події, висновок судової експертизи, протоколи слідчого експерименту та інші докази, не навів суті вказаних доказів, не вказав, що вони підтверджують, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому наголошує, що зазначивши в оскаржуваному судовому рішенні, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доводиться іншими, наявними у кримінальному провадженні доказами, суд їх не конкретизував. Також апелянт посилається на те, що в порушення вимог ст. 65 КК України судом неналежно оцінена сукупність характеризуючих обвинуваченого обставин, в тому числі суспільна небезпека скоєних кримінальних правопорушень, не дотримано принцип законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та безпідставно застосовано вимоги ст. 75 КК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, порушує питання про його скасування та ухвалення нового вироку, яким виправдати його підзахисного. За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що судове рішення не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, існування події кримінального правопорушення судом не доведено, наявні у справі докази суперечать один одному і є сумнівними, обвинувачення ОСОБА_7 ґрунтується на отриманих під тиском визнавальних показаннях останнього шляхом погроз, жорстокого поводження, маніпуляцій та введення його в оману з приводу подальшого ходу провадження по справі, а обшук його підзахисного свідками, які офіційно охоронцями не працювали і застосували насильство, проведено з порушенням норм КПК України. При цьому звертає увагу на спонукання слідчим потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до вимагання у Косенка грошових коштів. Крім того, наголошує, що є безпідставними твердження суду з приводу того, що надання обвинуваченим грошових коштів потерпілим є доказом визнанням останнім вини у скоєному. Стверджує, що своєчасно не вилучено відеозапис з камер відеоспостереження кафе-бару «Луна» події у ніч з 04.05.2014 р. по 05.05.2014 р., а цей запис продемонстрував би, що ОСОБА_7 не вчиняв злочинів, тому апелянт вважає, що вказані обставини свідчать про штучне створення доказів. Між тим, наголошує, що винуватість його підзахисного в інкримінованих йому злочинах ґрунтується лише на голослівних твердженнях потерпілих та охоронців, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону. Зазначає, що відсутність у матеріалах провадження належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_7 , існування в його діях складу кримінального правопорушення, недоведеність існування події кримінального правопорушення є підставами для виправдання його підзахисного.

В запереченні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 не погоджується з апеляційною скаргою прокурора з доповненнями та вважає, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд дотримався вимог ст. 65 КК України, взявши до уваги обставини, що характеризують особу його підзахисного і підстави для призначення нового розгляду в суді відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи та зміст поданих апеляційних скарг, міркування прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 на підтримку поданих ними апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який вважав, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню та погодився з позицією захисту щодо його виправдання, колегія суддів, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ст. 374 КПК України та пунктів 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 (зі змінами, внесеними постановою, №6 від 2.05.2008 року) «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» суд у мотивувальній частині вироку зазначає джерело доказу, фактичні дані, що стосуються доказуваних обставин, передбачених ст.91 КПК України, а також зазначає, які обставини цими доказами спростовуються чи підтверджуються як зазначаються і мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання. При цьому, докази, якими обґрунтовується вирок, повинні бути конкретними за змістом, при їх викладенні не повинні допускатися припущення і неточності. Окрім того, суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, обвинувачених, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи тощо.

Однак цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався, обставини провадження розглянув поверхнево, не дав аналізу усім зібраним у справі доказам.

Так, з оскаржуваного судового рішення вбачається, що у мотивувальній частині вироку суд першої інстанції в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 , обмежився лише посиланням на протоколи огляду місця події, висновок судової експертизи, протоколи слідчого експерименту та інші докази, не зазначивши, які обставини цими доказами підтверджуються або спростовуються. Водночас, зазначивши у вироку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доводиться іншими, наявними у кримінальному провадженні доказами, суд при цьому їх не конкретизував, допустив припущення. Тобто суд, на обґрунтування своїх висновків щодо винності обвинуваченого ОСОБА_7 , не проаналізував докази у справі, в тому числі і на які послався у вироку та фактично не дав їм належної оцінки.

Окрім того, суд звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, у мотивувальній частині вироку не навів мотивів прийнятого рішення про можливість його виправлення без реального відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дане кримінальне провадження розглянуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а апеляційний суд в даному випадку немає можливості усунути вказані недоліки, в умовах відсутності клопотань учасників кримінального провадження про повторне дослідження обставин кримінального провадження чи дослідження доказів, які досліджувалися судом першої інстанції, тому колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора і захисника щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.1 ст.412, ст.415 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції.

У зв`язку із скасуванням вироку суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів в обговорення доведеності чи недоведеності винуватості обвинуваченого, кваліфікації інкримінованих йому злочинів, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого кримінального закону та покарання, не входить і вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про призначення м`якого покарання, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність події кримінального правопорушення, відсутність в діях обвинуваченого складу інкримінованих кримінальних правопорушень, мають бути предметом дослідження при новому судовому розгляді справи, де суду першої інстанції слід ретельно дослідити всі обставини справи, наявні докази, дати їм належну оцінку та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг прокурора та захисника щодо скасування вироку суду з передбаченої п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підстави.

Тому, враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду Сумської області вступає в законну силу негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно: головуючий-суддя ОСОБА_2