Справа № 11- 455/2008 Головуючий у 1-й інстанції -
Категорія: ст. 121 ч. 1 Доповідач -
У Х В А Л А

і м е н е м У к р
а ї н и

2008 року
серпня «19» дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого: Безверхого О.М.,

суддів: Гончарова М.В.,
Пархоменко О.М.,

з участю прокурора:
Кононової Л.Ф.,

захисника: ОСОБА_1,

засудженого: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Ковпаківського
районного суду м. Суми від “24” червня 2008 р. яким,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в силу ст. 89
КК України не судимий

засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 3 роки 10 місяців позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 755 грн.
53 коп. на відшкодування матеріальної шкоди і 4000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, а також на користь фінансового управління Сумської обласної
державної адміністрації 5251 грн. 31 коп. витрат на стаціонарне лікування
потерпілого.

В С Т А Н О В И Л А :

У відповідності з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і
засуджений за те, що 26 листопада 2007 року близько 17 год. 30 хв. перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
в АДРЕСА_1, на грунті неприязних відносин, під час сварки умисно наніс
три удари лезом сокири по голові
ОСОБА_3 заподіявши тілесні ушкодження у вигляді відкритої
черепно-мозкової травми, забій головного мозку тяжкого ступеня, уламковий
перелом скроневої та потиличної області, рубленої рани правої скроневої,
потиличної, тім'яної кості справа, тобто тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні
для життя в момент заподіяння.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 вказує на те, що він не мав
умислу на спричинення ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, він захищався від
нього і при цьому заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у стані душевного
хвилювання, тому просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове
розслідування.

Заслухавши доповідача про обставини справи і зміст
апеляції, засудженого та його захисника, які просили вирок змінити та
перекваліфікувати дії на ст. 124 КК України призначивши покарання в межах цього
закону, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляцію - без
задоволення, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що задоволенню вона
не підлягає.

Висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину за
обставин встановлених судом грунтуються на зібраних у справі і перевірених у судовому засіданні доказах.

Твердження ОСОБА_2 про заподіяння потерпілому тяжких
тілесних ушкоджень у стані сильного душевного хвилювання та при перевищенні меж
необхідної оборони перевірялись у
судовому засіданні і обгрунтовано визнані судом такими, що не відповідають
дійсності.

Так, сам засуджений ОСОБА_2 не заперечує, що 26 листопада
2007 року, після вживання
алкогольних напоїв з ОСОБА_3 виникла сварка в ході якої він три рази
ударив по голові потерпілого лезом сокири.

За даними судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_3 виявлені тілесні
ушкодження - відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, множинні уламкові
переломи кісток зводу та основи черепа, многочисленні рублені рани голови і ці
тілесні ушкодження відносяться до тяжких, небезпечних для життя в момент
заподіяння. Тілесні ушкодження утворилися від дії предмета, яким могла бути
сокира. Кількість травматичних дій не менше трьох /а.с. 59 - 60 т. 1/.

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи на зрізі
шпалер, вилучених з будинку та на тампоні зі змивом вилученого з полу кухні
виявлена кров, походження якої можливо від потерпілого ОСОБА_3 і неможливо від
ОСОБА_2 /а.с. 30 - 32 т. 1/.

Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пояснили, що 26 листопада 2007
року, коли вони були на службі по охороні громадського
порядку, до них підійшов ОСОБА_2 і повідомив про те, що він вбив людину. Вони поїхали за
місцем вчинення злочину і біля крильця будинку побачили сокиру, а в будинку
виявили потерпілого ОСОБА_3, який був в крові. ОСОБА_2 сказав, що потерпілого
три рази вдарив сокирою по голові.

Отже, суд правильно зробив висновок про те, що ОСОБА_2
умисно заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння. Сама локалізація ран свідчить про нанесення ударів сокирою
зі значною силою, що підтверджує висновок суду про направленість умислу
засудженого ОСОБА_2

Посилання засудженого в апеляції на те, що він захищався
від потерпілого, але перевищив межі необхідної оборони та те, що він перебував
у стані сильного душевного хвилювання з достатньою повнотою перевірялось судом
і не знайшло свого підтвердження.

Він сам у своїй явці з повиною вказував про те, що він перехватив з рук
ОСОБА_3 сокиру і наніс три удари в голову потерпілому. За висновком
судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 не виявлено, пошкоджень
від сокири на столі в будинку не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_2 за ст. 121 ч. 1 КК України є правильною і підстав для
перекваліфікації дій засудженого на ст. 124 КК України не вбачає. Суд дійшов
обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 при вчиненні злочину проти ОСОБА_3
діяв обдумано, розсудливо і цілеспрямовано, тому він в стані сильного душевного
хвилювання не перебував.

Що стосується покарання, яке суд призначив ОСОБА_2, то
воно відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24
червня 2008 року відносно ОСОБА_2
залишити без зміни, а його апеляцію -
без задоволення.

Головуючий Безверхий О.М.

Судді
Гончаров М.В.

Пархоменко О.М.