Ухвала

іменем україни

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_1,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3.,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4.,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Котельва Полтавської області, мешканця м. Черкаси, такого, що судимості не мав,

за участю прокурора ОСОБА_6.,
засудженого ОСОБА_5,
ВСТАНОВИЛА:

З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся засуджений з вимогами про перевірку вироку апеляційного суду щодо нього.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та з покладенням на нього обовʼязків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 4 листопада 2014 року скасовано вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2013 року та ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України й за цим законом йому призначено покарання у виді штрафу в сумі 85 000 грн. з позбавленням його права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій незалежно від форм власності строком на один рік.

Вироком вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

В касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 посилаючись на неправильне застосування кримінального закону, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судом при постановленні вироку, просить скасувати судові рішення та призначити новий судовий розгляд.

Мотивуючи касаційну скаргу зазначає про те, що він не є субʼєктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, оскільки він не був наділений відповідними службовими повноваженнями, за порушення порядку виконання яких його засуджено апеляційним судом.

Крім того, засуджений твердить й про недоведеність його вини місцевим судом, оскільки в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Мотивуючи скаргу в цій частині засуджений вказує, що він не міг заволодіти майном ОСОБА_7, або придбати право на його майно шляхом обману чи зловживання довірою, оскільки потерпілому достовірно було відомо про порядок укладення, продовження та розірвання договорів оренди, а також про те, що для укладення договору оренди або продовження строку його дії нікому не потрібно платити будь-які кошти.

Вироком Апеляційного суду ОСОБА_5, засуджено за те, що він працюючи згідно наказу № 244 з 17 серпня 2007 року на посаді начальника відділу оренди Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки, відповідно до своєї посадової інструкції: веде первинний облік справ і матеріалів щодо фізичних і юридичних осіб, яким надається в оренду кооперативне майно, забезпечує зберігання справ та інших матеріалів, бере участь у підготовці та проведенні спільних нарад із орендарями, готує проекти договорів оренди, які укладаються між орендарями бази, вносить пропозиції про стан використання матеріально-технічної бази та виконання умов оренди, вносить пропозиції адміністрації бази по безперебійній експлуатації майна зазначеної бази, готує до укладання договори на послуги по охороні бази в тому числі магазинів та виконує інші, відповідно до інструкції, обов'язки, тобто будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надані йому повноваження, повʼязані з займаною ним посадою, за погодження продовження строку оренди складських приміщень НОМЕР_1, НОМЕР_2, розташованих на території вказаної торгівельно-оптової бази, що по АДРЕСА_1, в коридорі адміністративного приміщення зазначеної торгівельно-оптової бази одержав від приватного підприємця ОСОБА_7 неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 11 600 грн.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав свою касаційну скаргу, прокурора, який вважав вирок апеляційного суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Доводи касаційної скарги засудженого щодо незаконності вироку місцевого суду не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки стосуються скасованого, тобто неіснуючого судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Постановляючи вирок, суд апеляційної інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався в одержанні службовою особою юридичної особи приватного права неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах третіх осіб, поєднане з вимаганням. Його дії було кваліфіковано за ч. 4 ст. 3863 КК України.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України.

Апеляційний суд скасував зазначений вирок, та постановив свій вирок, яким визнав ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3683 КК України.

При цьому апеляційний суд допустив ряд суперечностей та неточностей, неналежним чином мотивував свої висновки у звʼязку з чим вирок апеляційного суду не можна вважати законним та обґрунтованим.

У своєму вироку апеляційний суд мотивував необхідність скасування вироку суду першої інстанції, навів докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3683 КК України та спростував доводи засудженого про отримання 11 600 грн. в якості часткового погашення боргу по заробітній платі.

Як на докази вини ОСОБА_5 апеляційний суд послався на заяву ОСОБА_7 від 27 листопада 2012 року та долучені до неї копії документів, у тому числі, копії договорів оренди обʼєкта нерухомості від 27 червня 2009 року та 4 січня 2011 року. Однак, апеляційний суд не дав ніякої оцінки тому, що договір оренди складу НОМЕР_1 від 27 червня 2009 року був укладений не з ОСОБА_7, а з його сином - ОСОБА_8, а у тексті договору оренди від 4 січня 2011 року зазначені тільки склади НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Апеляційний суд, виходячи з оцінки повноважень, передбачених посадовою інструкцією начальника відділу по оренді, дійшов висновку, що ОСОБА_5 в силу своїх повноважень міг вплинути на укладення договорів оренди складських приміщень, продовження строку договорів та їх розірвання, в тому числі і щодо ОСОБА_7 Однак, такий висновок є передчасним, оскільки апеляційний суд будь-яких доказів того, що ОСОБА_5 впливав на вирішення питань щодо продовження строків оренди складських приміщень ОСОБА_7 у вироку не навів.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався в отриманні неправомірної вигоди за погодження продовження строку оренди складських приміщень НОМЕР_1, НОМЕР_2 в інтересах третіх осіб.

Апеляційний суд за результатами розгляду кримінального провадження встановив, що засуджений вчинив указані дії в інтересах ОСОБА_7, тобто особи, яка запропонувала і надала таку вигоду. Мотивів зміни обʼєктивної сторони кримінального правопорушення у порівнянні з обвинувальним актом апеляційний суд у вироку не навів.

З урахуванням викладеного, вирок апеляційного суду не можна вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим, тому він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду необхідно ретельно перевірити і проаналізувати всі доводи апеляційних скарг, дати на них відповідь та з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Черкаської області від 4 листопада 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий апеляційний розгляд.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3