Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К копія:
30 березня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за апеляційною скаргою заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_6 (далі-прокурор), на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 27 січня 2015 року,
з участю прокурора: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката: ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 27 січня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. У відповідності до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_5 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за попереднім вироком Рівненськогоо районного суду Рівненської області від 10 листопада 2014 року покарання, призначеного за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 104 та ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнено з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю два роки з покладенням відповідно до ст.76 КК України відповідних обов`язків. Судом також було вирішено питання щодо речових доказів.

В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 доводить, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до м`якості призначеного покарання. Зазначає, що статтею 70 КК України, передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання бідьш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, і всупереч вказаним вимогам, суд першої інстанції визначив остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом поглинення однакових за видом і розміром покарань, а саме позбавлення волі строком на 3 роки. Просить вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 27 січня 2015 року стосовно ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України в частині призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 остаточне покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за вказаним вироком та вироком Рівненського районного суду від 10 листопада 2014 року у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 роки. У решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_12 і захисника ОСОБА_9 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, яким суд дав належну оцінку, та прокурором не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України є вірною.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Пунктом четрвертим частини першої статті 409 КПК України, передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За вимогами п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, як вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 остаточного покарання, суд першої інстанції допустив неправильне застосування кримінального закону, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування вироку.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України покарання призначається за правилами передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 був засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2014 року (а.с. 78-79) за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, було визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді трьох років позбавлення волі, і на підставі ст. 75,104 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання було звільнено та встановлено йому іспитовий строк тривалістю два роки, з покладенням відповідно до ст.76 КК України відповідних обов`язків, яке він не відбув.

Злочинні дії, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення яких ОСОБА_5 притягнуто до кримінальної відповідальності були скоєні ним 01 листопада 2014 року, тобто до постановлення вищезазначеного вироку Рівненського районного суду від 10 листопада 2014 року.

При призначенні обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю злочинів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визначення остаточного покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, проте, застосовуючи при цьому принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим до однакових за розміром і видом покарань залишив поза увагою, що відповідно до ч. 2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», однакові за розміром і видом покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання з дотриманням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 27 січня 2015 року відносно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасувати.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Рівненського районного суду від 10 листопада 2014 року, призначити остаточне покарання три роки один місяць позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до п.п.3,4 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в цю інспекцію.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили після її ухвалення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

З оригіналом згідно: суддя-доповідач: ОСОБА_1