Справа №1-24/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2007 року Знам"янський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області в складі:

головуючого судді Шевцової
Н.В.

при секретарі
Чукановій О.А.

з участю прокурора Устянцева
С.В.

захисника ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
залу суду в місті Знам"янка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженця села Богданівка Знам"янського району Кіровоградської області,
українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,
співмешкаючого, маючи на утримання двох малолітніх дітей, мешкаючого по
АДРЕСА_1, раніше не судимого, -

за ст. 124 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1., маючи умисел на умисне заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, вчинив злочин при
наступних обставинах.

12.04.2006
року близько 13.00 години,
ОСОБА_1., розшукуючи свою співмешканку ОСОБА_4., зайшов до її будинку,
розташованому в АДРЕСА_2,
де побачив її та раніше йому відомих ОСОБА_5 і ОСОБА_6. В цей момент
ОСОБА_4. вимагала, щоб ОСОБА_5 та ОСОБА_6. залишили приміщення належного їй
вказаного будинку, в якому ті розпивали спиртні напої. Не бажаючи встрявати до
їхньої суперечки, ОСОБА_1. вийшов на вулицю, звідки почув крики ОСОБА_4., яка з
будинку кликала на допомогу. Забігши в будинок, він побачив, що ОСОБА_5
наносить тілесні ушкодження руками та ногами в область кінцівок, голови та
тулубу його співмешканки ОСОБА_4., яка завідомо для нього знаходилася в стані
вагітності та від нанесених їй тілесних ушкоджень впала. Маючи намір припинити
протиправні діяння ОСОБА_5., які він розцінив як небезпечні для життя як самої
ОСОБА_4. та і їхньої майбутньої дитини, ОСОБА_1. відтягнув його від ОСОБА_4. та
витяг на подвір"я. Не заспокоюючись та не припиняючи своїх злочинних дій,
ОСОБА_5 став наносити тілесні ушкодження руками та ногами самому ОСОБА_1. в
область скроней та обличчя, пориваючись при цьому знову нанести удари ОСОБА_4.,
яка знаходилася вже на подвір"ї. В ході цього ОСОБА_1., маючи умисел, що
раптово виник у нього, направлений на оборону себе, своєї співмешканки та
їхньої майбутньої дитини, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область
щелепи зліва, який від даного удару

2

впав на землю, а ОСОБА_1. після
цього наніс йому один удар лівою ногою в область спини ОСОБА_5, крім того
заподіявши йому інші удари, точну направленність яких він вказати не зміг. При
цьому характер небезпеки протиправних дій ОСОБА_5. не відповідав характеру
захисту з боку ОСОБА_1., тобто ним були перевищені межі необхідної оборони.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_5
тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта №37 від
29.04.2006 року у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного
мозку, субарахноїдального крововиливу, крововиливу в м"які тканини голови,
спадин та крововиливів в області голови і шиї. Від вище вказаних тілесних
пошкоджень 13.04.2006 року в
Знам"янській ЦРЛ Кіровоградської області настала смерть потерпілого
ОСОБА_5.

Таким чином ОСОБА_1. скоїв умисне заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, тобто
злочин, передбачений ст. 124
ЮС України.

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1. свою
вину в скоєному злочині визнав в повному обсягу і суду пояснив, що 12.04.2006 року перебуваючи
на АДРЕСА_2 крики своєї вагітної співмешканки ОСОБА_4. Він побіг в будинок,
побачив як потерпілий ОСОБА_5 руками і ногами завдає удари ОСОБА_4. по голові,
тулубу. ОСОБА_1. відтягнув ОСОБА_5. від ОСОБА_4., але той продовжував
пориватися до ОСОБА_4. З метою перешкодити подальше нанесення ударів по
ОСОБА_4., які могли бути небезпечними для його співмешканки і для майбтньої
дитини, ОСОБА_1. наніс ОСОБА_5 близько десяти ударів руками і ногами в область
голови, від яких потерпілий падав. Пам'ятає, що наносив удари потерпілому в
область щелепи, спини. В скоєному розкаюється, просить у потерпілої вибачення,
просить суд його суворо не карати.

Вина ОСОБА_1. перевірена в судовому засіданні у
відповідності зі ст. 299
КПК України, за згодою підсудного та прокурора, в зв"язку з тим, що
ОСОБА_1. обставини справи, викладені в обвинувальному висновку не оспорює, а
тому докази по справі судом в порядку ст. 299
КПК України не досліджувались.

Оскільки обвинувачення ніким із учасників судового процесу
не оспорюються, суд вважає вину підсудного ОСОБА_1. в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 124 КК
України, за ознаками: умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у
разі перевищення меж необхідної оборони, -
доведеною.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1. суд
враховує характер суспільної небезпеки скоєного підсудним закінченого злочину,
який закон класифікує як злочин невеликої тяжкості, особу ОСОБА_1., що він
раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні
двох малолітніх дітей.

До обставин, які пом"якшують покарання ОСОБА_1. суд
відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному.

Обставин,
які обтяжують вину підсудного ОСОБА_1. судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_1, особу підсудного,
наявність обставин які пом"ягшують покарання і відсутність обставин, які
обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1. можливе без
ізоляції його від суспільстава, призначивши йому покарання не пов"язане з
позбавленням волі, із застосуванням ст. 75
КК Украиїни.

По даній справі потерпілою ОСОБА_7. заявлено цивільний
позов про стягнення з ОСОБА_1. матеріальної шкоди в розмірі 7079,00 грн., та
моральної шкоди в сумі 50000
грн., враховуючи, що підсудний не оспорює розмір матеріальної шкоди,
частково визнає цивільний позов про стягнення моральної шкоди, враховуючи, що
потерпілій дійсно завдані моральні страждання, що підсудним в рахунок
відшкодування шкоди потерпілій надіслано 1950
грн, суд вважає необхідним позовні вимоги цивільного позивача задовольнити
в частині стягнення моральної шкоди частково, стягнувши з підсудного на користь
ОСОБА_7 6000 грн в
рахунок відшкодування моральної шкоди та 7079
грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Керуючись ст. ст. 323
-324 КПК України, суд,-

3

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого
ст. 124 КК
України і призначити йому покарання за ст. 124 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбуття призначеного
покарання з іспитовим строком на 2
(два) роки.

Відповідно до ст. 76
КК України, покласти на ОСОБА_1 обов"язок повідомляти органи
кримінальної-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1- підписку про
невиїзд - залишити
без зміни до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 в рахунок
відшкодування матерільної шкоди в сумі 7079
грн та моральної шкоди в сумі 6000
грн., а всього стягнути 13079
(тринадцять тисяч сімдесят дев'ять) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Кіровоградської області протягом 15-ти діб після проголошення вироку.