Справа № 361/4249/2014-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/238/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 03.03.2015

УХВАЛА
іменем України
03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000847 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2014 року , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бічура Амурської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Молочанськ Запорізької області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, жителя АДРЕСА_2 (зареєстрованого в АДРЕСА_3 ), раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_11 21173 грн. 56 коп. матеріальної шкоди та 170000 грн. моральної шкоди, а всього 191173 грн. 56 коп.

Стягнуто з ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_12 445 грн. 23 коп. матеріальної шкоди та 25000грн. моральної шкоди, а всього 25445 грн. 23 коп.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 10 березня 2014 року близько 02-ї години ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , проходячи повз будинок АДРЕСА_4 побачили, що у житловому вагончику, який розташований на вулиці поблизу вказаного будинку, горить світло. Вважаючи, що у вказаному вагончику ніхто не проживає та туди вірогідно проникли злочинці, вони підійшли до вагончика, з метою з`ясування вказаних обставин. Після цього, ОСОБА_12 постукав у двері житлового вагончика та одразу ж їм відчинили двері, після чого останній разом з ОСОБА_15 зайшли в дане приміщення з метою з`ясування причин перебування там незнайомих їм осіб. В приміщенні вагончика перебували тимчасово там проживаючі з дозволу власника ОСОБА_8 та ОСОБА_14 . В послідуючому, в приміщенні вищевказаного житлового вагончика між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 з одного боку та ОСОБА_12 з ОСОБА_15 з іншого - на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт.

Під час даного конфлікту, ОСОБА_8 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_15 два удари металевим прутом (насадкою-міксером для змішування бетону) по голові спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в лобно-тім`яній ділянці по центру, крововиливу у м`які тканини голови, лінійного перелому правої тім`яної кістки, внутрішньо мозкової гематоми в правій тім`яній ділянці, субарахноїдального крововиливу, що покриває півкулі мозку та мозочку, вогнища забою та геморагічного просякнення тканини мозку правої його півкулі з проривом зони деструкції в бічний шлуночок мозку, вогнища забою в ділянці лівої скроневої частки, крові в шлуночках мозку, які згідно висновку експерта № 32/729/2 від 29 квітня 2014 року мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, синця в ділянці правого ока, який згідно висновку експерта № 32/729/2 від 29 квітня 2014 року, має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 04 год. 45 хв. помер в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Згідно висновку експерта № 32/729/2 від 29 квітня 2014 року причиною смерті ОСОБА_15 стала закрита черепно-мозкова травма у вигляді забійної рани та крововиливу в м`які тканини - в ділянці волосистої частини голови, лінійного перелому правої тім`яної кістки, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, у шлуночки та в тканини мозку, що зумовили розвиток набряку - набухання головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_8 умисно заподіяв тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_15 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час даного конфлікту, обвинувачений ОСОБА_14 , діючи умисно та на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_12 численні удари кулаками рук в область голови та правої кисті спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої тім`яно-потиличної області, струсу головного мозку, які згідно висновку експерта № 86 від 27 березня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, закритого уламкового перелому проксимальної фаланги 4-го пальця правої кисті зі зміщенням уламків, які згідно висновку експерта № 86 від 27 березня 2014 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Крім цього, ОСОБА_14 , використовуючи ніж, погрожував потерпілому ОСОБА_12 та намагався нанести йому удари по тілу, але ОСОБА_12 , обороняючись та самозахищаючись, намагався утримати лівою рукою вказаний ніж, в результаті чого ОСОБА_14 заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді трьох різаних ран 3 та 4 пальців лівої кисті, які згідно висновку експерта № 86 від 27 березня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_14 заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити. Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а зміст оскаржуваного вироку містить істотні суперечності, є необґрунтованим та незаконним. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що його підзахисний ОСОБА_14 разом із ОСОБА_8 після тяжкого робочого дня спокійно спали у спеціально пристосованому для проживання житловому вагончику з дозволу його власника ОСОБА_16 і фізично не мали на той час можливості і бажання конфліктувати з нічними нападниками ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , а відповідно не мали умислу завдавати останнім будь-які тілесні ушкодження, оскільки спокійно спали при вимкнутому освітленні. Вважає, що в даному випадку ОСОБА_14 з ОСОБА_8 насильно були втягнуті у конфліктну ситуацію, яка не залежала від їх особистого волевиявлення та захищаючи своє здоров`я та життя вимушені були оборонятися від нападників, оскільки іншого виходу у них не було. Окрім цього, суд не взяв до уваги наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 , підтверджених відповідною судово медичною експертизою, що підтверджує факт нападу і необхідної оборони.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, застосувавши зміну правової кваліфікації правопорушення ОСОБА_8 на ст. 124 КК України. Вважає, що ухвалений судом вирок є незаконним, викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи, досудове та судове слідство проведено неповно, однобічно, упереджено, не досліджені усі обставини справи, допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону, внаслідок чого суд прийняв необгрунтоване рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи. Кваліфікація дій ОСОБА_17 є неправильною за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки особа яка захищається від нападників та припиняє їхні злочинні дії, може лише перевищити межі необхідної оборони. Зазначає, про те, що оцінивши загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_14 10 березня о 02 год. 49 хв. зателефонував власнику житлового вагончика ОСОБА_16 і попросив терміново викликати на місце події міліцію. У свою чергу ОСОБА_16 відразу о 02 год. 55 хв. зателефонував на спеціальну лінію «102» і повідомив про напад на його вагончик, у якому проживали його робітники ОСОБА_14 з ОСОБА_8 . Аналогічні дзвінки про допомогу були здійснені ОСОБА_16 до Броварського MB ГУ МВС України в Київській області на телефонну лінію, але міліція його телефонні повідомлення ігнорувала і на місце події прибула лише вранці. Окрім цього, як під час досудового так і судового слідства заявлялись клопотання про проведення слідчого експерименту на місці події за участю обвинувачених та судово-медичного експерта із застосуванням відеозапису; клопотання про проведення комплексної судово-медичної експертизи; клопотання проведення пожежно-технічної експертизи; клопотання про виклик та допит як свідків понятих ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які були присутні під час огляду місця події, в ході якого вилучалась насадка до міксера. У задоволенні зазначених клопотань безпідставно відмовлено, а тому залишилось багато нез`ясованих та не перевірених обставин справи.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким змінити правову кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд належним чином не дослідив те, що житловий вагончик і територія, на якій він знаходиться є приватною власністю ОСОБА_16 , таким чином ОСОБА_12 і ОСОБА_15 незаконно проникли до володіння особи. Окрім цього, в залі суду було представлено дві різні металеві насадки до міксеру, на яких не було виявлено ні залишків крові, ні епітелію шкіри потерпілого ОСОБА_15 .

В запереченнях на апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , представник потерпілих - адвокат ОСОБА_13 та потерпіла ОСОБА_11 зазначили, вважають, що суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку, повно та об`єктивно провів судове слідство, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, правильно застосував кримінальний закон, якій підлягав застосуванню, а також дотримався норм кримінально-процесуального закону під час розгляду справи та постановлення вироку, а тому просять вирок залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та захисників, які підтримали апеляційні скарги, думку потерпілих, їх представника та думку прокурора, які заперечували щодо задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а вирок суду скасуванню, з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, виходячи з наступного.
Як вбачається з обвинувального акта, 23.05.2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 березня 2014 року близько 02 години ОСОБА_12 та ОСОБА_15 проводили свій вільний час, прогулюючись по АДРЕСА_4 . В цей час, проходячи повз будинок АДРЕСА_4 вказаної вулиці вони побачили, що у житловому вагончику, який розташований на вулиці поблизу вказаного будинку горить світло. Вважаючи, що у вказаному вагончику ніхто не проживає та туди вірогідно проникли злочинці, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 підійшли до вагончика, який знаходиться на АДРЕСА_4 з метою з`ясування вказаних обставин.

Після цього, ОСОБА_12 постукав у двері житлового вагончика та одразу ж їм відчинили двері, після чого останній разом з ОСОБА_15 зайшли в дане приміщення з метою з`ясування причин перебування там незнайомих їм осіб. В цей час в приміщенні вагончику, який розташований на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 знаходилися тимчасово там проживаючі з дозволу власника ОСОБА_8 та ОСОБА_14

10 березня 2014 року, близько 02 години 30 хвилин в приміщенні вищевказаного житлового вагончика між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 з одного боку та ОСОБА_12 та ОСОБА_15 з іншого боку на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_8 , діючи умисно та на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_15 два удари металевим прутом (насадкою-міксером для змішування бетону) по голові спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в лобно-тім`яній і по центру, крововиливу у м`які тканини голови, лінійного перелому правої тім`яної кістки, внутрішньо мозкової гематоми в правій тім`яній ділянці субарахноїдального крововиливу, що покриває півкулі мозку та мозочку, вогнища забою та геморагічного просякнення тканини мозку правої його півкулі з проривом зони деструкції в бічний шлуночок мозку, вогнища забою ділянці лівої скроневої частки, крові в шлуночках мозку, які згідно висновку експерта № 32/729/2 від 29 квітня 2014 року мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, синця в ділянці правого ока, який згідно висновку експерта № 32/729/2 від 29 квітня 2014 року, має ознак легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 04 години 45 хвилин помер в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Згідно висновку експерта № 32/729/2 від 29 квітня 2014 року причиною смерті ОСОБА_15 стала закрита черепно-мозкова травма, у вигляді забійні рани та крововиливу в м`які тканини - в ділянці волосистої частини голови лінійного перелому правої тім`яної кістки, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, у шлуночки та в тканини мозку, що зумовили розвиток набряк, набухання головного мозку.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінальної правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

23.05.2014 року ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 К України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 березня 2014 рок близько 02 години, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 проводили свій вільний час прогулюючись по АДРЕСА_4 . В цей час, проходячи повз будинок АДРЕСА_4 вказаної вулиці, вони побачили, що у житловому вагончику, який розташований і вулиці поблизу вказаного будинку горить світло. Вважаючи, що у вказаному вагончику ніхто не проживає та туди вірогідно проникли злочинці, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 підійшли до вагончика, який знаходиться на АДРЕСА_4 з метою з`ясування вказаних обставин.

Після цього, ОСОБА_12 постукав у двері житлового вагончика одразу ж їм відчинили двері, після чого останній разом з ОСОБА_15 зайшли в дане приміщення з метою з`ясування причин перебування там незнайомих осіб. В цей час в приміщенні вагончику, який розташований на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 знаходилися тимчасово там проживаючі з дозволу власника ОСОБА_8 та ОСОБА_14

10 березня 2014 року близько 02 години 30 хвилин в приміщенні вищевказаного житлового вагончика між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 одного боку та ОСОБА_12 та ОСОБА_15 з іншого боку на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт. Під час даного конфлікту, ОСОБА_14 , діючи умисно та на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_12 численні удари кулаками рук в область голови та правої кисті, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої тім`яно-потиличної області струсу головного мозку, які згідно висновку експерта № 86 від 27 березня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, закритого уламкового перелому проксимальної фаланги 4-го пальця правої кисті зі зміщенням уламків, які згідно висновку експерта № 86 від 27 березня 2014 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Крім цього, ОСОБА_14 , використовуючи ніж, погрожував потерпілому ОСОБА_12 та намагався нанести йому удари по тілу, але ОСОБА_12 , обороняючись та самозахищаючись, намагався утримати лівою рукою вказаний ніж, в результаті чого ОСОБА_14 заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді трьох різаних ран 3 та 4 пальців лівої кисті, які згідно висновку експерта № 86 від 27 березня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_14 в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен місити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта суд призначає і проводить підготовче судове засідання, в якому має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , складений слідчим і затверджений прокурором, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_14 саме підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються.

Колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.

Суд першої інстанції під час підготовчого провадження, зобов`язаний був перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судового рішення, передбаченого ч. 3 ст. 314 КПК України.
Але при розгляді даного кримінального провадження, суд першої інстанції залишив поза увагою положення ч. 1 ст. 337 КПК України, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та розглянув кримінальне провадження, в якому прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_8 та ОСОБА_14 обвинувачення у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

За даних обставин, колегія приходить до висновку, що зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону - є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпеченні дотримання законності, правильного правозастосування та відповідно постановлення обґрунтованого судового рішення.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги кримінального процесуального закону, а тому вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2014 року необхідно скасувати, та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.
При новому розгляді зі стадії підготовчого судового засідання кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_14 необхідно усунути зазначені порушення, крім того звернути увагу на доводи, викладені в апеляційних скаргах, в залежності від встановленого, постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_14 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Головуючий

Судді