Справа № 1-1722007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007
року Полтавський районний
суд в складі:

головуючого -
судді Гальченко О.О. при секретарі - Баєчко О.І. з участю прокурора - Васильєва
О.В. та адвоката -ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому
виїзному судовому засіданні
в залі суду
в с Бойківське
Полтавського району та області справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця АДРЕСА_1 громадянина України, українця,
з середньою освітою, не
одруженого, неповнолітніх дітей не
має, прописаного і проживавшого в
АДРЕСА_2, не працюючого, раніше
судимого:

03.
12.2002 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.
189 ч.2КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

22.12.2004 року
Краматорським міським судом Донецької області за ст.
187 ч.2; 186 ч.2; 189 ч.2; 70; 71 КК України до 8 років 6 місяців
позбавлення волі; у вчиненні злочину передбаченого ст.
391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 відбуваючи з 25.07.2005 року покарання у БВК № 16 Полтавської області
став на шлях злісної непокори законним вимогам представників адміністрації. За
допущені порушення вимог режиму відбування покарання, Правил внутрішнього розпорядку неодноразово, обґрунтовано піддався різним дисциплінарним
стягненням. В результаті чого, 12.03.2007 року обгрунтовано був переведений
в приміщення камерного типу (ПКТ) терміном на 1 місяць. Але після виходу із ПКТ
на шлях виправлення не став, своєї
поведінки не змінив, а продовжував
порушувати вимоги режиму відбування покарання,
за що знову був підданий стягненням,
а саме:

-18.04.2007
року йому оголошено догану за те, що
цього ж дня о 09-30 год.
відкрито, демонстративно, умисно та зухвало відмовився виконати законну
вимогу начальника відділення СПС №2 Коломійця О.М. приступити до чергування по прибиранню
спального приміщення, згідно раніше
затвердженого начальником установи графіка; -20.04.2007 року оголошено догану
за те, що відкрито, демонстративно, умисно,
зухвало 20.04.2007 року відмовився виходити на працю у виробничу зону
згідно рознарядки, затвердженої
начальником установи;

-28.04.2007
року оголошено сувору догану за те, що
цього ж дня о 09-00 год.
відкрито, демонстративно, умисно,
зухвало відмовився виконати законну вимогу начальника відділення СПС №2
Коломійця О.М. приступити до чергування
по прибиранню коридору, згідно раніше
затвердженого начальником установи графіка;

-10.05.2007
року оголошено сувору догану за те, що
цього ж дня о 09-00 год.
відкрито, демонстративно, умисно,
зухвало відмовився виконати законну вимогу начальника СПС №2 Коломійця
О.М. приступити до чергування по
прибиранню коридору згідно раніше затвердженого графіка начальником установи;

-17.05.2007
року, був поміщений в ДІЗО терміном на 1
добу за те, що демонстративно, умисно,
зухвало порушив розпорядок дня,
відмовившись виконувати команду "підйом" згідно затвердженого
начальником установи розпорядку дня;

-21.05.2007
року о 10-30 год. відкрито, умисно,
зухвало, відмовився виконати
законну вимогу начальника СПС №2 Коломійця О.М.
приступити до роботи по прибиранню спального приміщення гуртожитку СПС
№2.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний провину по пред'явленому обвинуваченню не
визнав, пояснивши, що не прибирав, бо погано себе почував, тому і став злісним порушником. З правилами внутрішнього розпорядку не
знайом, йому ніколи ніхто не роз'яснював
його права і обов'язки. Вся адміністрація колонії до нього предвзяте ставиться
і його ігнорує. Із стягненнями своїми знайом,
їх не оскаржував. Його кожного разу водили до лікаря, але вони не лікують, а дають довідки, що практично здоровий. Поводив себе зухвало
та демонстративно, намагався весь час
привертати на себе увагу.

Але
винність підсудного знайшла своє підтвердження в засіданні по пред'явленому
обвинуваченню та доводиться:

-
медичними довідками за кожен випадок непокори,
згідно яких звільнення за станом здоров'я не мав, був практично здоров (а.с. 55; 56; 57; 68; 86; 95; 105);

-
рапортами працівників установи (а.с. 42;
48; 49; 60; 64; 65; 73; 79; 80; 89; 99; 100; 106; 108; 109; ПО; 111);

- відповідними
актами (а.с. 62; 66; 77; 81; 90;
101;107); - витягами із графіків (а.с.
69;75;85;92;115);

-
свідченнями свідка ОСОБА_3 , який
пояснив, що підсудний за час перебування
в установі з першого дня зарекомендував себе з негативної сторони, систематично,
зухвало порушував режим установи для засуджених, намагався вступати з представниками
адміністрації установи в суперечки,
погрожував їм фізичною розправою,
чим негативно впливав на інших засуджених. Всі відмови від праці згідно
графіків виражались в умисній,
категоричній відкритій, зухвалій
формі і не були пов'язані із станом здоров'я,
а як пояснював через те, що
робота принижує його гідність. З ним неодноразово проводились адміністрацією
колонії бесіди виховного і профілактичного характеру, роз'ясняли вимоги режиму відбування
покарання. Але своєї поведінки не змінив;

-
свідченями свідка ОСОБА_4, який
пояснив, що під час проведення обшуку в
камері ПКТ №5, де тримався засуджений
було виявлено та вилучено лезо від одноразового станка під підлогою. Усно
підсудний зухвало хвалився, що це його;

-
свідченями свідків: ОСОБА_5. і ОСОБА_6,
які показали, що ними як лікарями
кожного разу як їм приводили підсудного,
його оглядали, то за станом
здоров'я він був практично здоров і ту роботу,
яку йому надавали міг виконувати. Вона важкою не була. Будь-чим
підсудний не хворів і на диспансерному обліку не перебував;

-
свідченями свідків ОСОБА_7., ОСОБА_8.;
ОСОБА_9; ОСОБА_10.;
ОСОБА_11., які
пояснили, що факти відкритої
категоричної відмови виконання законних вимог режиму пред'явлені підсудному
представниками адміністрації колонії,
систематичного порушення внутрішнього розпорядку дійсно мали місце. В
письмовому вигляді правила внутрішнього розпорядку вивішені на всій території
колонії і в локальних дільницях, а саме
коридору до спалень. Тому підсудний в любий час міг їх читати.

Оголошеними
свідченнями свідків: ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 (а.с. 33-34;
35-36; 37-38), згідно яких підсудний
неодноразово попереджався працівниками установи про настання кримінальної
відповідальності за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи
після кожного допущеного ним порушення та підтвердили факти цих порушень.

Оглянутими
в судовому засіданні оригіналами журналів оформлених, підшитих та пронумерованих належним
чином, а саме: журнал прийому засуджених
з особистих питань начальником БВК №16 - Фефіловим В.О. журнал прийому
керівництва БВК № 16, розділений на 2
половини в залежності від особи, яка
веде прийом, журнал індивідуальної
програми соціально-психологічної роботи з засудженим, згідно яких є відмітки про проведені бесіди, прийоми.

До
свідчень даних підсудним під час судового засідання суд ставиться
критично, оскільки під час засідання
підсудний продовжував зухвалу та агресивну поведінку що до представників
адміністрації установи, намагаючись
весь час провокувати із ними суперечки.

Дії
підсудного необхідно кваліфікувати за
ст. 391 КК України , як злісна непокора законним вимогам
адміністрації виправної установи особою,
яка відбуває покарання у виді

позбавлення волі,
т.я. він за порушення вимог
режиму відбування покарання був підданий протягом року стягненню у
вигляді переведення до приміщення камерного типу.

Призначаючи
покарання, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного, обставини,
що пом'якшують та обтяжують його покарання. Який за місцем відбування
покарання характеризується негативно. Згідно медичного висновку здоров, працездатний. Примусового лікування не
потребує.

Обставин
пом'якшуючих покарання підсудного судом не встановлено.

Обставиною
обтяжуючою покарання є рецидив злочинів.

Аналізуючи
зібрані докази по справі, суд
вважає, що підсудному необхідним й
достатнім для його виправлення та попередження ним нових злочинів необхідно
призначити покарання у вигляді реального позбавлення волі в межах санкції
статті за правилами ст. 71 КК України.

Керуючись ст.
323-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 391 КК України та призначити
йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно
до ст.
71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту
частину покарання - 5 (п'ять) років позбавлення волі згідно вироку
Краматорського міського суду Донецької області від 22.12.2004 року та остаточно
призначити йому покарання 7 (сім) років позбавлення волі.

Строк
покарання відраховувати з моменту затримання засудженого по даній
справі - з 29.05.2007 року.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу
засудженому залишити попередній - тримання під вартою.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15
діб з моменту його проголошення, а
засудженим у той же термін з дня отримання ним копії вироку.