Єдиний унікальний номер 341/109/15-к
Номер провадження 1-кп/341/31/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого,з середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Злочин вчинено за таких обставин:

Обвинувачений ОСОБА_4 не маючи постійного місця роботи, заробляв на життя, допомагаючи приватному підприємцю ОСОБА_5 виготовляти вироби з дерева у столярному цеху в с. Межигірці Галицького району, куди мав вільний доступ. Працюючи у столярному цеху ОСОБА_4 побачив під навісом біля приміщення пилорами дерев`яну вагонку та підлогову дошку і вирішив в подальшому їх викрасти.

13.04.2014 р. приблизно о 17-00 год. ОСОБА_4 для приведення свого злочинного наміру на викрадення дерев`яної вагонки та підлогової дошки до виконання з- корисливих мотивів, з єдиним умислом на заволодіння чужим майном та маючи на меті незаконне збагачення, заїхав гужовим транспортом на територію столярного цеху ПП ОСОБА_5 в с. Межигірці, діючи умисно та скориставшись тим,що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 60 кв.м. дерев`яної вагонки виготовленої з дерева липи, вартістю 80 грн./м2 , та 20 кв.м. підлогової дошки виготовленої з твердих порід дерева, вартістю 120 грн.м2 та вивіз їх з території столярного цеху і розпорядився ними на власний розсуд.

Всього ОСОБА_4 викрав майна у ОСОБА_5 на загальну суму 7200 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 25.12.2014 р. приблизно о 12-00 год. в с. Межигірці Галицького району ОСОБА_4 достовірно знаючи, що у приміщенні пилорами ПП ОСОБА_5 знаходиться металева вагонетка, вирішив її викрасти. Маючи вільний доступ до вказаного приміщення, повторно вчиняючи злочин, для реалізації свого злочинного наміру та викрадення металевої вагонетки, діючи з корисливих мотивів, єдиним умислом на заволодіння чужим майном та маючи на меті незаконне збагачення попросив ОСОБА_6 допомогти вивезти вказану вагонетку з території столярного цеху видаючи її за свою. На його прохання ОСОБА_6 погодився допомогти. Тоді ОСОБА_4 сказав ОСОБА_6 піти до ОСОБА_7 та попросити його під`їхати гужовим транспортом до приміщення пилорами, щоб вивезти звідти викрадену вагонетку. ОСОБА_6 погодився і через деякий час разом з ОСОБА_7 приїхав до приміщення пилорами, де їх чекав ОСОБА_4 і на той час до пилорами підійшов ОСОБА_8 якого ОСОБА_4 також попросив допомогти завантажити вагонетку. При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не усвідомлюючи, що ОСОБА_4 вчиняє крадіжку, допомогли завантажити на підводу викрадену ОСОБА_4 металеву вагонетку,яка призначена для перевезення дощок по рейсах, вартістю 2400 грн., і з викраденим виїхали з території столярного цеху та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю і не заперечив фактичні обставини,які викладені в обвинувальному акті. Окрім того пояснив суду пояснив, що він працюючи у потерпілого вирішив викрасти металеву вагонетку,підлогову дошку та дерев`яну вагонку. Обставини викладені в обвинувальному акті визнає і розкаюється у вчиненому. Просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у письмовій заяві просив суд покарати ОСОБА_4 згідно закону. Щодо матеріальних збитків буде звертатися з позовом до суду.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного який не працює, негативно характеризується за місцем свого проживання, не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину суд визнає визнання ним вини у вчиненому, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Враховуючи наведене суд вважає за доцільне призначити покарання в межах санкції передбаченої законом у виді арешту оскільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся. Судових витрат немає. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 323,324,327 КПК України суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбаченого ст.185 ч.1 та ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання:
- за ст. 185 ч.1 КК України у виді двох місяців арешту;
- за ст. 185 ч.2 КК України у виді чотирьох місяців арешту .
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді чотирьох місяців арешту.
ОСОБА_4 взяти під варту із зали суду.
Строк відбування покарання рахувати з 04 лютого 2015 року.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 діб з моменту проголошення через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_1