Справа №639/2458/15-к
Провадж. № 1-кс/639/412/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000277, внесеному до ЄРДР 11.02.2014 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 20.11.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_3 та прокурором Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_7 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про надання дозволу на затримання особи з метою приводу для участі у розгляді зазначеного клопотання стосовно ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий посилався на те, що ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість, за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, під час випробувального строку, скоїв нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах: у середині листопада 2013 року ОСОБА_4 через газету «Прем`єр» познайомився з ОСОБА_8 , який подавав об`яву у газету, з метою надання в оренду з правом викупу автомобіль марки ВАЗ 21154 д.н. НОМЕР_1 .
ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисних намірів, зловживаючи довірою, під видом узяття в оренду із правом викупу автомобіля ОСОБА_8 , 11.11.2013 р. уклав із останнім договір оренди, за яким повинен був сплачувати за користування вказаним автомобілем, з моменту його підписання строком до 11.11.2015 року - 150 грн. за кожну календарну добу. Після підписання даного договору ОСОБА_4 розпочав користуватися ним.
ОСОБА_4 , заздалегідь не бажаючи виконувати умови укладеного договору, шляхом оплати ОСОБА_8 на протязі послідуючих двох місяців грошей за умовами договору, зробивши тим самим вигляд виконання зобов`язань, передбачених ним, увійшов у довіру до ОСОБА_8 .. Однак після цього ОСОБА_4 перестав виконувати умови вказаного договору, укладеного із ОСОБА_8 та на підставі довіреності, виписаної 11.11.2013 р. нібито від імені ОСОБА_8 (бланк довіреності серії ВРВ № 044389), засвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_9 , яку ОСОБА_4 здобув при не встановлених досудовим розслідуванням обставинах, продав за 5000 доларів США вказаний автомобіль ОСОБА_10 . На підставі вищевказаної довіреності, виданої від імені ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_10 , останній 10.12.2013 року у ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Харків № 1 ГУМВС України в Харківській області зняв з обліку для подальшої реалізації автомобіль марки ВАЗ 21154, д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та 17.12.2013 року продав його ОСОБА_11 за 5200 доларів США.
Згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей № 26402449, виданного 03.03.2014 року ХФ ДП «Інформаційний центр», бланк довіреності серії ВРВ № 044389 витрачався 22.09.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_12 , що здійснює свою діяльність за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Леніна, 92, під час засвідчення нотаріальної дії, а саме видачі довіреності від імені ОСОБА_13 на право розпоряджання автомобілем марки «Шкода Октавія», д.н. НОМЕР_2 громадянам ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Крім того, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисних намірів, шляхом зловживання довірою у жовтні 2013 р. через малознайомого ОСОБА_16 , з метою узяття у оренду автомобіля марки «Рено-Кенго», д.з. НОМЕР_3 , звернувся до ОСОБА_17 , яка розпоряджалася зазначеним автомобілем на підставі довіреності, виданої на її ім`я його власником ОСОБА_18 .
Уклавши з ОСОБА_17 усну угоду на право користування вказаним автомобілем, а також його ремонту, ОСОБА_4 розпочав ним користуватися. Однак, заздалегідь не бажаючи виконувати умови укладеного договору, з початку ОСОБА_4 періодично дзвонив ОСОБА_17 та розповідав їй про хід здійснення ремонту її автомобіля, тим самим увійшов до неї у довіру, однак через деякий час перестав відповідати на телефонні дзвінки та уникав зустрічі із ОСОБА_17 .
У період часу з жовтня 2013 року до 19.02.2014 року ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, продав за 6000 доларів США автомобіль марки «Рено-Кенго», д.н. НОМЕР_3 гр. ОСОБА_19 , надавши останній довіреність на право розпорядження зазначеним автомобілем, виписану нібито від імені власника вказаного автомобіля ОСОБА_18 (бланк довіреності серії ВРО № 437075) на її ім`я.
Згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей № 26442801, виданного 12.03.2014 року ХФ ДП «Інформаційний центр», бланк довіреності серія ВРО № 437075 витрачався 22.11.2011 року приватним нотаріусом ОСОБА_20 , що здійснює свою діяльність за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, 31, під час засвідчення нотаріальної дії, а саме - видачі довіреності від імені ОСОБА_21 на право розпоряджання автомобілем марки «Volkswagen Т5» д.н. НОМЕР_4 громадянам ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_4 , переховувався від органів досудового розслідування.
Заслухавши прокурора, який просив обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які проти задоволення клопотання заперечували, та просили застосувати стосовно підозрюваного більш мякий запобіжний захід аніж тримання під вартою, дослідивши надані копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до такого.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судовим розглядом встановлено, що 11.02.2014 року та 20.02.2014 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000277, за фактом незаконного заволодіння шахрайським шляхом автомобілями ОСОБА_8 та ОСОБА_17 .
05.08.2014 року слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні зазначених злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, та яке того ж дня було направлено поштовим відправленням за місцем реєстрації ОСОБА_4 .

На неодноразові виклики слідчого ОСОБА_4 до останнього не з`являвся, вжитими заходами встановити його фактичне місцезнаходження не надалось можливим. Згідно показань допитаних свідків ОСОБА_4 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не проживав, родичам місцезнаходження ОСОБА_4 не відоме.

У зв`язку з викладеним ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.08.2014 року та 18.03.2015 року надавались дозволи на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу останнього до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова для участі у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З показань ОСОБА_4 встановлено, що він фактично був затриманий 25.03.2015 року о 13:00 год. в смт. Семенівка Чернігівської області на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді від 18.03.2015 року.

З матеріалів досудового розслідування, копії яких було надано слідчому судді, а саме: протоколів прийняття заяв про кримінальне правопорушення від ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , протоколів допиту потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , протоколів допиту свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та інших документів (договору оренди від 11.11.2013 року, облікової картки приватного транспортного засобу НОМЕР_5 , довіреності від 11 .11 2013 року тощо), а також частково з показань самого ОСОБА_4 , наданих в судовому засіданні, вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за вищенаведених слідчим обставин.

З показань ОСОБА_4 також вбачається, що він обізнаний у змісті підозри.

При цьому ОСОБА_4 був раніше засуджений - вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2012 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за аналогічних обставин, що свідчить про стійку настанову у ОСОБА_4 на вчинення корисливих злочинів за схожою злочинною схемою.

Крім того, вказаним вироком ОСОБА_4 було призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.
Тобто, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні під час іспитового строку, визначеного вищезазначеним вироком Дзержинського районного суду м. Харкова іншого злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання, в тому числі у виді позбавлення волі строком до 3-х років.
Також перевіркою даних про особу підозрюваного встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатр не перебуває, має місце реєстрації, яке не співпадає з місцем його фактичного проживання.

Зі слів підозрюваного ОСОБА_4 також встановлено, що він непрацездатних батьків на утриманні, нерухомості та транспортних засобів у власності не має, він одружений, має двох неповнолітніх дітей 2005 та 2006 років народження, проте фактично з ними більш ніж протягом року не проживав, оскільки мешкав з січня 2014 року в смт. Семенівка Чернігівської області. Діти ж разом з дружиною проживали за адресою: АДРЕСА_3 , що свідчить про відсутність достатніх міцних соціальних зв`язків у підозрюваного ОСОБА_4 .

Отже, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.

Однак, враховуючі існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність встановлених обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кількох кримінальних правопорушень під час іспитового строку, визначеного вироком суду за аналогічний за об`єктивною стороною злочин; покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; факт переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, та враховуючи дані про особу підозрюваного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, є неможливим, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Водночас, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. ст. 182, 183 КПК України визначити ОСОБА_4 розмір застави у розмірі для злочину відповідної тяжкості у розмірі 20 мінімальних заробітних плат (20*1218=24 360 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 191, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора УДПтС України в Харківській області, доручивши етапування ОСОБА_4 . Жовтневому РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Строк затримання обчислювати з 25 березня 2015 року 13:00 годин.
Строк дії ухвали до 22 травня 2015 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.
Розмір застави визначити у сумі 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
· прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;
· не відлучатися із м. Харкова, без дозволу слідчого та/або суду;
· повідомляти слідчого та/або суд про зміну свого місця проживання;
· здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова має бути наданий уповноваженій службовій особі Харківського слідчого ізолятора УДПтС України в Харківській області.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого по даному кримінальному провадженню застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити, що у разі внесення застави, але невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава буде звернута в дохід держави.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області в 5-денний термін з дня її оголошення.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1