справа № 208/5474/14-к
№ провадження 1-кп/208/57/15
ВИРОК
Іменем України
22 січня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, не одружений, місце мешкання: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 17.03.2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 186 ч.2, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 06.08.2009 року умовно-достроково на 28 днів,
по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за скоєння умисних злочинів проти чужої власності, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.
Повторно, 23.03. 2014 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_5 , проходячи біля будинку №2 по проспекту Комсомольському в м. Дніпродзержинську, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_4 , яка йшла у тому ж напрямку, що і ОСОБА_5 , на відстані 1-2 метри спереду, на лівому плечі якої висіла жіноча сумка з розстебнутою боковою кишенею. В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_4 із вищезазначеної сумки.
Реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне, із корисливого мотиву, викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , проходячи повз ОСОБА_4 з лівого боку правою рукою заліз до розстебнутої кишені сумки, звідки таємно витяг ключ. В цей момент ОСОБА_4 відчула як ОСОБА_5 витяг її майно із сумки, обернулася та почала вимагати від останнього повернути викрадене майно. ОСОБА_5 , роздивившись викрадене майно та зрозумівши, що матеріальної цінності воно не становить, віддав його потерпілій. В цей час ОСОБА_7 помітив на шиї ОСОБА_8 золоті прикраси, а саме ланцюжок із золота, на якому висіли кулон (виготовлений із золота 585-ї проби у вигляді букви «Е» вагою 0,98 грама вартістю 232 (двісті тридцять дві гривні 75 копійок), ладанка (виготовлена із золота 585-ї проби прямокутної форми із зображенням «Божа матір з дитиною» вагою 0,92 грама вартістю 216 (двісті шістнадцять гривень 20 копійок), хрестик (виготовлений із золота 585-ї проби вагою 0,61 грама вартістю 137 (сто тридцять сім гривень), і у нього раптово виник умисел на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення вищезазначеного майна.
Реалізовуючи свій раптово виниклий прямий умисел, ОСОБА_5 лівою рукою зірвав із шиї ОСОБА_4 вищезазначені золоті прикраси, порвавши при цьому золотий ланцюжок, який залишився висіти на шиї потерпілої, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник. У подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Зазначеними діями потерпілій було завдано матеріальну шкоду на суму 585 (п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 95 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини він розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суду пояснив, що дійсно 23.05.2014 року, приблизно о 18 годині зустрівшись зі знайомим, прямував по Комсомольському проспекту у напрямку готелю «Зоря» Було ще світло. Попереду побачив раніше не знайому потерпілу ОСОБА_8 , на плечі якої висіла жіноча сумка. Побачивши, що сумка відкрита, він тихо наздогнав потерпілу та заліз рукою у сумку. З сумки він достав якісь ключі, папірці. В цей час ОСОБА_8 мабуть щось відчула, так як зупинилась та повернувшись до нього запитала: «Що трапилось ?» На шиї потерпілої він побачив золотий ланцюжок з хрестиком та прикрасами. Він не розуміє, що з ним відбулось, але він несподівано зірвав з неї золото та втік. Зазначені речі здав у ломбард а гроші витратив на власні нужди. На теперішній час погасив борг частково, залишилось 500 гривень.
Вину визнає повністю, щиро кається у скоєному. Просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила суду, що 23.05.2014 року, близько 18 години, прямувала по Комсомольському проспекту додому. Розмовляла по телефону. Побачила двох молодиків, які сиділи на сходах. Прямуючи далі, почула, що хтось тягне за сумку, яка висіла у неї на плечі. Обернувшись побачила обвинуваченого ОСОБА_7 , який тримав в руках її ключі. Далі ОСОБА_7 зірвав з її шиї золотий ланцюжок на якому знаходився хрестик з золота, золота ладанка, золота буква «Е», та разом з товаришем втік. Обвинувачений частково відшкодував їй заподіяну шкоду. Залишилось 500 гривень боргу.
Обвинуваченого просить наказати на розсуд суду.
Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, потерпілої, які не заперечували, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття. часткове відшкодування шкоди завданої злочином.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, наслідки що настали, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, принцип індивідуалізації покарання.
Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах його ізоляції від суспільства, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленного обвинувачення за ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 22.01.2015 року.
Речові докази які зберігаються при справі золотий вироб у вигляді букви «Е», золотий вироб у виді ладанки, які зберігаються при справі, повернути потерпілій ОСОБА_4 , речові докази передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у останньої.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 задовольнити, стягнувши на її користь з засудженого ОСОБА_5 500 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
До набрання вироком законної сили, мірою забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_5 , залишити тримання під вартою.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1