АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоуконференції в залі апеляційного суду м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року про повернення скарги ОСОБА_6 за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 та в режимі відео конференції заявника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17 грудня 2014 року та направити в прокуратуру Дніпропетровської області для проведення належної перевірки у відношенні співробітників ОСОБА_8 обґрунтування своїх доводів посилається на незаконність постановленої ухвали, прийняття її з порушенням чинного законодавства та без його участі, не дивлячись на клопотання про розгляд скарги з його участю в режимі відео конференції.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого в ОВС СВСУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 22 вересня 2014 року повернута ОСОБА_6 .

Своє рішення про повернення ОСОБА_6 скарги на постанову слідчого в ОВС СВСУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 22 вересня 2014 року слідчий суддя мотивував тим, що відповідно до ст. 304 ч. 2 п. 1 КПК України скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу, а зі змісту скарги ОСОБА_6 неможливо встановити правовий статус особи, що звернулася зі скаргою, оскільки з її змісту не випливає в якому саме кримінальному провадженні оскаржується постанова слідчого від 22 вересня 2014 року та чи являється скаржник учасником даного кримінального провадження, більш того не зрозуміло, яке саме рішення слідчого оскаржується та чи підлягає воно розгляду на досудовому провадженні чи під час підготовчого провадження у суді. Виходячи з зазначеного слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість та неточність вимог ОСОБА_6 , що в свою чергу не дозволяє суду вирішити питання, щодо наявності в останнього права звертатися до суду з поданою скаргою. Оскільки слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів тільки лише осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність у ОСОБА_6 права звертатися до суду з зазначеною скаргою.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги та пояснив, що направляв до суду копіцю ухвали від 22 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження та відповідь прокурора, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вимоги до змісту ухвали викладенні у статті 372 КПК України, зі змісту якої слідує, що у мотивувальній частині ухвали має бути наведено посилання на закон, якими керувався суд. Разом з тим, ухвала не повинна містити зайву інформацію, суперечності, незрозумілих словосполучень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається чи взагалі є незрозумілим який саме закон застосовується.

Як убачається з матеріалів справи, 17 грудня 2014 року ОСОБА_6 подав до суду першої інстанції скаргу, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_6 оскаржує постанову слідчого прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 22 вересня 2014 року щодо співробітників Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за ст. ст. 120 ч. 2, 127 ч. 2, 358 ч.1, 364 ч.2, 365 ч. 2, 372 ч. 2, 374 ч. 2 КПК України, посилаючись на те, що під час проведення перевірки слідчий порушував його права, не реагував на його зауваження, підробив протокол допиту з його участю, та не дочекавшись відповіді на його заяву про відвід слідчого ОСОБА_9 провів перевірку. Через це він також подав заяву про порушення кримінальної справи щодо співробітників Вільногірського МВ та щодо слідчого прокуратури ОСОБА_9 до Генеральної прокуратури України.

Приймаючи рішення по скарзі ОСОБА_6 слідчий суддя допустив істотні суперечності у своїх висновках, оскільки повернув скаргу ОСОБА_6 з тих підстав, що він не має права подавати скаргу, а обґрунтовуючи в подальшому свої висновки зазначив, що неможливо встановити правовий статус особи (тобто ОСОБА_6 ), невідомо в якому саме кримінальному провадженні оскаржується постанова слідчого від 22 вересня 2014 року та чи являється скаржник учасником даного кримінального провадження, не зрозуміло яке саме рішення слідчого оскаржується та чи підлягає воно розгляду на досудовому провадженні чи під час підготовчого провадження у суді, що не дозволяє суду вирішити питання щодо наявності в останнього права звертатися до суду з поданою скаргою.

Виходячи з викладеного висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_6 не має права подавати скаргу є необґрунтованим і невмотивованим, що є істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.
В ст. 303 ч. 1 КПК України наведено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Виходячи з зазначеної норми закону оскаржується і постанова про закриття кримінального провадження і бездіяльність слідчого або прокурора.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 304 307 КПК України є компетенцією слідчого судді місцевого суду, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування постановленого ним рішення, колегія суддів, вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали за скаргою ОСОБА_6 направити до суду першої інстанції для розгляду і вирішення питання у відповідності до вимог статті 304 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року про повернення скарги ОСОБА_6 скасувати, а матеріали скарги повернути до суду першої інстанції для розгляду і вирішення питання у відповідності до вимог статті 304 Кримінального процесуального кодексу України.

Судді: