11-кп/775/130/2015(м)
263/8761/14-к

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 187 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі Донецької області кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, що мешкав по АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 23 листопада 2009 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

2) 02 березня 2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

3) 15 квітня 2010 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений умовно достроково 22 листопада 2012 року на невідбутий термін 1 рік 4 місяці 5 днів;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх синів: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, що мешкав по АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 08 лютого 1996 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 142 КК України (1960 року) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 11 червня 2004 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 188, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 29 березня 2011 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

визнано винними та засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі кожному з конфіскацією всього майна, яке є їх власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду обвинувачені скоїли кримінальне правопорушення за наступних обставин.

06 квітня 2014 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб між собою та двома раніше знайомими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, керуючись корисливими мотивами, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я людини, знаходячись на зупинці громадського транспорту біля ПТУ № 1 по пр. Металургів в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області, умисно наносили удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_13 , чим заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої черепно мозкової травми, забитої рани лівої надбрівної дуги, забію головного мозку середнього ступеня тяжкості із здавленням епідуральної гематоми правої лобно тім`яної скроневої області, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому правої тім`яної, скроневої кісток, перелому середньої стінки лівої орбіти зі зсувом, лівої гайморової пазухи.

Після чого, продовжуючи спільний злочинний намір, подавивши при цьому волю потерпілого до опору, заволоділи мобільним телефоном «Нокіа Н9» вартістю 3 990 гривень з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої знаходилися грошові кошти у сумі 15 гривень, мобільним телефоном «Нокіа Н95» вартістю 4 200 гривень з сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходилися грошові кошти у сумі 10 гривень, грошовими коштами у сумі 500 гривень, срібним ланцюжком зі срібним хрестиком вартістю 1 000 гривень, срібним браслетом вартістю 300 гривень, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 10 030 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити рішення, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 4 ст. 187 КК України на ст. 185 КК України.

Вважає, що судове рішення є незаконним, висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження та суд неправильно застосував кримінальний закон.

Суд однобічно та неповно дослідив докази в даному провадженні та дав їм неправильну оцінку, взяв до уваги показання свідка ОСОБА_14 , яка не була очевидцем події, а також вона є зацікавленою особою по даному провадження, тому як, є матір`ю потерпілого, а самого потерпілого особисто не було допитано в судовому засіданні, та навпаки суд не взяв до уваги докази, які свідчили на користь ОСОБА_7 та вказують на те, що він у попередньому зговорі ні з ким не перебував, тілесних пошкоджень потерпілому не наносив, а тільки таємному викрав майно потерпілого, а тому суд дав невірну правову оцінку діям ОСОБА_7 та невірно кваліфікував їх за ч. 4 ст. 187 КК України.

Аналогічні доводи в апеляційній скарзі навів захисник ОСОБА_10 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , але просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити рішення, яким кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що вирок суду першої інстанції ухвалений з істотним порушення діючого кримінального процесуального законодавства, а також з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати, як незаконний у зв`язку з невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилається на те, що у провадженні відсутні будь-які належні та достатні докази, які свідчать про причетність його до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд однобічно, з обвинувальним ухилом дослідив докази у провадженні.

Вказує, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення та його особі внаслідок суворості.

Посилається на той факт, що судом не в повному обсязі взяті до уваги ті обставини, що він викликав карету швидкої допомоги та надавав допомогу потерпілому, тому вважає, що потерпілий побачивши його поруч міг його оговорити.

Заслухавши доповідача, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційних скарг, висновок прокурора, який вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке їх засуджено, були зроблені на підставі їх свідчень та показань свідків.

Але, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, суд першої інстанції не допитав потерпілого ОСОБА_13 , та двох осіб, матеріали відносно яких були виділені в окреме провадження, яке на даний час перебуває в проваджені суду першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції не було належним чином повідомлено потерпілому про дату, час і місце судового засідання, у зв`язку з чим, судове рішення було прийнято за відсутністю потерпілого ОСОБА_13 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

З урахуванням цього суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, які стали перешкодою для ухвалення законного судового рішення, а тому доводи апеляційних скарг є частково обґрунтованими.

У зв`язку з викладеним, на підставі ст.415 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4