Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
суддів
Гошовської Т.В., Шевченко Т.В.
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 20 вересня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок апеляційного суду
Донецької області від 18 січня 2007 року.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, татарина, громадянина України, не судимого, -
засуджено за п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років
позбавлення волі; за ст. 15, пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до
довічного позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_1. призначено довічне позбавлення волі.
Постановлено стягнути із ОСОБА_1. на користь потерпілої
ОСОБА_3. на відшкодування матеріальної шкоди 3 503 грн. 80 коп. і моральної -
Як визнав суд, ОСОБА_1. вчинив злочини за таких обставин.
14 серпня 2004 року, приблизно о 5 годині 45 хвилин,
ОСОБА_1., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, спільно зі своєю знайомою
на ім'я Еля, прийшов на дачні ділянки, розташовані в 250 м від Базівської
водойми у Костянтинівському районі Донецької області, де намагався вчинити
крадіжку овочей з однієї дачної ділянки. Це побачив ОСОБА_2., який разом зі
своєю дружиною ОСОБА_3. знаходився поряд на своїй ділянці. Виконуючи свій
громадський обов'язок по припиненню правопорушення, ОСОБА_2. направився до
ОСОБА_1. з вимогою припинити розкрадання. У відповідь на це ОСОБА_1. вирішив
убити ОСОБА_2. і, коли останній підійшов до нього, завдав йому не менше 4
ударів ножем, у тому числі 2 удари в область грудної клітини. Смерть ОСОБА_2.
настала на місці події від гострого загального недокрів'я внутрішніх органів,
зумовленого двома колото-різаними пораненнями грудної клітини.
Побачивши, що до нього наближається дружина загиблого
- ОСОБА_3., ОСОБА_1., будучи особою,
яка раніше вчинила умисне вбивство, з метою приховати вбивство ОСОБА_2.,
вирішив вбити і ОСОБА_3. Із цією метою він повалив її на землю та намагався
вдарити ножем у грудну клітину, але потерпіла
чинила опір та вибила у ОСОБА_1. ніж. Після цього ОСОБА_1. почав
завдавати потерпілій чисельні удари руками у різні частини тіла, а також двічі
вдарив своєю головою у голову потерпілої, здавлював шию ОСОБА_3. руками та
кабелем. Незважаючи на це, потерпілій вдалося вирватися від ОСОБА_1. та втекти.
У касаційній скарзі засуджений просить вирок суду змінити. При цьому зазначає, що не мав умислу на вбивство
потерпілих. Удари ножем наніс ОСОБА_2. після того, як останній ударив його
уламком цегли по голові, а ОСОБА_3. сама напала на нього та почала бити
кабелем, кричати, і щоб її заспокоїти, він дійсно завдав їй декілька ударів
руками по тулубу та здавив шию. Вважає, що його дії щодо ОСОБА_2. мають
бути кваліфіковані за ст. 118 КК України як учинені під час захисту від нападу
потерпілого, а щодо ОСОБА_3. за наслідками, які настали, тобто за ч. 1 ст. 125
КК України. Крім цього, засуджений посилається на порушення його права на
захист під час досудового слідства, а також вважає, що обрана міра покарання є
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який вважав,
що касаційна скарга засудженого підлягає задоволенню в частині пом'якшення
покарання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1. у
вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується зібраними у справі й розглянутими в судовому засіданні
доказами і є обґрунтованим.
Цей висновок, зокрема, ґрунтується на показаннях самого
засудженого під час досудового слідства та судового розгляду справи, який не
заперечував, що був виявлений потерпілими під час крадіжки овочей з якоїсь
дачної ділянки, завдав декількох ударів ножем ОСОБА_2., а також бив ОСОБА_3. та
здавлював її шию руками; показаннях потерпілої ОСОБА_3., свідків ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.; на
даних, що містяться у протоколі огляду місця події, протоколі впізнання,
протоколах відтворення обстановки та обставин події із засудженим та
потерпілою, у висновках судово-медичних, судової медико-криміналістичної,
судово-імунологічної та судово-цитологічної експертиз.
Посилання засудженого на те, що він не мав наміру вбивати
потерпілих, що його дії щодо потерпілих були зумовлені захистом від нападу
останніх є безпідставними та суперечать матеріалам справи.
Так, із висновку судово-медичної експертизи № 25-163 від
03 листопада 2004 року вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_2. були
виявлені такі тілесні ушкодження: колото-різане поранення грудної
клітини справа у проекції п'ятого міжребер'я
навкологрудинної лінії проникаюче у грудну порожнину з ушкодженням
серцевої сорочки правого шлуночка серця; колото-різане поранення грудної
клітини зліва у проекції третього ребра по середньо-ключовій лінії, проникаюче
у плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів, крововилив сердечної
сорочки, крововилив у ліву плевральну порожнину, крововилив під ендокард лівого
шлуночка, загальне недокрів'я внутрішніх
органів, набряк головного мозку та легень; колото-різане поранення лівого
ока з ушкодженням оболонок очного яблука та його внутрішніх структур; колото-різана
рана розгину поверхні лівого передпліччя у нижній третині. Смерть
потерпілого настала від гострого загального недокрів'я внутрішніх органів,
зумовленого колото-різаними пораненнями грудної клітини.
Згідно з висновком судової медико-криміналістичної
експертизи № МК-542 від 10
жовтня 2004 року спричинення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень ножем,
який був вилучений під час огляду місця події, не виключається.
Наведені дані експертиз засудженим не оспорюються.
Отже, знаряддя злочину, характер заподіяних тілесних
ушкоджень, їх локалізація, механізм
спричинення, поведінка засудженого після подій свідчать про умисний характер
дій засудженого, направлених на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_2.
Посилання засудженого на те, що потерпілий першим напав
на нього та вдарив уламком цегли по голові, у відповідь на що він (ОСОБА_1.),
захищаючись, застосував ніж, перевірялися судом та обґрунтовано визнані
Дані, що містяться у протоколі огляду місця події
свідчать про відсутність на місці події цегли чи уламків цегли.
Потерпіла ОСОБА_3. послідовно вказувала на те, що її
чоловік не наносив засудженому удару цеглою по голові, а одразу ж після того,
як він наблизився до ОСОБА_1., вона побачила, що чоловік упав.
Та обставина, що під час судово-медичного обстеження у
ОСОБА_1. було виявлено тілесне
ушкодження у вигляді рани у центрі тім'яної області голови, не спростовує
наведені дані, оскільки з показань потерпілої
ОСОБА_3. вбачається, що у неї в руках був кабель з металевим карабіном і
вона, захищаючись від ОСОБА_1., завдавала ним удари останньому.
За таких обставин, вважати, що ОСОБА_1. вчинив убивство
ОСОБА_2. при перевищенні меж необхідної оборони, як про це ставиться питання у
касаційній скарзі, немає підстав.
Твердження засудженого про те, що, оскільки у
потерпілої ОСОБА_3. були виявлені
легкі тілесні ушкодження, його дії мають бути кваліфіковані за наслідками, які
настали, тобто за ч. 1 ст. 125 КК України,
Як убачається з послідовних показань потерпілої ОСОБА_3.,
які вона підтвердила і при відтворенні обстановки та обставин події, коли вона
підійшла до чоловіка, у якого побачила поранення грудної клітини та лівого ока,
то ОСОБА_1. із якоюсь жінкою знаходилися на відстані приблизно 15 м та йшли з місця події. Вона почала
кричати, і тоді ОСОБА_1., тримаючи у руці ніж, підійшов до неї та намагався
вдарити її ножем у грудну клітину. Вона чинила опір та вибила з рук засудженого
ніж. Після цього він повалив її на землю та став завдавати чисельні удари руками у груди, по тулубу,
своєю головою у її голову, намагався видавити око та здавлював шию кабелем і
руками, а також просив свою знайому знайти та дати йому ніж. Незважаючи на це,
вона чинила опір і їй вдалося вирватися від засудженого, втекти й звернутися за
допомогою до сусідів ОСОБА_5.
Вказаний потерпілою характер застосованого до неї
насильства засудженим не оспорюється і підтверджується об'єктивними даними, які містяться у висновку судово-медичного
обстеження потерпілої ОСОБА_3. і
з яких убачається, що у неї були виявлені чисельні садна на обличчі та голові,
крововиливи обличчя, масивний крововилив та садна на шиї, крововилив в оболонку
лівого ока. Виявлені ушкодження
відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Отже, враховуючи кількість, характер і локалізацію
виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, причину припинення злочинних дій,
колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії
ОСОБА_1. були умисними та направленими на вбивство потерпілої ОСОБА_3.. Смерть
ОСОБА_3. не настала внаслідок того, що їй вдалося втекти та звернутися за
допомогою, тобто з причин, що не залежали від волі засудженого.
відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи, дії
засудженого ОСОБА_1. за п. 8 ч. 2 ст. 115, ст. 15, пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115
КК України кваліфіковано правильно.
Посилання засудженого на порушення під час досудового
слідства та в суді його права на захист є безпідставними, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що як на досудовому слідстві, так і в суді захист ОСОБА_1. здійснював адвокат,
призначений у встановленому законом порядку.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, що тягнуть зміну чи скасування вироку не встановлено.
Разом з тим, колегія суддів, погоджуючись із доводами,
викладеними в касаційній скарзі, вважає, що обране ОСОБА_1. покарання за своєю
суворістю не відповідає обставинам справи і даним про особу засудженого.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні
покарання суд повинен враховувати не тільки ступінь тяжкості вчинених злочинів,
але і всі дані про особу винного.
Ці вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_1. у
достатній мірі враховані не були.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. раніше не
судимий, на спецобліках не перебував, визнав фактичні обставини справи.
Враховуючи наведені обставини, а також вік та стан
здоров'я ОСОБА_1. колегія суддів
вважає за можливе пом'якшити йому міру покарання.
Виходячи з наведеного, керуючись статтями 395, 396 КПК
України, колегія суддів
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1. задовольнити частково.
Вирок апеляційного суду Донецької області від 18 січня
2007 року щодо ОСОБА_1 з м і н
и т и.

Пом'якшити покарання, призначене ОСОБА_1за ч. 2 ст. 15, пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК
України до 14 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, передбачених п. 8 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, пунктами 9, 13
ч. 2 ст. 115 КК України, остаточно призначити ОСОБА_1 15 років позбавлення
волі.

У решті цей вирок залишити без зміни.

С у д д і:

Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В. Шевченко Т.В.