Справа № 577/6062/14-к
Провадження № 1-кп/577/25/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Конотоп кримінальне провадження №0001434 по звинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красне Бахмацького району Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

Встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 21 серпня 2014 року в м.Конотоп, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин було скоєно при таких обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_6 21 серпня 2014 року близько 11 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «DACIA Solenza держномер НОМЕР_1 , рухався в м.Конотоп по пр.Миру в сторону "Колієпроводу" та, наблизившись до перехрестя з другорядною дорогою з боку вул.Олійника і до нерегульованого пішохідного переходу в районі загальноосвітньої школи №10, завчасно виявивши ОСОБА_4 , яка рухалася на велосипеді по вул.Олійника в напрямку його полоси руху, проявивши неуважність та безпечність, не проявивши підвищенної уваги до цього учасника дорожнього руху, продовжив рух і, відволікшись, своєчасно не зміг зреагувати на зміну дорожньої обстановки, яка виразилася в тому, що ОСОБА_4 , грубо порушуючи п.п.6.6 "в", 16.11 ПДР, незважаючи на небезпеку для себе та інших осіб, продовжила рух в районі пішохідного переходу в сторону ЗОШ №10, а виявивши, не виконавши вимог п.12.3 Правил дорожнього руху та в їх порушення, не зменшив швидкість руху аж до повної зупинки автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_4 та заподіяв їй середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав та показав, що він 21 серпня 2014 року близько 11 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «DACIA Solenza держномер НОМЕР_1 , рухався в м.Конотоп по пр.Миру та, наблизившись до перехрестя з другорядною дорогою і нерегульованого пішохідного переходу в районі загальноосвітньої школи №10, зменшив швидкість руху автомобіля. В цей час він бачив, як по вул.Олійника в сторону його полоси руху рухалася на велосипеді ОСОБА_4 , та вирішивши, що вона, будучи учасником дорожнього руху, буде дотримуватись ПДР і виконає дозволений для неї маневр вправо, відволікся поглядом вліво, а коли знову глянув в сторону ОСОБА_4 , то помітив її в безпосередній близькості від автомобіля і вона, вдарившись переднім колесом велосипеда в праве крило автомобіля, полетіла на його автомобіль, а потім впала на асфальт та отримала тілесні ушкодження. Винним себе не визнає, так я не порушував ПДР. Згоден з тим, що внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Поряд з повним не визнанням своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_6 його винність підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що 21 серпня 2014 року близько 11 години 30 хвилин вона на велосипеді рухалась в м.Конотоп по вул.Олійника в напрямку пр.Миру, а потім, не зменшуючи швидкість руху, виїхала на край нерегульованого пішохідного переходу в районі загальноосвітньої школи №10 та стала перетинати дорогу і в цей час була збита автомобілем під керуванням ОСОБА_6 . При цьому, автомобіль вдарив своєю правою передньою частиною в переднє колесо її велосипеда.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що вони почули звук удару, а потім побачили, що автомобіль збив велосипедиста.

Експерт ОСОБА_9 показав, що він виконував експертизу на підставі постанови слідчого та використовуючи всі наявні дані по факту ДТП. Він прийшов до висновку про наявність вини в діях водія автомобіля ОСОБА_6 в ДТП виходячи із проведених розрахунків щодо швидкості руху як автомобіля, так і велосипеда, враховуючи, при цьому, обставини ДТП та показання самого ОСОБА_6 .

Із висновку судово-медичної експертизи №492 від 12 вересня 2014 року слідує, що у ОСОБА_4 на час госпіталізації у відділення мали місце рана потиличної ділянки голови. На стаціонарному лікуванні знаходилась у ВЛ ст.Конотоп х/в з 21 серпня 2014 року по 29 серпня 2014 року з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійно-розмозжена рана потилиці. Перелом хресця без зміщення відламків. Перелом 111 ребра справа зі зміщенням відламків. При додатковій консультації з райрентгенологом КЦРЛ підтверджено лише перелом 111 ребра справа по паховій лінії. Перелом ребра відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.(а.с.66-67).

Із висновків судово-автотехнічної експертизи від №205 від 14.11.2014 року слідує, що: в діях водія автомобіля маються невідповідності вимогам п.п.12.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з пригодою та її наслідками; в діях велосипедиста маються невідповідності вимогам п.16.11 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з пригодою та її наслідками. Водій автомобіля мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедистом. (а.с. 85-89).

Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується: протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8-16); протоколами огляду місця події (а.с.30, 32-35); протоколами проведення слідчих експериментів (а.с.37-40, 41-44, 73-76); даними в відеозапису відеореєстратора.

Аналізуючи фактичні обставини справи, наявні та досліджені докази суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він не порушував ПДР, є такими, що не відповідають дійсності і суд не може прийняти ці твердження, як достовірні, так як той факт, що він при ДТП порушив ПДР, на думку та переконання суду, з достовірністю підтверджується такими обставинами та доказами справи: 1). Із показів самого обвинуваченого ОСОБА_6 слідує, що він завчасно помітив ОСОБА_4 , яка рухалася по вул.Олійника в сторону полоси руху його автомобіля. Суд вважає, що дана обставина свідчить проте, що при таких обставинах ОСОБА_6 мав можливість і повинен був проявити підвищену уваги до дій цього учасника дорожнього руху; 2). Із висновків судово-автотехнічної експертизи від №205 від 14.11.2014 р. слідує, що в діях водія автомобіля маються невідповідності вимогам п.п.12.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з пригодою та її наслідками. Аналізуючи вихідні дані та проведені розрахунки суд прийшов до переконання, що висновки експертизи науково-обгунтовані і підстав для недовіри до них немає; 3) Із протоколів огляду місця події (а.с.30, 32-35) слідує, що автомобіль і велосипед мають певні механічні пошкодження; 4). Із протоколів слідчих експериментів слідує, що як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_4 розказали та показали обставини ДТП (а.с.37-40, 41-44, 73-76). При цьому, суд враховує ті обставини, що при проведенні судово-автотехнічної експертизи експертом були враховані всі надані ОСОБА_6 дані про обставини ДТП та висновки експертизи були побудовані фактично на його показаннях про обставини ДТП; 5). При огляді запису відеореєстратора прямо слідує, що зіткнення сталося в той час, коли велосипед виїхав своєю передньою частиною під праву частину автомобіля. При цьому, суд з урахуванням цих обставин та характеру механічних пошкоджень на автомобілі і велосипеді (а.с.30, 32-35), прийшов до висновку, що зіткнення сталося від контакту передньою правою частиною автомобіля в переднє колесо велосипеда. При цьому, з урахуванням того, що всі ці докази согласуються один з одним, вони не противорічать один одному та логічно доповнюють один одного суд вважає, що вони є правдивими, вони об`єктивно підтверджують фактичні обставини справи і підстав для недовіри до них немає. При таких обставинах суд розцінює покази обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він не порушував правил дорожнього руху, як дозволений йому законом спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєнні дії. Разом з тим, з урахуванням обставин ДТП суд також не виключає і можливість дачі таких тверджень з боку ОСОБА_6 внаслідок його не повного розуміння всіх обставин ДТП та правильного аналізу подій. Суд також не може прийняти до уваги, як достовірні, показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що не він автомобілем вдарив велосипед, а ОСОБА_4 велосипедом вдарилася в переднє праве крило його автомобіля, так як вони з достовірністю спростовуються вищевказаними обставинами справи, висновками суду та оглядом запису відеореєстратора.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доказана і його дії суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п.12.3 Правил дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання ті, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, має пенсійний вік. Обставин, що обтяжують покарання, не має. Суд також враховує і ту обставину, що під час ДТП потерпіла ОСОБА_4 грубо порушила вимоги ПДР України і ці порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку з наставшими наслідками.

Враховуючи ці обставини і обставини справи суд вважає, що вони пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, а тому йому необхідно в відповідності з ст.69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.286 ч.1 КК України. При цьому, з цих же підстав суд вважає необхідним не призначати йому додаткову міру покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 в судовому засіданні відмовилася від підтримання цивільного позову, вирішивши свої цивільно-правові вимоги відстоювати в порядку цивільного законодавства, суд вважає необхідним провадження за її цивільним позовом залишити без розгляду.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 своїми злочинними діями заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 і остання знаходилася на стаціонарному лікуванні по вилікуванні цих тілесних ушкоджень суд вважає, що ОСОБА_6 повинен відшкодувати лікувальному закладу витрати на лікування ОСОБА_4 . В зв`язку з цим суд вважає, що позов прокурора доведено і він підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.369-371, 373 376 КПК України,

Ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 510 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1967,68 грн. витрат на проведення судово-автотехнічних експертиз.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь відділкової лікарні ст.Конотоп 1440,48 грн. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_4 .

Речові докази: автомобіль DACIA Solenza держномер НОМЕР_1 та велосипед, що знаходяться на майданчику Конотопського МВ УМВС України в Сумській області повернути власникам.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Конотопський міськрайсуд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1