Справа № 1 - 30 2007 року.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
березня 2007 року Ямпільський районний суд Вінницької області

В складі головуючого Дзерина М.М.

При
секретарі Яворській Н.А.

З участю
прокурора Нагірняка Б.М.

З участю
адвоката ОСОБА_2.

Розглянувши
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, громадянина України, освіта вища, працюючого ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2,
одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, в
скоєнні злочину передбаченого ст.191.ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 працюючи виконуючим обов»язки директора філії
Вінницького обласного спеціалізованого лісогосподарського підприємства
«Віноблагроліс» - Ямпільський райагроліс, являючись службовою особою, наділеною
організаційно-розпорядчими обов»язками, та адміністративно-господарськими
обов»язками, умисно з корисливих мотивів, привласнив матеріальні цінності на
загальну

суму 2278 гривень 50 копійок, вчинивши злочин з ознаками
корупції. Так, ОСОБА_1. протягом
2004 року, згідно з видаткових касових ордерів: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНФОРМАЦІЯ_9,
ІНФОРМАЦІЯ_10, і ІНФОРМАЦІЯ_11, отримав
від власників філії Вінницького
обласного спеціалізованого
лісогосподарського підприємства -
Ямпільський «Райагроліс», лісопродукцію загальною кількістю 61,1 скл./м-З на
загальну суму 2278 гривень 50 копійок, яку привласнив та використав на власний
розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1. державним інтересам в
особі філії Вінницького обласного спеціалізованого лісогосподарського
підприємства - Ямпільський «Райагроліс», завдано матеріальних збитків на
загальну суму 2278 гривень 50 копійок.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в
скоєні даного злочину визнав повністю, і суду пояснив, що він працював в.о.
філії Вінницького обласного спеціалізованого лісогосподарського підприємства
«Віноблагроліс» - Ямпільський райагроліс з ІНФОРМАЦІЯ_12, вину в скоєному
визнав, щиро розкаюється, пояснень не давав поскільки пройшло вже багато часу і
він не пам»ятає всіх подробиць. В скоєному розкаюється.

Із
показів свідкаОСОБА_3 судом встановлено, що у той час вона працювала на посаді
бухгалтера Ямпільського держлісгоспу. Порядок відпустку лісопродукції на
підприємстві така: у касу поступають гроші, тоді бухгалтер або головний
бухгалтер виписують ордер, після цього громадянин отримує дрова. Гроші на
лісопродукцію в касу може приносити керівник підприємства або лісник. В ордері
зазначається прізвище клієнта. Бували випадки, що гроші в касу приносили
керівник підприємства або і і лісник. Також бувало, що спочатку клієнту
завозили дрова, а потім приносили в касу кошти як оплату. Такого, щоб на ордері
ставився штамп про оплату, а гроші вт касу не надходили - не могло бути.
Підсудній особисто давав їй вказівку виписувати ордери, за які не були внесені
кошти, він називав прізвища, і вона і виписувала ордери. Про виписані ордери
вона вносить відомості в журнал реєстрації. Після видачі ордеру на вивозку дров
надається 3 місяці. За ордером повинен приходити особисто громадянин, на якого
виписано ордер. Вона нагадувала бухгалтеру ОСОБА_5 про те, що ордери, які вона
виписала і видала ОСОБА_1, неоплачені. Вона пояснила, що гроші пізніше
надійдуть. Випадків втрати ордерів або випадків неоплати ордерів вона не знає.
В ордері зазначається хто відпустив продукцію лісу і ордер залишається в
лісника. Лісник складає рапорт, які ордера він отоварив і повертає ордери на
підприємство. Вона часто виписувала ордери до того, як поступали кошти, бо
відразу при виписуванні ордеру мають бути оприбутковуванні кошти. Вони видавали
ордери і виписували продукцію без оплати через відсутність клієнтів, возили
дрова, продавали, а потім їх оплачували. Про це було відомо керівнику і
майстру.

Із показів свідка ОСОБА_4 судом встановлено, що у 2004
році він працював лісником Ямпільського Держлісгоспу. Дрова він відпускав по
ордеру, у якому вказувалась кількість дров, прізвище особи, яка їх отримувала.
Чи оплачені дрова, у ордері не вказувалось. ОСОБА_1 отримував у нього дрова два
рази, не пам»ятає на чиї прізвища були видані ці ордери, чи були вони оплачені
також не знає. Кошти громадяни за лісопродукцію йому не дають, йому
пред»являють ордер, розписуються на ньому за отриману продукцію, а він віддає
ордер на підприємство. ОСОБА_1 у 2004 році був його директором, наказів

йому директор не
давав, він виконував його прохання які стосувались роботи. Лісопродукція
повинна відпускатись тоді, коли клієнти приїжджають з ордерами у яких стоїть
штамп і квитанцією про оплату, але в дійсності він відпускав дрова без
квитанції. Він відчитувався за видану лісопродукцію і вважає, що гроші будуть
внесені. Ордера він здавав у бухгалтерію підприємства. Підсудній брав дрова і
говорив, що бере їх гіа заробітну плату, він ставив підпис у ордерах, а чому
вони виписані на інші прізвища не знає.

Із показів свідка ОСОБА_6 судом встановлено, що по ордеру НОМЕР_1 він
відпустив дрова ОСОБА_7. ОСОБА_1 тоді не було. На попередньому слідстві він
вказав, що ОСОБА_1 також був, але він забув, що тоді ще були ОСОБА_9, водій, і
ще хлопець з ОСОБА_10. Дрова видаються по ордеру, повинен приїжджати також
майстер. Дрова ніколи не виписуються, якщо в ордері не оплачені. Іноді у
ордерах не сталять штампи, на що бухгалтер дає пояснення, що забула його
поставити. Ордер не виписується, поки не будуть внесені кошти в касу. Були
випадки коли ордери було виписано на одне прізвище, а за дровами приїжджала
інша людина. Директор підприємства не брав жодного разу дров, хіба в рахунок
оплати праці. У тих двох ордерах, по яких він особисто відпускав дрова, штампів
про оплату не було. Він вважав, що вони оплачені, тому що не оплачені ордера не
видають. Ордери виписують три: один в бухгалтерії, один йому пред»являють, а
інший в дорогу береться.

Із показів
свідка ОСОБА_8 судом встановлено, що на той час він працював лісником в обході
НОМЕР_2 Вінницького облагролісу, підписи у вказаному ордері не його, але сам
ордер mвиписаний його рукою Не пам»ятає чому не підписав. Дрова
він відпускає згідно ордеру. В касу вносяться ; гроші і касир видає ордер, з цим ордером
людина приходить до нього і він відпускає дрова. Він був на лікарняному, потім пішов у відпустку, а
вийшовши з відпустки, поробив ще один день і звільнився.

Вивчивши
надані документи кримінальної справи, заслухавши заключения прокурора, який вважає необхідним звільнити ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності в зв»язку із зміною обстановки, суд вважає необхідним закрити
кримінальну справу.

Із наданих документів встановлено, що ОСОБА_1. вперше
притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується,
розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю злочину, вчинений ним злочин належить
до злочинів середньої тяжкості, відповідно до ст.48 КК України особа, яка
вперше вчинила злочин середньої тяжкості може бути звільнена від кримінальної
відповідальності, так як . дана особа перестала бути суспільно-небезпечною,
тому суд рахує необхідним закрити кримінальну справу відповідно до ст.7 КПК
України.

Керуючись ст.7
КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 191
ч.І КК України на підставі ст.48 КК України - закрити, звільнивши його від
кримінальної відповідальності у зв»язку із зміною обстановки.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду
Вінницької області протягом 7 діб з моменту її , проголошення