У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого
- судді

Паневіна
В.О.,

суддів

Глоса Л.Ф.
і Коротких О.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 8 квітня 2008
року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Кіровоградської області на вирок Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 14 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, жителя
с. Березівка Олександрійського району Кіровоградської області, раніше не
судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 212 КК
України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися
підприємницькою діяльністю на
строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на
ОСОБА_1 покладено обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання й роботи.

У апеляційному порядку вирок щодо
ОСОБА_1 не переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1
визнано винуватим та засуджено за те, що він, будучи суб'єктом підприємницької
діяльності без створення юридичної особи та платником податку на додану
вартість й відповідальним за ведення обліку фінансово-господарської діяльності,
складання звітності та подання їх в державні органи, у період з 10 квітня 2006
року по 31 березня 2007 року шляхом порушення правил ведення бухгалтерського та
податкового обліку, приховування та заниження об'єктів оподаткування, умисно
ухилився від сплати податку на додану вартість на суму 340148 грн. та податку з
доходів фізичних осіб на суму 568447 грн. 09 коп., а всього на загальну суму
908595 грн. 09 коп., що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів чи
державних цільових фондів коштів у особливо великих розмірах.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи висновків суду про доведеність винуватості засудженого та кваліфікацію
його дій, просить вирок суду скасувати у зв'язку з невідповідністю призначеного
покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого через м'якість, а
справу направити на новий судовий розгляд. Свою вимогу обґрунтовує тим, що суд,
призначивши ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, не урахував,
що засуджений скоїв тяжкий злочин, яким завдано тяжких наслідків.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши матеріали справи, обговоривши наведені у
поданні доводи, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його
засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних у справі доказів, вони є
правильними і у касаційному поданні не заперечуються.

Твердження прокурора про те, що
призначене покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає ступеню
тяжкості злочину та особі засудженого через м'якість, є безпідставними.

Так, ухвалюючи рішення про
звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.
75 КК України, суд належним чином
мотивував, які саме дані про його особу та пом'якшуючі покарання
обставини дають підстави дійти висновку про можливість виправлення засудженого
без відбування покарання.

Як видно з матеріалів справи,
ОСОБА_1 злочин вчинив уперше, за місцем проживання
характеризувався позитивно, щиро покаявся, і ці обставини суд обґрунтовано визнав
такими, що пом'якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання, судом не
встановлено. Також судом ураховано думку державного обвинувача, який просив застосувати до
засудженого ст.ст.75,76 КК України.

Таким чином, рішення суду про звільнення
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК
України належним чином умотивовано.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що в даному конкретному випадку призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК
України, є справедливим та достатнім, а тому відсутні підстави для скасування
судових рішень внаслідок м'якості призначеного ОСОБА_1 покарання.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні касаційного
подання заступника прокурора Кіровоградської області .

Судді:

Паневін В.О. Коротких О.А. Глос Л.Ф.