КП №278/328/15-к

В И Р О К
Іменем України
16 липня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Дружівка, Лісічанського району, Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого в ТОВ «Український енергетичний розвиток» на посаді начальника «Троянівської ГЕС», одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , починаючи з серпня 2009 року, з метою самовільного зайняття земельної ділянки для будівництва ставу, риборозведення та організації відпочинку, в порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, за відсутності відповідних прав на володіння, користування чи розпорядження вказаною земельною ділянкою, за допомогою найманих працівників, здійснив ремонт існуючої гідроспоруди на земельній ділянці, що знаходиться на території Троянівської сільської ради, Житомирського району, та відноситься до земель Міністерства оборони України, відповідно до державного акту на право користування землею серії Б №022537 від 1978 року, та яка при цьому перебуває в оперативному управлінні військової частини НОМЕР_1 для використання за цільовим призначенням, тобто в зоні особливого режиму використання земель.

Внаслідок проведених робіт та встановленого на дамбі перекриття, відбулося штучне наповнення водного об`єкту, який 04 вересня 2009 року ОСОБА_4 зариблено, а навколо знову ж таки за допомогою найманих працівників здійснено будівництво будівлі, містка до ставу, спущено на воду рибацький човен, складовано будівельні матеріали, облаштовано окремі місця відпочинку (встановлено мангал, дерев`яні столи та лавки).

В подальшому, наймані ОСОБА_4 працівники, не будучи обізнані в злочинній діяльності останнього, безпосередньо на місці водного об`єкту забезпечували та забезпечують контроль за виловом риби з водойми сторонніми особами та збереженням встановленого майна.

Вищезазначеними діями, самовільно зайнято та на даний час використовується земельна ділянка, загальною площею 4,7265 га, що перебуває в зоні особливого режиму використання земель, чим державі заподіяно шкоду в сумі 106686,56 грн., що є значною.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки в зоні особливого режиму використання земель, яким завдано значної шкоди її законному володільцю.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та дав покази, які відповідають вищевикладеному. Зокрема, останній пояснив, що самовільно захопив вказану земельну ділянку військового полігону, на якій заповнив водою ставок, запустив туди рибу, а навколо ставка розмістив альтанки, мангали та столи із лавками для відпочинку.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками процесу не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим та представником потерпілого, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Отже, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки в зоні особливого режиму використання земель, яким завдано значної шкоди її законному володільцю.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи, раніше не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому та зазначені стороною обвинувачення в суді, є визнання ОСОБА_4 своєї вини, щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи всі пом`якшуючі покарання обставини, які знижують ступінь суспільної небезпечності особи винного і вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується за місцем своєї постійної роботи і проживання, має на утримує трьох неповнолітніх дітей, суд вважає, що останньому можливо застосувати ст. 69 КК України та перейти від передбачено санкцією ч. 2 ст. 197-1 КК України покарання у виді обмеження волі до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті, а саме до штрафу розміром 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 6800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: