йСправа № 529/536/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та потерпілого ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, громадянин України, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 13. 04. 2015 року, близько 00 год. 30 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на зупинці громадського транспорту, що розташована в с. Байрак Диканського району Полтавської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область правої частини обличчя потерпілому ОСОБА_5 , в наслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді : закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню з переломом кісток носу та гематоми мяких тканин правої половини обличчя з контузією правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю та пояснив, що він після відпочинку на дискотеці, яка закінчилася опівночі 13. 04. 2015 року та проходила у сільському будинку культури, в с. Байрак Диканського району пішов на зупинку громадського транспорту, де відпочивала інша молодь. Підійшовши до зупинки громадського транспорту, що розташована в с. Байрак Диканського району він помітив відпочиваючих там ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_5 з якими разом розпивав алкогольні напої у вигляді пива. Під час розпивання алкогольних напоїв та передачі обвинуваченому пляшки з пивом він ненароком розлив пиво на потерпілого, від чого останній почав виражатися нецензурною лайкою в адресу обвинуваченого та пішов в напрямку від зупинки громадського транспорту. Обвинувачений не витримав образи потерпілого наздогнавши останнього, наніс один удар кулаком правої руки по обличчю потерпілого від чого той присів. Після вказаного обвинувачений пішов додому. У вчиненому розкаюється.

Так як, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому він, прокурор та потерпілий ОСОБА_5 вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За вказаних обставин після роз`яснення обвинуваченому положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 125 ч. 2 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 близько 00 год. 30 хв. 13 квітня 2015 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на зупинці громадського транспорту, що в с. Байрак Диканського району Полтавської області, умисно, на грунті раптово виниклих неприязнеиих відносин, спричинив потерпілому ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню з переломом кісток носу та гематоми мяких тканин правої половини обличчя з контузією правого ока, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому за статтею 125 ч. 2 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує, щире каяття, його молодий вік, відсутність тяжких наслідків, перше притягнення до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику з місця проживання.

Згідно ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вбачає вчинення даного злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризуються позитивно, є працездатною особою, але не займаєються суспільно-корисною діяльністю, а тому за вказаних обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого досягне мети при призначенні йому покарання у виді громадських робіт, відповідно до санкції ст. 125 ч.2 КК України.

Так як, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_4 визнаний частково, але незважаючи на це, з матеріалів кримінального провадження, дослідженого в судовому засіданні вбачається, що саме обвинуваченим ОСОБА_4 умисно були причинені тілесні ушкодження потерпілому та в зв`язку з цим була завдана йому майнова шкода , яка підлягає частковому задоволенню та стягненню її з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд вважає, що в рахунок відшкодування майнової шкоди 3 обвинуваченого слід стягти понесені витрати потерпілим ОСОБА_5 в частині придбання ліків та проведення рентгенівських досліджень, в частині відшкодування майнової шкоди, а що стосується придбання пального слід відмовити так як це пальне було придбане іншою особою в період коли потерпілий ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні, бо відповідно до вимог ст. 22 ЦК України тільки особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, завданої обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 , яка виразилася у переживаннях, хвилюваннях, фізичному болю та переживаннях за стан свого здоров`я суд, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має постійного джерела прибутку, а також керуючись принципами розумності та справедливості вважає, що потерпілому ОСОБА_5 була завдана моральна шкода в розмірі 4 000 грн.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню 8 816 грн. 10 коп. в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди та 4 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, а всього 12816 грн. 10 коп., в решті позову потерпілому ОСОБА_5 слід відмовити.

Вирішуючи цивільний позов прокурора в інтересах Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфасовського, який визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 суд вважає , що він підлягає задоволенню в повному обсязі так як внаслідок винних злочинних дій обвинуваченого вказаному лікарняному закладу була завдана майнова шкода в сумі 6 936 грн. 12 коп. , яка повинна бути відшкодована обвинуваченим.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373- 377, 391, 395 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею ст. 125 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 180 годин громадських робіт.

Цивільний позов прокурора задоволити повністю.

Стягти з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфасовського Департаменту охорони здоров"я Полтавської обласної державної адміністрації (вул. Шевченка,23 м. Полтава, розрахунковий рахунок 31525, 6 936 (шість тисяч дев"ятсот тридцять шість) грн. 12 коп. витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь потерпілого ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду в сумі 8 816( вісім тисяч вісімсот шіснадцять ) грн. 10 коп. та за завдану моральну шкоду в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень, а всього в сумі 12 816 грн. (десять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 10 коп.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: