УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/6948/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника-адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 травня 2015 року, -
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області лейтенанта міліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст.185 КК України.
Визначено строк дії даної ухвали до 04 липня 2015 року.
Встановлено заставу у розмірі 20 мінімальних зарплат, в сумі 24 360 гривень, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області, у разі внесення якої ОСОБА_8 звільняється з-під варти.
Задовольняючи клопотання слідчого, суд з урахуванням вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини, мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, крім того жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вказаних вище підстав, слідчий суддя взяв до уваги строк покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, особу останнього, його вік, стан здоров`я, а також те, що він підозрюється вчиненні середньої тяжкості та тяжкого злочинів, не працює і не навчається, немає постійного доходу, неповнолітніх дітей на утриманні не має, а також відсутність сталих соціальних зв`язків.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків з`являтись на першу вимогу органів досудового розслідування та до суду.
Вважає, що ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 08.05.2015 р. є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Зазначає, що судом при прийнятті ухвали не було застосовано ст.5 Європейської конвенції з прав людини, ст.181, п.4 ст.194 КПК України.
Посилається на те, що в клопотанні про застосування запобіжного заходу відсутній аналіз актуальності ризиків, які є підставою для взяття під варту та можливості застосування до особи інших, окрім взяття під варту, запобіжних заходів.
Вважає, що слідчий формально послався на наявність підстав для обрання запобіжного заходу, що суперечить діючому законодавству та роз`ясненням викладеним в пункті 3 статті 5 Європейської Конвенції з прав людини.
На думку адвоката, сам факт підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення також не може бути безумовною підставою для тримання його під вартою.
Зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріальна шкода по кримінальному провадженню а саме колеса вартістю 1400 грн. вилучені у ОСОБА_8 , а тому безпідставно тримати останнього під вартою. Тому, відсутні будь які підстави вважати, що, перебуваючи на волі він буде займатися злочинною діяльністю, а тримання його під вартою сприятиме встановленню істини по справі, убезпечить ухиленню від слідства і суду.
Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При апеляційному розгляді даної апеляційної скарги встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням норм національного та міжнародного законодавства.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді вказаного клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.177, 178, 182, 183, 194 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Врахувавши вимоги ст.178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік, стан здоров`я, а також те, що він офіційно не працює і не навчається, немає постійного доходу, неповнолітніх дітей на утриманні немає, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та відсутність сталих соціальних зв`язків, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти.
Разом з тим суд першої інстанції з урахуванням положень ч.3 ст.183 КПК України, при постановленій ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначив розмір застави, передбаченої п.2 ч.5 ст.182 КПК України, яка є достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.
Апеляційний суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . Слідчий суддя в достатній мірі проаналізував всі обставини та досить чітко обґрунтував у своїй ухвалі наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу до ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя дотримався вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, тому в цій частині апеляційна скарга захисника про те, що судом при винесенні рішення не було застосовано вказаної Конвенції, є необгрунтованою.
З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 08 травня 2015 року законна та обґрунтована і підстав для її скасування не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: