Справа № 11-15/11 Головуючий у І інстанції Самусь
Категорія - 185 ч. 2 КК Доповідач Акуленко С. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів Щербакова О.С., Григорєвої В.Ф.

з участю прокурора Гапеєвої Н.П.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2010 року.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює ліпником архітектурних виробів у ФОП ОСОБА_3В., не одружений, мешканець м. Чернігова, вул. Мстиславська, 38/180, раніше судимий:

1) 22.09.1995 р. Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 р. до 1 року 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2) 31.10.1995 р. Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 р. до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

3) 22.10.1996 р. Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 86-1 КК України 1960 р. до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 02.09.1998 р. постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 31.08.1998 р. на підставі ст. 2 п. «а» Закону України Про амністію від 24.07.1998 р.;

4) 13.08.1999 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України 1960 р. до 3 років позбавлення волі;

5) 21.05.2003 р. Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 25.04.2006 р. Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

7) 03.04.2007 р. Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 2 місяці 8 днів згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.03.2010 р.,

засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 185 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 03.04.2007 р., остаточно призначено ОСОБА_2 покарання за сукупністю вироків у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

Судом ОСОБА_2 було засуджено за те, що він 22 квітня 2010 р. в денний час, знаходячись за місцем свого мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_4, намагався таємно викрасти мобільний телефон Моторола Z 3, вартістю 223 грн. 50 коп., з сім-карткою оператора мобільного звязку Київстар, вартістю 25 грн., а всього майна на загальну суму 248 грн. 50 коп., що належить потерпілій ОСОБА_4, однак, свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілою.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 вважає, що судом призначене покарання є занадто суворим і необєктивним, оскільки в ході судового слідства суд не взяв до уваги важливі обставини, які могли б істотно вплинути на хід слідства. Просить всесторонньо та обєктивно розглянути справу, і призначити йому покарання, не повязане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_2, який підтримав подану апеляцію, просив взяти до уваги, що телефон був придбаний за спільні з сестрою кошти та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія судді приходить до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

Сам засуджений ОСОБА_2 винним себе визнав повністю як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні та докладно розповідав про обставини вчинення злочину.

Дії засудженого ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за ст. 15 ч. 2, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_2, суд у відповідності до вимог ст.ст. 65, 66 КК України призначив його враховуючи суспільну небезпечність скоєного злочину, особу винного: те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, скоїв злочин в період умовно дострокового звільнення від відбування покарання, враховуючи обставини, які помякшують покарання щире каяття, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Як розяснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчої від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з врахуванням особи винного.

Враховуючи, що злочин ОСОБА_2 скоїв в період умовно дострокового звільнення, суд правильно призначив йому покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Під час розгляду справи достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_2 ст. 69 або ст. 75 КК України судом не встановлено і в апеляції також не наведено. З наведених підстав апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2010 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

СУДДІ:

О.С. ОСОБА_5 ОСОБА_6 Григорєва