Справа № 1-165/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Сухомудренка В.В.

при секретарі Харченко М.О.,

з участю прокурора Ілліна В.А.,

адвокатів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

р

озглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, а жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, непрацюючого, військовозобовязанного, несудимого,

за ч.4 ст.190 КК України ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4, проживаючи однією сімєю з дружиною ОСОБА_5, з її матірю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в належній ОСОБА_3 та ОСОБА_6 квартирі АДРЕСА_1, маючи з власниками квартири усну домовленість про надання їм допомоги в продажі вказаної трикімнатної квартири, 16 березня 2007 року отримавши від ОСОБА_6 нотаріально посвідчену довіреність на управління та розпорядження всім його майном та маючи нотаріально, 7 квітня 2007 року, посвідчену довіреність від ОСОБА_7 (з 21 листопада 2007 року ОСОБА_8А.), згідно якої він повинен був купити на її імя частину будинку чи квартири в Київській області, в ході продажу трикімнатної квартири потерпілих, зловживаючи їх довірою, що полягало у використані ним довірливих відносин з цими потерпілими, які засновані на родинних відносинах, маючи на меті не передачу виручених від цього коштів для придбання іншого майна родині, а їх привласнення, 19 червня 2007 року близько 10 год., отримавши від покупця квартири ОСОБА_9 гроші в сумі 1000 доларів США в приміщенні самої квартири в якості авансу та 22 червня 2007 троку близько 11 год. решту грошей в сумі 27000 доларів США, які Касьян передала йому біля приміщення відділення «Смілянське -1» Черкаського ЦРВ ВАТ «Мегабанк», що в м. Сміла по вул. Леніна, 18, привласнив їх.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою, ОСОБА_5 після підписання в цей же день 22 червня 2007 року, від імені потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_6 договору купівлі-продажу їх квартири в супереч домовленості з ними, гроші на загальну суму 28000 доларів США ОСОБА_3 не передав, а взамін їх, на шляху слідування з пакетом додому в автомобілі «Форд» під його керуванням, вручив їй, завчасно підготовлений та вкладений в непрозорий пакет, згорток із складених газет, тобто «куклу».

Злочином ОСОБА_5 завдав ОСОБА_3 та ОСОБА_6 шкоду, еквівалентну на час проведення розрахунків такій у розмірі 141400 грн. (1 долар США дорівнював 5,05 грн), яка в 707 разів перевищувала неоподатковуваний мінімум доходів громадян (на момент вчинення злочину 200 грн.)і яка є шкодою у особливо великих розмірах.

Підсудний ОСОБА_5 винним себе не визнав і пояснив,що дійсно приймав участь у продажі, належної його тещі та її батьку ОСОБА_6 трикімнатної квартири, як їх представник. Отримані від покупця квартири Касьян 19 червня 2007 року 1000 доларів США задатку та 22 червня 2007 року 27000 доларів США решти вартості вказаної квартири, в ті ж дні віддавав ОСОБА_3. Шляхом обману цими грошима не заволодівав і «куклу» замість них ОСОБА_3 з цією метою не вручав.

Хоча підсудний винним себе і не визнав, його винність у вчиненні злочину доказана повністю і підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_3 про те, що вона та її батько ОСОБА_6 після неодноразових наполягань ОСОБА_5 погодилися продати належну їм квартиру з тією метою, щоб за виручені гроші купити їх сімї, в склад якої входив і ОСОБА_5, та для Лоран житло в Київській області. 19 червня 2007 року покупець квартири Касьян передала ОСОБА_5 1000 доларів США задатку, а 22 червня 2007 року близько 10 год. біля приміщення банку решту 27000 доларів США. Після підписання договору купівлі-продажу квартири в цей же день, вона в присутності своєї дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_10 попросила у ОСОБА_5 віддати їй гроші, отримані від Касьян за їхню квартиру, на що той передав їй целофановий пакет з надписом «Нівея» і попросив її швидко йти додому, щоб не пограбували. Думаючи, що в пакеті гроші, вона взяла його і пішла додому. ОСОБА_5 будинку, де вони проживали, вона зустріла сусідку ОСОБА_11, з якою вони зайшли до її квартири. У себе в квартирі в присутності ОСОБА_11 вона виявила, що в пакеті, який їй передав ОСОБА_5, були не гроші, а газети. Коли увечері ОСОБА_5 та її дочка приїхали додому, то вона запитала у них де гроші? На що вони відповіли, що гроші вони поклали в банк;

- показаннями свідка ОСОБА_8А.(раніше ОСОБА_12А.) про те, що після приїзду її 15 вересня 2007 року в с. М. Смілянка Смілянського району з Москви, вона побачила, що її сестра ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_5 Т та зятем ОСОБА_4 переїжджають на проживання в Київську область. При цьому ОСОБА_4 повідомив їй, що за гроші, виручені від продажі квартири в м. Сміла, він придбав для їх спільного проживання будинок в с. Гаврошино Київської області. На її запитання про те, де документи на придбаний, в тому числі і на її імя будинок, ОСОБА_4 відповів, що ще не оформлена земельна ділянка під цим будинком, а тому документи залишились у господарки будинку. Восени того ж року ОСОБА_13 повідомив їй про якісь негаразди з їх будинком і просив негайно приїхати. Приїхати вона змогла лише в квітні 2008 року і тоді вияснила,що ОСОБА_4 перевіз сімю не в с. Гаврошино, а в с. Любарці Київської області, і будинок не купив, а орендував. На її запитання про те, куди поділися гроші від продажу квартири, ОСОБА_4 відповів, що він їх витратив на купівлю земельної ділянки на своє імя і на завезення на ділянку будівельних матеріалів, про що у неї, її сестри та батька з ОСОБА_4 домовленості не було. Після перевірки слів ОСОБА_4 в Любарецькій сільській раді, вияснилося, що той ділянку не купив, а отримав її безкоштовно;

- показаннями свідка ОСОБА_9, дослідженими в суді про те, що вона, як покупець квартири АДРЕСА_2, 19 червня 2007 року передала представнику власників квартири ОСОБА_4 1000 доларів США в якості авансу, а 22 червня 2007 року - в день оформлення договору купівлі-продажу цієї квартири решту 27000 доларів США(а.с.160, т.1, 51, т.3);

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він був присутнім 22 червня 2007 року при передачі покупцем квартири, в якій проживали ОСОБА_4 і ОСОБА_3, 27000 доларів США ОСОБА_4 Після цього він разом з ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_3 їздили в автосалон м. Черкаси, де ОСОБА_4 замовив собі автомобіль «Даді-пікап» за 14600 доларів США та вніс аванс. Потім вони повернулися в м. Сміла, оскільки о 14 год. у нотаріуса необхідно було підписати договір купівлі-продажу квартири. Після підписання договору ОСОБА_3, в машині, в якій вони їхали додому,стала вимагати у ОСОБА_4 гроші за її майно, на що той передав їй пакет з надписом «Нівея» і сказав, щоб вона швидко йшла додому, бо її можуть пограбувати. Коли ОСОБА_3 з пакетом пішла додому, ОСОБА_4 із-за паска штанів дістав по черзі дві пачки із 100-доларовими купюрами і поклав їх на поличку під кермом автомобіля. Гроші були в прозорому пакеті, в якому їх ОСОБА_4 передала Касьян. Запідозривши неладне, він ОСОБА_4 запитав, де той взяв такі гроші, оскільки у нього їх ніколи не було, на що той відповів, щоб він не вмішувався;

- показаннями свідка ОСОБА_11, дослідженими в суді, про те, що 22 червня 2007 року біля свого будинку вона побачила сусідку ОСОБА_3, яка повідомила їй, що продали її квартиру і що у неї у пакеті гроші. Вони разом піднялися до ОСОБА_3 в квартиру, де та почала виймати з пакету гроші, але замість них там були газети, складені як гроші. Наступного дня дочка потерпілої ОСОБА_14 повідомила, що нічого хвилюватися, оскільки гроші вони з ОСОБА_4 поклали в банк. Пізніше ОСОБА_3 їй скаржилася, що ні квартири , ні грошей за неї у них немає, оскільки все забрав ОСОБА_4 (а.с.118,т.1);

- показаннями свідка ОСОБА_15 в тій частині, що його пасинок ОСОБА_4 повинен був купити для сімї, в якій проживав, будинок в Київській області за гроші, виручені від продажу квартири його тещі. Однак, купити будинок не вийшло, із-за чого він купив земельну ділянку для будівництва і проживав разом із сімєю у винайманому будинку;

- даними письмового повідомлення з ПП « Мажар-2 » від 13 травня 2009 року про те, що ОСОБА_4 при купівлі автомобіля «Даді» 22 червня 2007 року вніс передоплату в сумі 1500 грн, а автомобіль отримав 3 липня 2007 року після сплати його повної вартості (а.с. 128, т1);

- даними копій фіскальних чеків №0485 та №0521 із ПП « Мажар-2» про те, що 22 червня 2007 року об 11 год. 57 хв. в касу підприємства був внесений аванс на придбання

автомобіля в сумі 1500 грн., а 3 липня 2007 року проведена доплата за цей автомобіль в

сумі 69276 грн (а.с. 129, т.1);

- даними довідки-рахунку з ПП «Мажар-2» про те, що ОСОБА_4 дійсно придбав автомобіль «Даді» за 72900 грн. (а.с.19, т.1);

- даними довідки ВАТ «Мегабанк» від 22 червня 2007 року про те, що за перевірку грошових купюр банку було сплачено 270 грн. Підсудний визнав, що саме він був ініціатором перевірки грошей отриманих від Касьян і що саме він заплатив за цю операцію 270 грн. із розрахунку 1 грн за кожну купюру (а.с. 16-17, т.1);

- даними договору купівлі-продажу квартири від 22 червня 2007 року, згідно якого ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, як їх представник, продали, а Касьян купила квартиру АДРЕСА_3 (а.с.11, т.1);

- даними довіреностей від 16 березня та 7 квітня 2007 року, згідно яких ОСОБА_6 уповноважив підсудного управляти та розпоряджатися всім своїм майном, а ОСОБА_3 (Лоран) купити на її імя частину будинку в Київській області (а.с.12,13, т.1);

- даними листа матері підсудного ОСОБА_16 колишньому чоловікові свідка ОСОБА_8, в якому вона вказує, що ОСОБА_4 після продажі квартири потерпілих швидко купляє автомобіль «Даді», земельну ділянку та будівельні матеріали і «гроші з продажі квартири вже скінчилися» (а.с. 34-35, т.2).

Таким чином суд вважає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю.

Показання підсудного про те, що він,отриманні від продажу квартири потерпілих гроші зразу ж віддав потерпілій ОСОБА_3, спростовується вищевикладеними показаннями потерпілої ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_4 зразу ж після продажу їх майна, гроші за це майно привласнив і їм не повертав, та його показаннями і подальшими діями, направленими на витрачання грошей виключно на себе на придбання майна земельної ділянки,будівельних матеріалів і автомобіля виключно на свої імя.

Показання підсудного про те, що він «кукли» замість грошей ОСОБА_3 не вручав, спростовується не тільки показаннями самої потерпілої, але й показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Показання підсудного про те, що він грошей у потерпілих не вилучав, оскільки такі за версією слідства і потерпілих до останніх так і не дійшли, а отже він шахрайства не вчиняв, не відповідають дійсним обставина справи. ОСОБА_4 гроші за продажу квартири потерпілих від покупця Касьян отримав не як стороння особа, а як член сімї потерпілих, для потерпілих і повинен був діяти в їх інтересах відповідно доручення і згідно Закону. Підсудний же, отримавши гроші від імені ОСОБА_6 і гроші ОСОБА_3 в її присутності, розумів, що таким чином це майно перейшло у власність потерпілих, а врученням «кукли» потерпілій ОСОБА_3 замість грошей і подальшими своїми діями, направленими на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 вилучив це майно і витратив його виключно на себе.

Показання підсудного про те, що він на себе не брав зобовязання і його ніхто не уповноважував купляти за виручені від продажу квартири потерпілих будинок для них і для Лоран, що він за ці гроші за домовленістю з потерпілими купив земельну ділянку і будматеріали для побудови для їх сімї будинку, спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_3, свідка ОСОБА_8 та копією доручення ОСОБА_12 (Лоран) про купівлю на її ім.я будинку в Київській області (а.с.13, т.1).

Версія підсудного про те, що він набував майно за гроші потерпілих для потерпілих і в інтересах потерпілих судом перевірена не тільки в судовому засіданні, а і в порядку дачі судом, на підставі ст.. 315-1 КПК України, доручення слідству про перевірку таких показань підсудного (а.с.41,т.3).

Жодного доказу того, що ОСОБА_4 витратив гроші потерпілих на купівлю земельної ділянки в с. Любарці Бориспільського району Київської області, на оформлення цієї ділянки та на купівлю будівельних матеріалів для будівництва спільного з потерпілими будинку за згодою з потерпілими в їх інтересах підсудний не надав і досудовим та судовим слідством такі докази не встановлені.

Підсудний неодноразово змінював свої показання, в тому числі і в судових засіданнях.

Так, в ході розгляду справи суддею Гибалом О.І.,Білан заперечував свою поїздку в день продажу потерпілими своєї квартири 22 червня 2007 року, в м. Черкаси для покупки автомобіля, а також показував, що гроші потерпілим в цей же день передав ОСОБА_3 у виді 27000 доларів США та 15000 грн. Оскільки перші показання спростовувалися даними письмового повідомлення з ПП «Мажар-2», копією фіскальних чеків від 22 червня 2007 року про сплату

цьому ПП авансу та показаннями свідка ОСОБА_10, які підтвердили факт перебування підсудного в м. Черкаси в цей день, а наступні показання спростовуються показаннями покупця Касьян про те, що вона передавала ОСОБА_4, як представнику потерпілих 27000 доларів США і грошей у виді 15000 грн. не передавала (а.с. 128,129, т.1; 47-49, 51, т.2), підсудний від таких показань в подальшому відмовився.

Версія ОСОБА_4 про те, що він гроші потерпілих витратив за їх згодою і в їх інтересах є способом його захисту і бажанням уникнути належного покарання, а зміна ним своїх показань, свідчить про те, що він не щирий перед судом.

Дії Білана суд кваліфікує за ч.4 ст.190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах.

Призначаючи покарання підсудному суд, як помякшуючу таке покарання обставину враховує його молодий вік, а також особу підсудного, який, хоча до кримінальної відповідальності притягується вперше і позитивно характеризується, але вчинив особливо тяжкий злочин, у скоєному не розкаявся, а тому суд вважає за можливе його виправлення тільки в місцях позбавлення волі.

Підстав для застосування до покарання для ОСОБА_4 ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 про стягнення 130768 грн 60 коп. матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного:

Протиправним вилученням вартості майна потерпілої ОСОБА_3 в сумі 14000 доларів США (1/2 частина від отриманих нею і ОСОБА_6 28000 США) їй завдана матеріальна шкода, яка на день розгляду справи в суді становитиме 110738 грн. 60 коп. із розрахунку 100 доларів США дорівнює 790. 99 грн. ( 7,9099 грн. Х 14000 доларів США =110738 грн 60 коп.).

Крім того, від злочинних дій підсудного потерпіла страждала і морально, оскільки із-за вилучення у неї великої кількості грошей, вона була позбавлена можливості придбати для себе нове житло і змушена проживати не в себе дома, а у сторонніх людей та докладати значних додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням матеріального положення підсудного суд вважає за можливе задовольнити її позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на суму 10000 грн.

Аналогічний цивільний позов потерпілого ОСОБА_6, який помер 22 жовтня 2011 року (а.с.120, т.3), слід залишити без розгляду до прийняття спадщини після нього спадкоємцями, надавши останнім право звернення до суду в цивільно-процесуальному порядку.

З підсудного на користь потерпілої належить також стягнути 1000 грн. витрат на юридичну допомогу адвокатом ОСОБА_17

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років 6 міс. позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити дотеперішнім тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 17 серпня 2010 року.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 110738 грн.60 коп. матеріальної та 10000 грн. моральної, а всього 120738 грн.60 коп. шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з підсудного ОСОБА_4 матеріальної і моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000 грн. витрат на надання їй юридичної допомоги адвокатом.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Головуючий: В. В. Сухомудренко