Дата документу Справа № 321/195/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний №321/195/14-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/410/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою прокурора прокуратури Михайлівського району Запорізької області на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2015 року, якою повернуто до прокуратури обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України для усунення порушень вимог КПК,

Згідно з ухвалою суду, 26 грудня 2014 року з прокуратури Михайлівського району Запорізької області до Михайлівського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Суд, під час підготовчого судового засідання, приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у своїй ухвалі зазначив про те, що вказаний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В апеляції прокурор, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, просить її скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції. Обґрунтовує свої вимоги тим, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію та вважав, що ухвала районного суду є незаконною та необґрунтованою, адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. п. 1 - 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому, відповідно до ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування/складається слідчим або прокурорам і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Однак, як вбачається з наданих до суду матеріалів, обвинувальний акт був затверджений прокурором 25 грудня 2014 року, в цей же день - 25 грудня 2014 року (згідно доданої до обвинувального акта розписки підозрюваного) підозрюваному ОСОБА_9 було вручено копію обвинувального акта, копію цивільного позову та реєстр матеріалів досудового розслідування. Проте, реєстр матеріалів досудового розслідування був складений слідчим не в день вручення підозрюваному - 25 грудня 2014 року, а днем пізніше - 26 грудня 2014 року. Зазначені суперечності вказують на невідповідність наданих до суду матеріалів тим їх примірникам, які були вручені підозрюваному ОСОБА_9 , що, в свою чергу, може призвести до суттєвого обмеження права на захист обвинуваченого.

Крім того, відповідно ч. З ст. 99 КПК України, сторона кримінального провадження, потерпілий зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором до суду разом із обвинувальним актом надано не цивільний позов, як це передбачено вимогами п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України, а його копію. При цьому в підготовчому судовому засіданні ані прокурором, ані потерпілим оригінал цивільного позову суду не надано, натомість ними повідомлено, що жодні документи ними суду не надаються, так як все необхідне вже було надано.

Разом із цим, положення ч. ч. 4 - 5 ст. 128 КПК України передбачено, що форма і зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства; цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Проте, жодними положеннями як чинного ЦПК України, так і чинного КПК України не передбачено ані можливості, ані повноважень суду щодо розгляду та вирішення по суті копії заявленого цивільного позову.

Таким чином висновки суду щодо невідповідностей, зазначених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , засновані на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження та на думку колегії суддів є обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апелляції прокурора, та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора прокуратури Михайлівського району Запорізької області залишити без задоволення, а ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України повернуто прокурору залишити без змін.

Головуючий:

Судді: