УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія судців
судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої-судді Ткачук Н.В.

суддів: Кривобокової Н.М., Томенчука Б.М.

з участю
прокурора Журавльова Є.Є.

потерпілого ОСОБА_3

його представника ОСОБА_4

засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши 2 лютого 2007 року у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляціями потерпілого ОСОБА_3 та прокурора,
який брав участь у розгляді справи в суді 1 інстанції на вирок Рогатинського
районного суду від 20 листопада 2006 року,-

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та житель АДРЕСА_1, громадянин України, освіта загальна середня, не одружений, не працює, військовозобов"язаний, не судимий,-

засуджений за ст. 122 ч.1 КК України на два роки позбавлення волі;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, уродженець та житель АДРЕСА_1,
громадянин України, базова середня освіта,
не одружений, не працює, не військовозобов"язаний,
не судимий,-

засуджений за ст. 122 ч.1 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75
КК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнено від

відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України на засуджених покладено обов"язки: не
виїжджати за

межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої

системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи чи навчання,

періодично з"являтися для
реєстрації в ці органи.

Цивільний позов задоволено частково та стягнуто в
солідарному порядку із

засуджених в користь потерпілого
ОСОБА_3 393,85 грн. матеріальної та 3000 грн.

Справа №11-28/2007 р. Головуючий у 1 інстанції Могила Р.Г.

Категорія ст. 122 ч.1 КК України Доповідач: Ткачук Н.В.

2
моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженим
залишено попередній-підписку про невиїзд.

За вироком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засуджені за те, що вони разом з особою, справу відносно якої виділено в окреме провадження перебуваючи
в нетверезому стані 9 грудня 2005 року біля 2 години у будинку ОСОБА_5 та на її
подвір"ї в АДРЕСА_1 нанесли потерпілому ряд ударів
руками і ногами чим спричинили тілесні ушкодження середнього ступеня важкості.

В апеляціях:

- потерпілий просив вирок суду скасувати, постановивши
новий вирок, яким

визначити суворіше покарання засудженим та повністю
задовольнити цивільний позов.

- прокурор, який брав участь при
розгляді справи в суді першої інстанції, вважає,

покарання надто м"яким.

Просить вирок скасувати та постановити новий вирок призначивши засудженим тяжче
покарання.

Засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2
апеляції не подали.

При апеляційному розгляді справи прокурор, що подав апеляцію змінив її,
просив вирок змінити та збільшити моральні відшкодування потерпілому.

Заслухавши доповідача, пояснення потерпілого та його представника, які підтримали свою апеляцію в частині цивільного позову,
думку прокурора, який підтпримав апеляцію у зміненому
вигляді, засуджених, які просили вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляції потерпілого та прокурора підлягають до
задоволення.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в умисному
спричиненні середньої тяжкості тілесних
ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 відповідає зібраним і належно
дослідженим в судовому засіданні достовірним доказам.

Злочинні дії засуджених суд вірно
кваліфікував за ст. 122 ч.1 КК України.

Призначене ОСОБА_1 та ОСОБА_2. покарання відповідає вимогам ст.ст. 65, 66 КК України. При цьому суд врахував як тяжкість скоєного
ними злочину, особи засуджених так і ту обставину, що
потерпілий погрозами застосувати ніж спровокував їх

дії.

Разом з тим, задовольняючи частково позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, суд без достатнього обгрунтування
суттєво зменшив розмір відшкодування. При цьому суд
мотивував своє рішення тяжкістю травм потерпілого та матеріальним становищем
засуджених не зазначивши в чому воно полягає.

З наявних у
справі матеріалів вбачається, що у ОСОБА_3 малися захвороювання: двобічний тубоотит, двобічна сенсоневральна
приглуховатість, гіперметропічний
астигматизм та викривлення носової перегородки, які з травмою ІНФОРМАЦІЯ_3 не пов"язані і в судовомедичних підсумках не
враховуються (а.с. 32-33, 55-60).

Тому твердження потерпілого в апеляції про те, що він став погано чути
після отриманих тілесних ушкоджень суд не може взяти до уваги.

Колегія суддів вважає, що суд недостатньо врахував, що розмір відшкодування
моральної шкоди визначається залежно від характеру
та обсягу фізичних, душевних, психічних та інших страждань, яких зазнав
потерпілий. Враховується також стан його здоров"я, тривалість страждань
та сімейні обставини.

Тому колегія суддів вважає, що за таких обставин розмір відшкодування
моральної шкоди на користь потерпілого належить збільшити.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367 КПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляції потерпілого ОСОБА_3 та прокурора, який брав участь у розгляді справи в
суді першої інстанції задовольнити.

Вирок Рогатинського районного суду від 20 листопада 2006 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_3 змінити збільшити розмір відшкодування і
стягнути з засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 за заподіяну йому моральну шкоду п"ять тисяч гривень солідарно.

В решті вирок залишити без змін.

Судді: Н.В. Ткачук

Н.М. Кривобокова Б.М. Томенчук