ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-160/08

28 березня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Ілляш С.І.,

за участю прокурорів - Куценок О.І., Панова В.Є., Морозова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Чорнобай, Черкаської обл., громадянина України,
українця, не працюючого, не одруженого, освіта вища, зареєстрованого АДРЕСА_1,
проживаючого АДРЕСА_21, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, на протязі дня 26.12.2007 року,
знаходячись в приміщенні магазину «Саваж», який розташований за адресою: м.
Київ, вул. Хрещатик, 21, будучи матеріально відповідальною особою, відповідно
до договору про повну матеріальну відповідальність від 01 листопада 2007 року,
згідно якого він приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення
цілості всіх переданих йому під звіт товарно-матеріальних цінностей та коштів,
з корисливих мотивів, привласнив майно, що належить підприємству ТОВ «Саваж
Компані» яке перебувало в його віданні, а саме: чоловічу пухову куртку кольору
180 «бізон», артикул 8146, вартістю 899 грн. 00 коп., жіночу куртку кольору 163
«слейт», артикул 8115, вартістю 1 179 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 2
078 грн. 00 коп.

Будучи допитаним у судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1
свою вину у вчиненому визнав повністю та показав суду, що він 26.12.2007 року
прийшов на роботу о 09 год. 30
хв. і як завжди приступив до виконання своїх обов'язків. Відвідувачів магазину
в цей день було небагато, і він вирішив привласнити собі товар, який йому
сподобався, а саме дві куртки. Зазначений товар він забрав під час обідньої
перерви. На таксі відвіз їх до свого помешкання в Дарницький район м. Києва, а
потім знову повернувся на роботу. Зазначені куртки він мав намір продати,
оскільки приблизно тиждень назад до магазину приходила дівчина, з якою він
розмовляв про знижки на товар і якій дав свій мобільний телефон. Приблизно
через три дні після зустрічі, йому зателефонувала дівчина на ім'я ОСОБА_2, і з
якою він домовився по телефону, що дістане дві куртки, які вона хоче по
зниженим цінам. В розмові з дівчиною він вказав ціну курток, на яку остання
згодилася і сказала що за куртками прийде не вона, а молодий чоловік.

29.12.2007 року, на
мобільний телефон йому зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_3, і
сказав, що він від ОСОБА_2 та хоче забрати куртки. Зустріч було призначено на
Бессарабській площі в м. Києві.

Приблизно о 21 год. 00
хв. він зустрівся з ОСОБА_3 в обумовленому місці, де взявши таксі поїхали до
помешкання ОСОБА_1 за куртками. Чоловік вийшов на станції метро «Лівобережна»
під мостом метро, і сказав, що зачекає його тут. Він поїхав до дому, де взявши
куртки повернувся до того місця, де залишив ОСОБА_3. Він передав чоловіку
куртки, а той в свою чергу гроші у розмірі 1 400 грн. 00 коп. Після того як він
отримав гроші і передав куртки його затримали працівники міліції. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд не карати його суворо.

За згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів
по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході
досудового слідства по справі, стосовно фактичних обставин справи, які
правильно розуміє підсудний та інші сторони, і які ніким не оспорювались.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що
характеризують особу підсудного, і надійшов до висновку про те, що дії
підсудного за ч. 1 ст. 191 КК України кваліфіковано правильно, як привласнення чужого майна, яке було йому ввірене.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу - підсудний на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання
винного, є його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриття злочину та
усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують його покарання, не
встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення винного можливе без
ізоляції від суспільства, тому необхідно
призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України у вигляді
позбавлення волі та із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від
відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов'язків,
передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи. Міру
запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід залишити без
змін - підписку про невиїзд.

Питання з речовими доказами суд
вирішує у відповідності до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК
України, і призначити йому покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки протягом
іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про
зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Речові докази:

- грошові кошти на загальну суму 1405 (одна тисяча чотириста п'ять) грн. 00
коп., які передані на зберігання до фінансової частини Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві - передати в дохід
держави;

- чоловічу пухову куртку кольору 180 «бізон», розмір 48, артикул 8146,
фірми «Саваж», жіночу куртку кольору 163 «слейт», розмір 42, артикул 8115,
фірми «Саваж», які передано на зберігання директорові магазину «Саваж» ОСОБА_4-
залишити у власника;

- заяву про прийняття на роботу
ОСОБА_1 від 01.11.2007 року на посаду продавця консультанта, договір про повну матеріальну відповідальність від 01 листопада
2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Саваж Компанія» у особі директора ОСОБА_5,
акт інвентаризації №1 від 30 грудня 2007 року - залишити в матеріалах
кримінальної справи.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу
залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя В.Карабань