Справа № 346/6485/14-к
Провадження № 11-кп/779/237/2015
Категорія ст. 307 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та

жителя АДРЕСА_1 , неодруженого,

раніше судимого 13.11.2013 року вироком

Калуського міськрайонного суду за ст.186 ч.2 КК

України до 1 рік 6 місяців позбавлення волі,

02.06.2014 року звільненого від відбування покаран-

ня на підставі ст.7 ЗУ «Про амністію», громадянина

України,-

засуджено за ст.307 ч.2 КК України на шість років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вирку законної сили

змінено з домашнього арешту на тримання під вартою з 27 березня 2015 року. Зараховано в строк покарання ОСОБА_7 час його фактичного перебування під арештом з 14 листопада 2014 року по 13 січня 2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави за проведення експертиз -2508,58 грн.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів у місцях позбавлення волі за таких обставин.

В період часу з червня по листопад 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 особисто придбав наркотичний засіб - канабіс, який зберігав з метою подальшого збуту. 14 листопада 2014 року близько 23,55 год. обвинувачений зайшов на територію Коломийського ВК-41 в с.Товмачик, вул.Привокзальна,30, Коломийського району на огородженій прилеглій території до охоронюваного об`єкта, перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що незаконно збуває наркотичні засоби, намагався збути особливо небезпечний засіб - канабіс у трьох поліетиленових пакетах, шляхом перекидання через огорожу на територію охоронюваного об`єкта Коломийського ВК-41, однак був затриманий працівниками Коломийської ВК-41. Під час проведення огляду місця події було вилучено вищевказані поліетиленові пакети-один з подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 09/12-1374 від 15.11.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, кількість наркотичного засобу становить 13,028 гр., другий пакет з подрібненою речовиною, яка відповідно до висновку експерта №09/12-1376 від 19.11.2014 року є особливим небезпечним наркотичним засобом канабісом, кількість якого становить 13, 961 гр., третій з речовиною рослинного походження у спресованому стані, яка відповідно до висновку експерта №09/12-1375 від 20.11.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-канабісом, кількість якого становить 22,792 гр.

В своїх апеляційних скаргах:

- прокурор у змінах до апеляційної скарги вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Покликається на те, що відповідно до вимог ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна застосовується за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а ОСОБА_7 засуджений за ст.307 ч.2 КК України за некорисливий збут наркотичних засобів. Просить вирок суду змінити, виключити з резолютивної частини вироку додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене за ч.2 ст.307 КК України;

- обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому. Просив врахувати всі обставини, що пом`якшують покарання та призначити йому покарання достатнє для його виправлення.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому. Долучив в судовому засіданні довідки про те, що його батьки пенсійного віку, батько ОСОБА_8 інвалід 2-ї групи, мати ОСОБА_9 онкохвора і за ними потрібний догляд. Просить пом`якшити йому покарання;

- прокурор заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , підтримав вимоги своєї апеляційної скарги у зміненому вигляді. Просить вирок суду змінити, виключити з резолютивної частини вироку додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене за ч.2 ст.307 КК України.

З`ясувавши всі обставини кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви апеляційних скарг, вислухавши доводи учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на досліджених доказах, яким дана належна оцінка.

Фактичні обставини справи та правильність кваліфікації неправомірних дій обвинуваченого в апеляційних скаргах не оспорюються, тому відповідно до вимог ст.404 КПК України вирок суду в цій частині не переглядається.

Дії засудженого ОСОБА_7 за ст.307 ч.2 КК України кваліфіковано правильно.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого.

Однак, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.ст.65, 66 КК України, не в повній мірі врахував дані про особу винного та ряд обставин, що пом`якшують покарання.

При цьому поза увагою залишені ще ряд суттєвих обставин, які впливають на покарання.

Насамперед, колегія суддів а судовому засіданні встановила, що ОСОБА_7 визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, згідно ст.89 КК України вважається несудимим, має батьків пенсійного віку, батько ОСОБА_8 інвалід 2-ї групи, мати ОСОБА_9 тяжко хворіє і є онкохвора, що підтверджується відповідно пенсійними посвідченнями, довідкою МСЕК №071883 та заключенням обласного онкологічного диспансера.

В даному конкретному випадку призначене покарання ОСОБА_7 у виді шести років позбавлення волі на думку колегії суддів є надто суворим.

Наведені пом`якшуючі обставини та дані про особу засудженого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і дають підстави для застосування вимог ст.69 КК України та визначення йому нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції основного виду покарання, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає до задоволення.

Покликання прокурора в апеляційній скарзі у зміненому вигляді на те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони є підставним.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 додаткове покарання за ч.2 ст.307 КК України у виді конфіскації майна.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення кримінального покарання», вирішуючи питання про застосування конфіскації майна, суди повинні враховувати, що такий вид додаткового покарання призначається лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини.

Окрім цього, Верховний Суд України у своїй постанові у справі № 5-15кс11 висвітлив свою правову позицію щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна за вчинення суспільно небезпечного діяння, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів з метою збуту, зокрема, якщо виконання об`єктивної сторони цього діяння не зумовлювалося корисливим мотивом, то відповідно до частини 2 статті 59 КК України такий вид покарання як конфіскація майна не застосовується.

У відповідності до положень ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , відноситься до категорії тяжких.

Окрім цього, як встановлено на досудовому слідстві і як підтверджується матеріалами кримінального провадження та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 намагався збути особливо небезпечний засіб - канабіс у трьох поліетиленових пакетах, шляхом перекидання через огорожу на територію охоронюваного об`єкта Коломийського ВК-41, однак був затриманий працівниками Коломийської ВК-41.

Враховуючи це, ОСОБА_7 засуджений за ст.307 ч.2 КК України за некорисливий збут наркотичних засобів, тому в суду першої інстанції не було законних підстав для призначення йому ще й додаткового покарання у виді конфіскації майна.

З цих підстав, апеляційний суд вважає за необхідне виключити з вироку додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України.

З вищенаведених підстав, апеляційна скарга прокурора у зміненому вигляді підлягає до задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_7 необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та прокурора у зміненому вигляді задовольнити.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст.307 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України на чотири роки позбавлення волі.

Виключити із резолютивної частин вироку додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України.

В решті вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_4
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2