справа № 1-189/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2007
року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Кричуна А.О.

при секретарі - Леоненко О.В.

за участю прокурора - Ворони І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та
мешканцяАДРЕСА_1українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою,
одруженого, не працюючого, не судимого,

за ч.2 ст.15, ч.
1 ст.358, ч.2 ст.15, ч.3 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На
початку вересня 2007 року ОСОБА_1у будинку своїх батьків, що по АДРЕСА_2,
Добровеличківського району, Кіровоградської області, знайшов пенсійне
посвідчення НОМЕР_1, що було видане 21.11.1994 року на ім”я померлого чоловіка
його сестри ОСОБА_2та завірене печаткою відділу соцзабезпечення Сусуманського
райвиконкому Магаданської області, Російської Федерації. Через декілька днів
ОСОБА_1будучи впевненим, що документ Російської Федерації дійсний на території
України та надає права безкоштовного проїзду, вклеїв у посвідчення свою
фотокартку, з метою використання його для пільгового безкоштовного проїзду в
приміському транспорті. Однак, дія міжурядових угод, щодо пільгового проїзду
іноземців не поширюється на пенсіонерів та інвалідів загального захворювання.

21.09.2007
року о 14.00 год.ОСОБА_1здійснив посадку у
приміський потяг сполучення “Знам”янка - Колосівка”. Під час слідування
потягу ОСОБА_1вважаючи, що підроблене ним пенсійне посвідчення дійсне на
території України, пред”явив його провіднику потягу та отримав безкоштовний
квиток на проїзд від ст.Кіровоград до ст.Помічна. Після чогоОСОБА_1був
виявлений працівниками міліції. Таким чином,ОСОБА_1не довів злочини до кінця з
причин, що не залежали від його волі, так як
дія міжурядових угод, щодо пільгового проїзду іноземців не поширюється
на пенсіонерів та інвалідів загального захворювання.

Підсудний
винним себе визнав повністю та підтвердив, що вчинив злочини при зазначених
обставинах.

Дослідивши
докази у відповідності з вимогами ст.299 КПК України, суд вважає, що дії
підсудного правильно кваліфіковані:

- за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 358 КК України, так як він вчинив замах на підроблення посвідчення, що видається
установою і яке надає права, з метою його використання, але злочин не довів до
кінця з причин, що не залежали від його
волі;

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.358 КК України, так як він вчинив замах на
використання завідомо підробленого документу, але злочин не довів до кінця з
причин, що не залежали від його волі.

Призначаючи покарання
підсудному, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості
вчинених злочинів, особи підсудного, обставин що пом'якшують і обтяжують його
покарання.

Підсудний
вчинив злочини невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно.

Пом'якшуючими
покарання обставинами, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а
обтяжуючих обставин судом не встановлено.

З урахуванням
викладеного, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без
ізоляції від суспільства.

Речові
докази підлягають знищенню.

Керуючись
ст.ст.321-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним і піддати покаранню:

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.358 КК України у вигляді 700
грн. штрафу на користь держави;

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.358 КК України у вигляді 600
грн. штрафу на користь держави.

На
підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш
суворим - остаточно призначити 700 грн. штрафу на користь держави.

Міру
запобіжного заходуОСОБА_1залишити без змін - підписка про невиїзд.

Речові
докази - знищити.

Стягнути
зОСОБА_1на користь держави 157 грн. судових витрат.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб.

Суддя Кіровоградського

районного
суду А.О. Кричун.