Дата документу 22.04.2015

Провадження № 1-кп/334/46/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2015р. Ленінського райсуду м.Запоріжжя у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ;

за участі адвоката - ОСОБА_4 ;

та представника потерпілого - ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, українця, одруженого, освіта середня-спеціальна, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України - не судимого;

у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2014р. о 19год., обвинувачений ОСОБА_6 , водій таксі, знаходячись біля зупинки громадського транспорту вул.Бородинська в м.Запоріжжі, під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , пасажиром таксі, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та якого обвинувачений доставив за місцем призначення, через відмову ОСОБА_7 сплатити вартість проїзду, на грунті неприязних стосунків, що раптово виникли до потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому не менше двох ударів дерев`яною палицею по правій нозі та правій руці, спричинивши тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості: закритий осколковий перелом верхньої третини діафізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням та садно правої гомілки, які не були небезпечними для життя, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я, а також, у потерпілого виявлені інші ушкодження: садна в області правого передпліччя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Потерпілим по справі заявлений цивільний позов в рахунок відшкодування матеріального збитку в сумі: 15503гр., що складає вартість ліків та суми добровільних внесків на рахунок медичного закладу при стаціонарному лікуванні, а також, 50% невиплаченої потерпілому заробітної плати за лікарняними листами, крім того, відшкодування морального збитку на суму 100000гр.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним в пред`явленому йому звинуваченні, підтвердивши вищевикладені обставини, пояснивши суду, що він був обурений поведінкою потерпілого, який відмовився оплачувати проїзд в таксі, образив його нецензурною лайкою, намагався від нього втекти, наніс йому декілька ударів та вкусив в область грудної клітини, тому, обвинувачений не втримався та спричинив потерпілому тілесні ушкодження. У скоєному він розкаюється та просить суд строго його не карати. Матеріальний збиток обвинувачений ОСОБА_6 визнає частково та згоден сплатити потерпілому ОСОБА_7 вартість ліків 773,05гр., а проти виплати суми благодійних внесків та недоотриманої заробітної плати, заперечує, оскільки потерпілому сплачено підприємством за лікарняними листами тільки 50% заробітку через знаходження його на момент отримання ушкоджень в стані алкогольного сп`яніння, тобто, через вину самого потерпілого. Суму морального відшкодування згоден сплатити 1000гр.

Суд вважає що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження представленими по справі доказами в повному обсязі, а саме:

поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який не заперечував в судовому засіданні того, що 08.06.2014р. о 18год.40хв. сів до обвинуваченого в таксі у стані алкогольного сп`яніння. Коли обвинувачений зупинився на його прохання біля зупинки громадського транспорту вул.Бородинська в м.Запоріжжі, ОСОБА_7 заявив, що в нього не має той суми, яку назвав йому водій-обвинувачений ОСОБА_6 . Після чого, потерпілий вийшов із таксі та намагався піти, не сплативши вартість проїзду. Однак, обвинувачений наздогнав його і наніс дерев`яною палицею декілька ударів по нозі та руці. Через протиправні дії обвинуваченого, потерпілий знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні біля півроку;

відповідно висновку судово-медичної експертизи № 4737 від 07.11.2014р. у потерпілого ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження: закритий осколковий перелом верхньої третини діафізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням та садно правої гомілки, які кваліфіковані як ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я, а також, у потерпілого виявлені інші ушкодження: садна в області правого передпліччя, які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження /а.с.50-51 крим. пров.№0002248/;

свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили в ході досудового слідства що, 08.06.2014р. о 19год., біля зупинки громадського транспорту вул.Бородинська в м.Запоріжжі, між обвинуваченим ОСОБА_6 , водієм таксі, та потерпілим ОСОБА_7 , як вони зрозуміли, пасажиром таксі, виник конфлікт, який переріс у бійку, через відмову ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, сплатити вартість проїзду. Обвинувачений ОСОБА_6 наніс потерпілому, який лежав на землі, декілька ударів дерев`яною палицею по тілу. Один із випадкових свідків відсторонив обвинуваченого від потерпілого, після чого, той сів в свою машину-таксі та уїхав. Після чого, приїхала швидка допомога яка забрала потерпілого до лікарні /а.с. 74-77, 91-94, 107-109 крим. пров.№0002248/;

відповідно протоколу пред`явлення для впізнання фотознімків, свідок ОСОБА_8 впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 08.06.2014р. нанесла потерпілому ОСОБА_7 удари палицею по тілу /а.с.82-84 крим. пров.№0002248/;

при одночасному допиті обвинуваченого та потерпілого 25.11.2014р., вони підтвердили свої свідчення, та обвинувачений не заперечував проти того, що наніс потерпілому дерев`яною палицею два удари по тілу, крім того, потерпілий також, наніс обвинуваченому тілесні ушкодження /а.с.115-120 крим. пров.№0002248/;

відповідно висновку судово-медичної експертизи № 2528Д від 09.06.2014р. у обвинуваченого ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: крововилив на нижньому повіку правого ока, садно в області правого передпліччя та садно в проекції 3-го ребра справа від укусу зубами, які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження /а.с.47-48 крим. пров.№0002248/.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.122 ч.1 КК України, як умисне спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які не були небезпечними для життя, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує його особу, визнання винуватості та щире каяття, сприяння розслідуванню злочину, а також те, що він має родину та на утриманні - неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, вважається не судимим, вчинений ним злочини не належать до тяжких, тому, суд вважає що виправлення його і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, як вважає суд, підлягає задоволенню частково: в сумі витрат на ліки та суми 50% невиплаченої потерпілому заробітної плати за лікарняними листами, а всього /773,05гр.+13392,04гр./ - 14165,07гр. Крім того, враховуючи всі об`єктивні та суб`єктивні обставини по справі, в тому числі і те, що саме потерпілий своєю неправомірною поведінкою спровокував обвинуваченого на скоєння злочину та також, завдав йому ушкодження, суд вважає, що моральна шкода на користь потерпілого, підлягає стягненню з обвинуваченого тільки в сумі 10 000гр.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.368-371, 373-374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_6 за ст.122 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, встановивши йому випробувальний термін на 1 рік, зобов`язавши його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріального збитку - 14165,07гр. та моральної шкоди 10000гр., а всього 24165,07гр.

Речовий доказ по справі: дерев`яну палицю /біту/, яка знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

Вартість криміналістичної експертизи речового доказу віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід засудженому, до набрання вироку законної сили, залишити особисте зобов`язання.

На вирок суду протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області.

СУДДЯ: