У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 22 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1.

Вироком
Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2005 р.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, судимого 25.09.2002 р. за ч.3 ст.191 КК України на
3 роки позбавлення волі з позбавленням права займати матеріально-відповідальні
посади строком на 2 роки, звільненого на підставі ст.75 КК України від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

засуджено
за ч.1 ст.310 КК України на 2 роки обмеження волі.

На
підставі ст.71 КК України ОСОБА_2. остаточно призначено 3 роки 3 місяці
позбавлення волі з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади
строком на 2 роки.

Ухвалою
Апеляційного суду Херсонської області від 1 листопада 2005 р. апеляцію
захисника ОСОБА_1. залишено без задоволення, а вирок без зміни.

ОСОБА_2.
визнано винуватим у тому, що він у березні 2004 р. на території присадибної
ділянки, яка розташована поруч із будинком АДРЕСА_1 м. Херсона, де він
проживав, незаконно посіяв 68 кущів конопель, які вирощував до вилучення
працівниками міліції 27.08.2004 р.

За
змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_1., посилаючись на те, що суд
необґрунтовано засудив ОСОБА_2. за ч.1 ст.310 КК України та, призначаючи йому
покарання, не застосував вимоги ст.72 КК України й не конкретизував, яке саме
покарання приєднав відповідно до ст.71 КК України, просить судові рішення
скасувати, а справу закрити. Крім того, захисник указує й на те, що органами
досудового слідства було порушено вимоги ст.45 КПК України і право ОСОБА_2. на
захист.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Твердження
захисника ОСОБА_1. у касаційній скарзі про те, що суд необґрунтовано засудив
ОСОБА_2. за ч.1 ст.310 КК України, є безпідставними.

Як
убачається зі справи, такі ж, як і у касаційній скарзі твердження, захисник
ОСОБА_1. висловлював у судах першої й апеляційної інстанції. Ці суди визнали їх
безпідставними. Свої висновки, із якими
погоджується колегія суддів, із цих питань зазначені суди належним чином
умотивували. Вони підтверджені доказами, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, висновками експертиз і даними які містяться
в протоколах слідчих дій, які ретельно перевірені й належним чином оцінені. У
касаційній скарзі захисника ОСОБА_1. не наведено інші, не досліджені судами
докази, якими б спростовувались висновки цих судів щодо винуватості ОСОБА_2. у
вчиненні незаконного посіву й вирощуванні конопель.

Отже,
оцінивши в сукупності докази по справі, суди першої й апеляційної інстанцій
постановили законні та обґрунтовані судові рішення щодо ОСОБА_2. та правильно
кваліфікували його дії за ч.1 ст.310 КК України,

Посилання
захисника ОСОБА_1. у скарзі на те, що органами досудового слідства було
порушено вимоги ст. 45 КПК України й право ОСОБА_2. на захист, є
непереконливими.

Відповідно
до п. 2 ч.1 ст. 45 КПК України участь захисника при провадженні дізнання,
досудового слідства і в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції є
обов'язковою у справах про злочини осіб, які через свої фізичні або психічні
вади (німі, глухі, сліпі тощо) не можуть самі реалізувати своє право на захист
- з моменту затримання особи чи пред'явлення їй обвинувачення або з моменту встановлення
цих вад .

Як
видно зі справи, ОСОБА_2. не є особою, яка через свої фізичні або психічні вади
не могла сама реалізувати своє право на захист, оскільки, як установлено
досудовим слідством, зокрема, під час амбулаторної судово-психіатричної
експертизи № НОМЕР_1, він
захворюваннями, які б позбавляли його можливості самостійно здійснювати
свій захист, не страждає (а.с.52-54).
Окрім того, ОСОБА_2., будучи
обізнаним про свої права (у тому числі й про право мати захисника та побачення
з ним до першого допиту ), на досудовому слідстві добровільно відмовлявся від
участі захисника по справі, про що власноручно записав у протоколах роз'яснення
прав та обов'язків підозрюваному й обвинуваченому (а.с. 30, 32, 37). В
подальшому за його клопотанням до участі у справі був допущений запрошений ним
захисник - ОСОБА_1.( а.с. 104-107).

Отже,
під час досудового слідства право на захист ОСОБА_2. порушено не було.

Призначене
ОСОБА_2. за сукупністю вироків покарання відповідає вимогам як ст.71 КК України
так і ст.72 КК України і відсутність посилання у вироку саме на ст.72 КК
України, як про це вірно зазначив апеляційний суд, не являється підставою для
скасування судових рішень по справі.

З
огляду на викладене передбачені законом підстави для призначення справи до
касаційного розгляду відсутні.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

відмовити
у задоволенні касаційної скарги захисника ОСОБА_1.

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М. СКОТАРЬ
А.М. КУЗЬМЕНКО О.Т.