Справа № 1- 462
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Шевчука М.П.

при секретарі - Заковоротній Т.І.

з участю прокурора - Музика І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, 17 жовтня 1977 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 Київської

області, українця громадянина України , із повною середньою освітою

офіційно неодруженого, працюючого по трудовій угоді, проживаючого

в АДРЕСА_1

Київської області , зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2

буд. № 8 кв.3 Броварського району Київської області , відповідно до

ст.89 КК України , раніше не судимий.

у скоєні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України (редакція 2001р.)

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив, незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), за таких обставин.

Так, 03 червня 2010 року близько 20-ї години 30 хвилин в с.Красилівка Броварського району Київської області, підсудний ОСОБА_1 знаходився в центрі села на вул.Басова, де зустрів свого наглядно знайомого ОСОБА_2 При розмові, підсудний побачив у руках ОСОБА_2 мобільний телефон «Нокіа Н 73» та попросив його, пояснюючи, що йому необхідно подзвонити, на що той погодився та передав телефон у руки, підсудному ОСОБА_1 Отримавши в руки вказаний мобільний телефон, підсудний, вирішив ним незаконно заволодіти, зловживаючи довірою та реалізуючи свій намір, впевнившись що, за його діями ніхто не спостерігає, під приводом розмови по мобільному телефону, відійшов від ОСОБА_2 В подальшому, підсудний, незаконно заволодівши, шляхом обману, мобільним телефоном «Нокіа Н 73» вартістю 800 гривні з сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 гривні, що на праві власності належав потерпілому ОСОБА_3, зник з місця вчинення злочину, розпорядившись на власний розсуд мобільним телефоном. Своїми незаконними злочинними діями, підсудний ОСОБА_1 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 810 гривні .

Органом досудового слідства, підсудному ОСОБА_1 предявлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ст. 190 ч.1 КК України.

В судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні незаконного заволодіння чужим майном за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив. Пояснивши при цьому, що дійсно 03.06. 2010 року близько 20-ї години 30 хвилин, він знаходився на вул. Басова в центрі с.Красилівка Броварського району Київської області, де зустрів свого наглядно знайомого ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного спяніння. При розмові, він побачив у руках ОСОБА_2 мобільний телефон «Нокіа Н 73» та попросив його, пояснюючи, що йому необхідно подзвонити, на що той погодився та передав мобільний телефон, йому в руки. Коли вказаний мобільний телефон, був у нього в руках, він вирішив його не повертати власнику а заволодіти ним, зловживаючи довірою. Впевнившись що, за його діями ніхто не спостерігає, під приводом розмови по мобільному телефону, він відійшов від ОСОБА_2 на деяку віддаль. В подальшому, заволодівши, мобільним телефоном «Нокіа Н 73» , що належав потерпілому, він пішов з місця вчинення злочину додому. В цей же день, через деякий час, у нього дома його затримали працівники міліції та вилучили той мобільний телефон, він зразу ж розповів про обставини вчинення злочину, визнав свою вину написавши явку з повинною. За телефон, він повністю розрахувався з потерпілим та надав йому і моральну компенсацію за вчинене. Просить не наказувати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину та щиро розкаявся, він має постійне місце проживання, матеріальну шкоду спричинену злочином відшкодовано повністю, більше подібного не допустить.

Підсудній, ОСОБА_1 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки він вину визнає і факт шахрайства не заперечує та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_1 за виключенням дослідженням документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою /шахрайство/, повністю доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 190 ч.1 КК України /в ред.2001 року/, як заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою /шахрайство/.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом'якшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1 суд визнає - визнання вини та щире каяття, написання явки з повинною.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1 в обвинувальному висновку затвердженого прокурором не вказано.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу ОСОБА_1 що він посередньо характеризується за місцем проживання, хоча раніше і був три рази судимий, однак був звільнений від відбування покарання в установленому законом порядку, визнав свою вину та щиро в цьому розкаявся, матеріальна шкода спричинена злочином повністю відшкодована, він має постійне місце проживання, значної шкоди від вчиненого не наступило, суд вважає, що підсудний як особа не являється суспільно небезпечним, а тому приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у відповідності з санкцією ст. 190 ч.1 КК України вигляді обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього зобов'язань передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає за необхідне скасувати, постанову від 27 серпня 2010 року, слідчого СВ Броварського МВ (з обслуговування м.Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області, про накладення арешту на майно, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5 , де б таке не знаходилось. Мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 вчинив злочин матеріального характеру, то з метою забезпечення виконання вироку, в частині відшкодування шкоди винесена вказана постанова. Разом з тим в матеріалах кримінальної справи (а.с.28), мається заява потерпілого, про повне відшкодування матеріальної шкоди та відмова від будь-якого позову. Санкція статті за якою підсудний притягується до відповідальності не передбачає додаткового покарання, в виді конфіскації майна, отже вказана постанова винесена незаконно та повинна бути скасованою.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат немає.

Речові докази по справі:- мобільний телефон «Нокіа Н 73» в чорно-сірому корпусі, що переданий на збереження під розписку потерпілому ОСОБА_3, після набрання вироком законної чинності залишити в його користуванні та дозволити ним розпоряджатися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323., 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України (ред. 2001 року) та призначити йому за цією статтею покарання у виді, обмеження волі на строк - 3 (три) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в - 2 (два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи, про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в ці органи .

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1В, залишити без зміни - підписку про невиїзд, з постійного місця проживання.

Речові докази по справі, мобільний телефон «Нокіа Н 73» в чорно-сірому корпусі, залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_3 та дозволити ним розпоряджатися.

Скасувати, постанову слідчого СВ Броварського МВ (з обслуговування м.Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області, від 27 серпня 2010 року про накладення арешту на майно, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, як незаконну.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспарювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду, а також шляхом подачі касаційної скарги чи касаційного подання протягом 6-ти місяців з моменту набрання вироком суду законної сили, безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України.

Суддя М.П. Шевчук