АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------
------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року колегія суддів Судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Кияшка
О.А.,

суддів
Ковальської В.В., Верховець Т.М.,

за участю:

прокурора Отроша
В.М.,

потерпілого ОСОБА_1,

представників потерпілих
ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

захисників
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
апеляції прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої
інстанції, захисника ОСОБА_4 на вирок
Шевченківського районного суду м.
Києва від 6 серпня 2013 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва,
українця, громадянина України, з вищою
освітою, одруженого, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.364
КК України, та призначено покарання:

за ч. 4 ст. 190 КК України - у виді
позбавлення волі строком на 8 років, з
конфіскацією всього належного йому
майна;

за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді
обмеження волі строком на 1 рік;

за ч. 2 ст. 364 КК України - у виді
позбавлення волі строком на 5 років, з
позбавленням права обіймати певні
посади та займатися певною діяльністю,
пов'язаною з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
відносин строком на 3 роки.

На підставі ст. 49 КК України та ч. 5 ст. 74
КК України ОСОБА_3 звільнено від
покарання за ч. 3 ст. 358 КК України у
зв'язку з закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3
за сукупністю злочинів шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначено
покарання у виді позбавлення волі на
строк 8 років, з конфіскацією всього
належного йому майна та з позбавленням
права обіймати певні посади та
займатися певною діяльністю,
пов'язаною з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
відносин строком на 3 роки,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком суду ОСОБА_3 визнано
винним в тому, що він у невстановлений
слідством день та час, з метою
збагачення за рахунок чужого майна,
шляхом вчинення шахрайських дій,
розробив план злочинних дій, та
протягом часу з 08 квітня 2005 року по 05
березня 2009 року заволодів грошима, що
належать: ПАТ КБ «ТК Кредит»
(ідентифікаційний код 20050951), ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ТОВ «Surgfilt Properties Limited»,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1 при наступних
обставинах.

Так, в 1993 році ОСОБА_3 зареєстрував у
Залізничній РДА м. Києва ТОВ «Компанія
Агроінтер Холдінг», ідентифікаційний
код 19071698 та наказом від 1993 року
призначив себе на посаду президента
вказаного підприємства.

В подальшому, протоколом зборів
учасників ТОВ «Компанія Агроінтер
Холдінг» від 22.12.2005, було внесено зміни
в установчі документи та місце
реєстрації Товариства змінено на
адресу: м. Київ, вул. Терещенківська, 13 і
юридична справа ТОВ «Компанія
Агроінтер Холдінг» була передана до
Шевченківської РДА м. Києва.

Після цього, ОСОБА_3, перебуваючи на
посаді президента ТОВ «Компанія
Агроінтер Холдінг», та, виконуючи
організаційно-розпорядчі функції, а
саме: представляє інтереси Товариства
з іншими підприємствами, установами,
організаціями, об'єднаннями; відкриває
рахунки в установах банків; підписує
фінансові та господарські документи,
договори (у тому числі кредитні), угоди,
контракти; наймає працівників, укладає
з ними трудові договори від імені
Товариства; видає накази обов'язкові
для усіх працівників Товариства,
зловживаючи своїм службовим
становищем, під виглядом інвестування
коштів у будівництво в період з 08
квітня 2005 року по 30 липня 2008 року,
шляхом обману заволодів грошовими
коштами Акціонерного комерційного
банку «ТК Кредит» (ідентифікаційний
код 20050951) (з 17.03.2010 - ПАТ КБ «ТК Кредит» ) в
особливо великому розмірі за наступних
обставин.

Так, 16.02.1994 між фірмою «Віолд-Ем»,
створеною і функціонуючою по законам
Болгарії (надалі - Фірма), в особі
ОСОБА_12, та ТОВ «Компанія Агроінтер
Холдінг» (надалі - Компанія), в особі
президента ОСОБА_3, укладений
інвестиційний контракт під № 40309-1.
Відповідно до умов даного контракту,
предметом договору було проведення
спільного фінансування та здійснення
виробничих та комерційних програм.

Згідно із укладеною в подальшому
додатковою угодою від 02.02.1999 до
інвестиційного контракту від № 40309-1,
між фірмою «Віолд-Ем», ТОВ «Агроінтер
Холдінг», акціонерним товариством «AV
HABES CORPUS CO.», фірма «Віолд-Ем» передала
акціонерному товариству «AV HABES CORPUS CO.»
всі майнові та фінансові права в рамках
даного інвестиційного контракту і
уповноважила «AV HABES CORPUS CO.» самостійно
приймати всі рішення від імені
інвесторів даного контракту.

05.01.2005 між ТОВ «Компанія Агроінтер
Холдінг», в особі президента ОСОБА_3 та
фірмою «NU ULTIMA RATIO CO.», в особі директора
ОСОБА_13 було укладено додаткову угоду
№ 10, відповідно до якої, сторони
домовились про наступне: Інвестор
вважає необхідним приймати участь в
будівництві та реконструкції
житлово-офісного фонду України. З цією
метою Компанія повинна забезпечити
участь в конкурсах на будівництво та
реконструкцію житлово-офісних
будівель та споруд. Інвестор дає згоду
на залучення Компанією в якості
додаткових інвесторів фінансові
структури, юридичні та фізичні особи на
договірній основі.

Надалі, Розпорядженнями Київської
міської державної адміністрації за №
2321/1 від 15.12.2005 та за № 2313/1 від 14.12.2005 ТОВ
«Компанія Агроінтер Холдінг»
(ідентифікаційний код 19071698),
президентом якого являється ОСОБА_3,
було дозволено виступити замовником
проектування та будівництва жилих
будинків на земельних ділянках по вул.
Полтавська, 12 та вул. Гоголівська, 32-А в
м. Києві за умови відселення ТОВ
«Компанія Агроінтер Холдінг»
(ідентифікаційний код 19071698) мешканців
із приватизованих та неприватизованих
квартир вказаних будинків, одержання
документів, що посвідчують право
користування земельними ділянками по
вул. Полтавська, 12 та вул. Гоголівська,
32-А; знесення вказаних вище будинків,
після оформлення в установленому
порядку дозвільної документації;
одержання в Головному управлінні
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища виконавчого
органу Київської міської ради (КМДА)
архітектурно-планувальних завдань та
технічні умови експлуатуючих служб на
приєднання об'єктів до інженерних
мереж міста та виконання їх вимоги;
розробка та затвердження
проектно-кошторисної документації на
будівництво жилого будинку; одержання
дозволів на виконання будівельних
робіт в управлінні державного
архітектурно-будівельного контролю
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА); визначення генпідрядників
будівництва жилих будинків та
укладення з ними угод; здійснення
фінансування жилих будинків за рахунок
залучених коштів інвесторів;
забезпечення введення будинків в
експлуатацію згідно із термінами,
передбаченими проектом організації
будівництва і т.д.

В подальшому, ОСОБА_3 діючи як президент
ТОВ «Компанія Агроінтер Холдінг»
(ідентифікаційний код 19071698), з метою в
майбутньому заволодіти коштами
Акціонерного комерційного банку «ТК
Кредит» (ідентифікаційний код 20050951) (з
17.03.2010 - ПАТ КБ «ТК Кредит» ), шляхом
обману, під приводом інвестування
коштів у будівництво та реконструкцію
жилих будинків, що на вул. Павлівська, 12
та вул. Гоголівська, 32-А, 08.04.2005 уклав
договір з АКБ «ТК Кредит» про відкриття
вказаному Товариству відновлювальної
кредитної лінії в розмірі 1 800 000 грн.

Надалі, в період з 08.04.2005 по 30.07.2008 між
ТОВ «Компанія Агроінтер Холдінг»
(ідентифікаційний код 19071698) в особі
президента ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ТК Кредит»
було укладено 47 додаткових угод до
договору про відкриття кредитної лінії
№333/1 від 08.04.2005, відповідно до яких,
ліміт кредитної лінії ТОВ «Компанія
Агроінтер Холдінг» (ідентифікаційний
код 19071698) було збільшено до 6 883 727, 68
грн.

Після чого, знаючи про те, що ТОВ
«Компанія Агроінтер Холдінг»
(ідентифікаційний код 19071698) не має
ніякого майна, яке можна було б
стягнути з даного підприємства в
рахунок погашення кредитної
заборгованості, ОСОБА_3, зловживаючи
своїм службовим становищем, шляхом
обману, в період з 08.04.2005 по 30.07.2008
звернувся до Акціонерного
комерційного банку «ТК Кредит»
(ідентифікаційний код 20050951) (з 17.03.2010 -
ПАТ КБ «ТК Кредит» ) з платіжними
дорученнями, в яких вказав суми коштів,
необхідних для використання в рамках
інвестиційного договору № 40309-1 від
16.02.1994, при цьому щоразу повідомляв
працівникам та керівництву АКБ «ТК
Кредит» неправдиву інформацію, що
будівництво по вул. Павлівська, 12 та
вул. Гоголівська, 32-А розпочнеться
незабаром.

Введені в оману працівники
Акціонерного комерційного банку «ТК
Кредит» (ідентифікаційний код 20050951) (з
17.03.2010 - ПАТ КБ «ТК Кредит») надали
президенту ТОВ «Компанія Агроінтер
Холдінг» ОСОБА_3 кошти в сумі 6 883 727,
68грн., частину із яких, останній
витратив на особисті цілі та на
фінансування діяльності ТОВ «Компанія
Агроінтер Холдінг», а саме на:
заробітну плату - 1167231,78 грн.;
відрахування до фондів по заробітній
платі - 743394,34 грн.; погашення
заборгованості за кредитом згідно
договору від 15.03.05 - 458097,15 грн.; оренда,
комунальні платежі, експлуатаційні
витрати - 194650,42 грн.; послуги зв'язку -
69847,09 грн.; послуги зберігання та
охорони - 62340,00 грн.; паливо - 58435,00 грн.;
ремонт автомобілю - 30653,42 грн.;
розрахунково-касове обслуговування
банку - 12513,9 грн.; пеня за несвоєчасно
погашені відсотки згідно договору про
відкриття кредитної лінії - 12903,53 грн.;
за програму Ліга Еліт - 6955,26 грн.;
підписка періодичних видань - 11396,20 грн.;
інші господарські цілі - 91301,56 гривень, а
всього - 2 919 719, 64 грн.

В подальшому, президент ТОВ «Компанія
Агроінтер Холдінг» ОСОБА_3 виплатив
Акціонерному комерційному банку «ТК
Кредит» (ідентифікаційний код 20050951) (з
17.03.2010 - ПАТ КБ «ТК Кредит» ) 07.08.2008 гроші
в сумі 678547,83грн. основного боргу,
проценти за користування кредитом в
сумі - 3 344 057, 39 грн. та гроші в розмірі 1
943 750, 53 грн., частину із яких, отримані в
рамках кредитної лінії і частину своїх
особистих коштів, витратив на
інвестиційну діяльність, що
передбачалась в укладених договорах із
банком, вчинивши, на його думку всі дії
для уникнення кримінальної
відповідальності, надаючи в такий
спосіб їх відносинам
цивільно-правового характеру.

Надалі, ОСОБА_3 умови, зазначені у
договорі про відкриття кредитної лінії
№333/1 від 08.04.2005 не виконав, та ні сам
кредит, ні проценти за його
користування в повному обсязі не
сплатив.

Крім цього, внаслідок не виконання ТОВ
«Компанія Агроінтер Холдінг»
(ідентифікаційний код 19071698) умов
інвестиційних договорів за №23/05 від
12.12.2005 та № 24/05 від 20.12.2005, укладених з
Шевченківською РДА м. Києва, а саме
зобов'язання щодо відселення мешканців
приватизованих та неприватизованих
квартир по вул. Павлівська, 12 та вул.
Гоголівська, 32-А, які знаходились в
аварійному стані, Господарським судом
м. Києва було винесено рішення про
розірвання інвестиційних договорів за
№23/05 від 12.12.2005 та № 24/05 від 20.12.2005.

Злочинними діями ОСОБА_3, які
виразились у шахрайському заволодінні
грошовими коштами, АКБ «ТК Кредит»
(ідентифікаційний код 20050951) (з 17.03.2010 -
ПАТ КБ «ТК Кредит» ) було завдано
матеріальної шкоди на загальну суму 6
202 510, 15 грн.

Крім того, в період часу з
невстановленого слідством дня липня
місяця 2007 року по невстановлений день
серпня місяця 2007 року ОСОБА_3 за
попередньою змовою з встановленою
особою (кримінальна справа відносно,
якої виділена в окреме провадження)
заволоділи коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_8
при наступних обставинах.

Так, в 2000 році ОСОБА_3 познайомився з
ОСОБА_7 та почав підтримувати із
останньою ділові та дружні стосунки.

Виконуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 з
метою в майбутньому заволодіти
грошовими коштами, шляхом обману та
використання довірчих відносин, у
невстановлений слідством день та місці
в липні 2007 року повідомив ОСОБА_7
інформацію, що в нього є знайомі в
Київській міській державній
адміністрації, через яких він зможе
домовитись про продовження строку
оренди земельної ділянки, розташованої
по вул. Січневого повстання, 24-Г в м.
Києві за грошову винагороду в розмірі
150 тис. доларів США. Введена в оману
ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8, які є
засновниками ТОВ «Жилнафтобуд», що
займалось будівництвом по вул.
Січневого повстання, 24-Г в м. Києві (з
однієї сторони), на початку серпня 2007
року у невстановлений слідством час
уклали договір з ТОВ «Компанія
Агроінтер Холдінг» в особі ОСОБА_3 (з
другої сторони), щодо надання ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 юридичних послуг, з приводу
продовження строків договору оренди
земельної ділянки по вул. Січневого
повстання, 24-Г в м. Києві. Зі слів ОСОБА_3,
підготовкою юридичних документів з
даного питання буде займатись його
товариш - ОСОБА_15

Відповідно до домовленості сторін, в
серпні 2007 року у невстановлений
слідством день, приблизно о 12год. по
вул. Дегтярівська в м. Києві на станції
технічного обслуговування «Ауді»
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передали ОСОБА_3 гроші
в сумі 757500 грн. (станом на 31.08.2007 - 150 тис.
доларів США. згідно офіційного курсу НБ
України). Отримавши кошти, ОСОБА_3
повідомив, що протягом двох місяців,
виконає своє зобов'язання.

Після цього, ОСОБА_3 з метою заволодіти
грошима, що належать ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
шляхом шахрайства, повідомив їм
неправдиву інформацію, що для повного
вирішення питання продовження терміну
оренди земельної ділянки, розташованої
по вул. Січневого повстання, 24-Г в м.
Києві, потрібно ще 505 000 грн. (станом на
31.08.2007 - 100 тис. доларів США. згідно
офіційного курсу НБ України). Введені в
оману ОСОБА_7 та ОСОБА_8, у
невстановлений слідством день, в кінці
серпня 2007 року, приблизно о 14 год. в
автомобілі марки «Тойота Камрі», що
знаходився по пр. Бажана в м. Києві,
передали ОСОБА_3 кошти в сумі 505 000 грн.
(станом на 31.08.2007 - 100 тис. доларів США.
згідно офіційного курсу НБ України).

В подальшому, з боку ОСОБА_3 та особи,
матеріали справи якої виділено в
окреме провадження, будь-яких дій щодо
виконання умов вищевказаного договору,
а саме, підготовки відповідних
документів та продовження строків
договору оренди земельної ділянки по
вул. Січневого повстання, 24-Г в м. Києві,
виконано не було.

Надалі, у невстановлений слідством час
протягом вересня місяця 2008 року з метою
створення уяви у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про
неможливість виконання своїх
зобов'язань по незалежним від ОСОБА_3 і
особи, матеріали справи відносно якого
виділено в окреме провадження
обставинам, останній з метою уникнення
в подальшому кримінальної
відповідальності, передав ОСОБА_8 гроші
в сумі 95 тис. доларів США, надаючи в
такий спосіб їх відносинам
цивільно-правового характеру.

В подальшому, ОСОБА_3 разом з учасником
злочинної змови, особа матеріали
справи відносно якого виділили в
окреме провадження, шляхом шахрайства,
гроші в сумі 631 250 грн. (станом на 31.08.2007 -
125 000 доларів США згідно офіційного
курсу НБ України), що належать ОСОБА_7 та
кошти в розмірі 151 500 грн. (станом на
31.08.2007 - 30 тис. доларів США. згідно
офіційного курсу НБ України), які
належать ОСОБА_8 не повернули, свої
зобов'язання не виконали, зустрічей з
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надалі уникали, на
телефонні дзвінки не відповідали,
використавши гроші на власний розсуд,
завдавши останнім матеріальної шкоди
на вказану суму.

Крім того, у невстановлений слідством
день, в листопаді 2008 року з метою
збагачення за рахунок чужого майна,
шляхом вчинення шахрайських дій,
ОСОБА_3 розробив план злочинних дій, та
протягом часу з листопада 2008 року по
10.12.2008, вчинив дії, спрямовані на
заволодіння коштами в особливо великих
розмірах, що належать гр. ОСОБА_9 при
наступних обставинах.

Виконуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 з
метою в майбутньому заволодіти
грошима, шляхом обману та зловживання
довірою, у невстановлений слідством
день в листопаді місяці 2008 року в
приміщенні розважального комплексу
«Авалон», що по вул. Леонтовича, 3 в м.
Києві приблизно о 13 год. повідомив
ОСОБА_9 неправдиву інформацію, що є
п'ять аптек, розташованих в м. Києві на
перехресті вул. Володимирська і В.
Житомирська, 11/6А; вул. Інститутська і
вул. Садова, 15/5А; вул. Червоноармійська,
101А; вул. Сагайдачного, 8; бул. Л.
Українки, 14А, які можна придбати по
вигідній ціні і в подальшому через
аукціон перепродати за вищу ціну.
Розмір доходу перевищує розмір
внесених коштів в 2-3 рази. Всією
організацією придбання, а потім
продажу аптек, мав займатись ОСОБА_3
Строк купівлі та продажу мав бути
закінчений протягом двох тижнів.
Розмір коштів для придбання приміщень
сягав 8 916 000 грн. (станом на 10.12.2008 - 1 200
000 доларів США. згідно офіційного курсу
НБ України).

Введений в оману ОСОБА_9, у
невстановлений слідством день в 2008
році, по вул. Леонтовича в м. Києві
передав ОСОБА_3 кошти в сумі 8 916 000 грн.
(станом на 10.12.2008 - 1 200 000 доларів США.
згідно офіційного курсу НБ України),
про отримання коштів, ОСОБА_3 написав
розписку.

В подальшому, з метою засвідчити
передачу коштів нотаріально, 10.12.2008 в
приміщенні офісу приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_18, ОСОБА_9 уклав з ОСОБА_3
договір позики грошових коштів,
відповідно до умов якого, позикодавець
передає позичальнику у власність кошти
в сумі 8 916 000 грн., що еквівалентно 1 200 000
доларів США. Останній зобов'язався
погасити всю суму позики до 30.12.2008 р.
Згідно із п. 8 договору позики від 10.12.2008,
підписання договору позичальником
підтверджує факт одержання ним від
позикодавця грошових коштів в сумі,
визначеній п.1, тобто 8 916 000 грн. Належним
чином підписаний договір є доказом
передачі грошей від позикодавця до
позичальника.

Після отримання від ОСОБА_9 відповідних
грошових коштів, ОСОБА_3 в строк до
30.12.2008, борг не повернув. В подальшому,
останній попрохав ОСОБА_9 продовжити
строк повернення грошових коштів до
16.02.2009, на що отримав згоду від
останнього, у зв'язку із чим, між ними
було укладено додаткову угоду від
13.11.2009 про внесення змін до договору
позики, посвідчений 10.12.2008 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_18 Але у
вказаний строк, а саме 16.02.2009, ОСОБА_3
борг не повернув, більш того, взагалі
став уникати зустрічей з ОСОБА_9

Таким чином, злочинними діями ОСОБА_3,
які виразились у шахрайському
заволодінні грошима, останнім було
завдано матеріальну шкоду гр. ОСОБА_9 на
загальну суму 8 916 000 грн. (станом на
10.12.2008 - 1 200 000 доларів США згідно
офіційного курсу НБ України), що є
особливо великим розміром, оскільки в
600 разів перевищує неоподаткований
мінімум доходів громадян на момент
вчинення злочину.

Крім того, ОСОБА_3 за попередньою змовою
з особою, матеріали кримінальної
справи відносно якої виділено в окреме
провадження, шляхом обману, з метою
заволодіти майном, а саме коштами в
сумі 2 млн. доларів США, що належали ТОВ
«Surgfilt Properties Limited», засновником та
директором якого являється громадянин
Австрії ОСОБА_21, у невстановлений
слідством час в листопаді 2007 року по
вул. Шовковична, 13/2,кв. 116 повідомили
останньому завідомо неправдиву
інформацію, що являються
співзасновниками ТОВ «Історія міста»
(код за ) та запропонували
свої послуги у придбанні корпоративних
прав вказаного товариства, на балансі
якого перебувала земельна ділянка,
розташована по вул. Інститутська, 3 в м.
Києві. Крім цього, особа, матеріали
кримінальної справи якої виділено в
окреме провадження доповнив, що
вартість корпоративних прав ТОВ
«Історія міста» (код за )
становить 46 млн. доларів США, проте слід
спочатку внести передоплату в розмірі 2
млн. доларів США. Вказану інформацію
підтвердив ОСОБА_3, надаючи словам
особи, матеріали кримінальної справи
якої виділено в окреме провадження,
реального характеру.

Введений в оману ОСОБА_21, на пропозицію
особи, матеріали кримінальної справи
якої виділено в окреме провадження, та
ОСОБА_3 погодився. У зв'язку із цим,
28.11.2007 між ТОВ «Surgfilt Properties Limited» в особі
ОСОБА_21 (надалі довіритель) та ТОВ
«Сучасна архітектура Подолу» () в особі особи, матеріали
кримінальної справи якої виділено в
окреме провадження (надалі повірений)
було укладено договір доручення,
відповідно до умов якого, довіритель
доручає, а повірений зобов'язується від
імені і за рахунок довірителя виконати
передбачену законодавством процедуру
з підготовки до викупу та викуп
корпоративних прав ТОВ «Історія Міста»
(код за ), якому належить на
правах договору купівлі-продажу від
04.06.2007, земельна ділянка за адресою: вул.
Інститутська, 3 в м. Києві, загальною
площею 1,23 га.

Після укладення вказаного договору, на
розрахунковий рахунок ТОВ «Сучасна
архітектура Подолу» () №
, відкритий у ПАТ «Грін Банк» МФО
322324 код за (до 29.06.2010 ВАТ
Банк «Олімпійська Україна» у м. Києві
МФО 322324) було перераховано грошові
кошти в загальній сумі 2 000 000 доларів
США з розрахункового рахунку ТОВ «Roquelino
Holdings Lim» (Кіпр) на вимогу ТОВ «Surgfilt Properties
Limited» (Кіпр), де єдиним засновником
являється гр-н Австрії ОСОБА_21. Строк
виконання відповідних послуг за
вказаним договором, складав до 28.04.2008.

Проте до цього часу, ОСОБА_3 та особа,
матеріали кримінальної справи щодо
якої виділено в окреме провадження
своїх зобов'язань не виконали, гроші не
повернули, використавши кошти в сумі 2
000 000 доларів США на власний розсуд.

Таким чином, злочинними діями ОСОБА_3 та
особи, матеріали кримінальної справи
якої виділено в окреме провадження, які
виразились у шахрайському заволодінні
грошовими коштами ТОВ «Surgfilt Properties Limited»
(Кіпр), останньому завдано матеріальну
шкоду, на загальну суму 13 483 600 (станом на
28.11.2007 - 2 000 000 доларів США, згідно
офіційного курсу НБ України).

Крім того, у невстановлений слідством
день, на початку травня 2008 року з метою
збагачення за рахунок чужого майна,
шляхом вчинення шахрайських дій,
ОСОБА_3 розробив план злочинних дій та
протягом часу з початку травня 2008 року
по 14.05.2008, вчинив дії, спрямовані на
заволодіння коштами в особливо великих
розмірах, що належать гр. ОСОБА_10 при
наступних обставинах.

Виконуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 з
метою в майбутньому заволодіти
грошима, шляхом обману та зловживаючи
довірою, у невстановлений слідством
день на початку травня 2008 року в
приміщенні офісу ТОВ «Меленіум
капітал», що розташоване по вул. Хорива,
55 в м. Києві повідомив ОСОБА_10
неправдиву інформацію, що є об'єкти
нерухомості - п'ять аптек, розташованих
в м. Києві по вул. Володимирська, 11/6А;
вул. Інститутська, 15/5А; вул.
Червоноармійська, 101А; вул.
Сагайдачного, 8; бул. Л. Українки, 14А, які
знаходяться у комунальній власності
територіальної громади м. Києва і
сказав, що їх можна придбати через
конкурс по заниженій ціні. Надалі,
14.05.2008 у невстановлений слідством час в
офісі ТОВ «Меленіум капітал» по вул.
Хорива, 55 в м. Києві, ОСОБА_3 з метою
надати своїм словам правдивого
характеру, пред'явив ОСОБА_10 копії
інвентаризаційних справ вказаних
приміщень та доповнив, що для початку
роботи йому потрібен аванс в розмірі 500
тис. доларів США. Введений в оману
ОСОБА_10, погодився на умови ОСОБА_3 та
передав йому 500 тис. доларів США, у
зв'язку із чим, між ними було укладено
договір позики від 14.05.2008 та складено
розписку ОСОБА_3

Надалі, ОСОБА_3 свої зобов'язання не
виконав, однак у невстановлений
слідством час в грудні 2009 року з метою
створення уяви у ОСОБА_10 про
неможливість виконання своїх
зобов'язань по незалежним від ОСОБА_3
обставинам, останній з метою уникнення
в подальшому кримінальної
відповідальності, передав ОСОБА_10
автомобіль марки Mercedes Benz S500 д.н.з.
НОМЕР_1 № кузова - НОМЕР_2, надаючи в
такий спосіб їх відносинам
цивільно-правового характеру.

Після цього, ОСОБА_3 гроші в сумі 500 тис.
доларів США не повернув, об'єкти
нерухомості не придбав та взагалі
зустрічі з ОСОБА_10 уникав.

Таким чином, злочинними діями ОСОБА_3,
які виразились у шахрайському
заволодінні грошовими коштами, було
завдано матеріальну шкоду ОСОБА_10, на
загальну суму 2 525 000 грн. (що станом на
14.05.2008 - 500 000 доларів США., згідно
офіційного курсу НБ України).

Крім того, у невстановлений слідством
день, в кінці липня 2008 року з метою
збагачення за рахунок чужого майна,
шляхом вчинення шахрайських дій,
ОСОБА_3 разом з ОСОБА_15, розробили план
злочинних дій, та протягом часу з липня
2008 року по 05.08.2008, вчинили дії,
спрямовані на заволодіння коштами в
особливо великих розмірах, що належать
гр. ОСОБА_11 при наступних обставинах.

Виконуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 з
метою в майбутньому заволодіти
грошима, шляхом обману, у
невстановлений слідством день в кінці
липня 2008 року в приміщенні юридичного
бюро «Рижого», що по вул. Жилянська, 37/97
приблизно о 12 год. повідомив ОСОБА_11
неправдиву інформацію, що під час
проведення аукціону Київською міською
державною адміністрацією, він може
придбати майновий комплекс, який
складається з будівлі - 743кв.м. та
розташований на земельній ділянці
розміром 3642кв.м. по вул. Паркова дорога,
8-Б в м. Києві, котрий знаходиться в
комунальній власності за грошову
винагороду в розмірі 400 тис. доларів
США. Слова ОСОБА_3 підтвердив ОСОБА_15,
надаючи їм таким чином реального
характеру.

Після цього, 05.08.2008 о 12год., перебуваючи
в офісі АДРЕСА_3 ОСОБА_3 в присутності
ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_11 для того,
щоб надати їх відносинам більш
законного характеру, підприємство - ТОВ
«Савіо Арт Білд», в якому він являється
співзасновником, виступить з однієї
сторони в особі його сина - ОСОБА_23, а
ТОВ «Г.О.А.», де ОСОБА_11 діє за
довіреністю, з іншої. Для цього, ОСОБА_3
передав ОСОБА_11 підготовлений договір
доручення за №80804-1 від 04.08.2008 з ознаками
в ньому підробки, де зазначалось
завідомо неправдива інформація, що ТОВ
«СавіоАрт Білд» в особі ОСОБА_23, з
одного боку та ТОВ «Г.О.А.» в особі
ОСОБА_24, уклали договір, відповідно до
умов якого, довіритель доручає, а
повірений зобов'язується від імені і за
рахунок довірителя вчинити наступні
юридичні дії: виконати передбачену
законодавством юридичну процедуру з
підготовки до аукціону та участь у
ньому на предмет викупу майнового
комплексу за адресою: вул. Паркова
дорога, 8-Б в м. Києві, сюди входить:
забезпечення оформлення відповідної
заявки на участь в аукціоні,
забезпечення участі в аукціоні та
одержання перемоги в аукціоні 16.09.2008 на
придбання майнового комплексу, який
складається з будівлі - 743кв.м. та
розташований на земельній ділянці
розміром 3642кв.м. по вул. Паркова дорога,
8-Б в м. Києві; забезпечення укладання
договору купівлі-продажу споруди за
вказаною вище адресою, забезпечення
укладання договору оренди земельної
ділянки по вул. Паркова дорога, 8-Б в м.
Києві. Після ознайомлення зі змістом
договору, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_11
неправдиву інформацію, що ніяких
непорозумінь не виникне, так як
вказаний договір підписав його син
ОСОБА_23

Введений в оману ОСОБА_11 на умови
ОСОБА_3 погодився, довіряючи
останньому, після чого поставив свій
підпис в договорі доручення за № 80804-1
від 04.08.2008 та печатку ТОВ «Г.О.А.».

Після цього, ОСОБА_11, вважаючи умови
договору реальними, 05.08.2008 близько о 12
год., перебуваючи в офісі АДРЕСА_3,
передав ОСОБА_3 гроші в сумі 969 020 грн.
(станом на 05.08.2008 - 200тис. доларів США,
згідно офіційного курсу, встановленого
НБ України) та ОСОБА_15 кошти в сумі 969 020
грн. (станом на 05.08.2008 - 200тис. доларів
США, згідно офіційного курсу,
встановленого НБ України) на придбання
майнового комплексу, який складається
з будівлі - 743кв.м. та розташований на
земельній ділянці розміром 3642кв.м. по
вул. Паркова дорога, 8-Б в м. Києві в
максимальний строк до 15.10.2008. Про
отримання грошових коштів, ОСОБА_3 та
ОСОБА_15 були складені розписки.

В подальшому, у невстановлений
слідством час в 2010 році з метою
створення уяви у ОСОБА_11 про
неможливість виконання своїх
зобов'язань по незалежним від ОСОБА_3 і
особою, матеріали кримінальної справи
якої виділено в окреме провадження
обставинам, останній з метою уникнення
в подальшому кримінальної
відповідальності, передав ОСОБА_11 200
тис. доларів США, надаючи в такий спосіб
їх відносинам цивільно-правового
характеру.

Надалі, ОСОБА_3 разом з учасником
злочинної змови особою, матеріали
кримінальної справи якої виділено в
окреме провадження, шляхом шахрайства,
іншу частину коштів в розмірі 969 020 грн.
(станом на 05.08.2008 - 200 тис. доларів США,
згідно офіційного курсу, встановленого
НБ України) не повернули, вказаний
майновий комплекс не придбали і
зустрічей з ОСОБА_11 уникали, на
телефонні дзвінки не відповідали,
використавши гроші на власний розсуд,
завдавши останньому матеріальної
шкоди на вказану суму.

Крім того, у квітні 2008 року ОСОБА_3
познайомився з ОСОБА_1 та почав
підтримувати із останнім ділові та
дружні стосунки.

Виконуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 з
метою в майбутньому заволодіти
грошовими коштами, що належать ОСОБА_1,
зловживаючи довірою, приблизно о 10 год.
05.03.2009 перебуваючи в офісі ТОВ «Лайн
Сек'юритиз», що розташоване по вул.
Боженка, 68-Г в м. Києві, повідомив ОСОБА_1
завідомо неправдиву інформацію, що
йому терміново потрібні гроші в сумі 30
тис. доларів США для купівлі земельної
ділянки, розташованої по вул. Паркова,
8-Б в м. Києві, за придбання якої, він
отримає грошову винагороду та
розрахується з наявними у нього
боргами.

Введений в оману ОСОБА_1, о 10 год. 05.03.2009,
перебуваючи в офісі ТОВ «Лайн
Сек'юритиз», що розташоване по вул.
Боженка, 68-Г в м. Києві, передав ОСОБА_3
гроші в сумі 231 000 грн. (станом на 05.03.2009 -
30 тис. доларів США, згідно офіційного
курсу НБ України), про що останнім було
складено розписку від 05.03.2009. Вказані
кошти ОСОБА_3 обіцяв повернути в
максимальний строк до 01.05.2009. Однак у
зазначений строк, ОСОБА_3 гроші не
повернув, на телефонні дзвінки не
відповідав і зустрічей з останнім
уникав.

Таким чином, злочинними діями ОСОБА_3,
які виразились у шахрайському
заволодінні грошовими коштами, що
належать ОСОБА_1, останньому було
завдано матеріальну шкоди на загальну
суму 231 тис. грн. (станом на 05.03.2009 - 30 000
доларів США. згідно офіційного курсу НБ
України).

Крім того, ОСОБА_3 у невстановлений
слідством час, приблизно в кінці липня
2008 року з метою збагачення за рахунок
чужого майна, шляхом вчинення
шахрайських дій, розробив план
злочинних дій, та протягом часу з кінця
квітня 2008 року по 05.08.2008, вчинив дії, в
ході яких заволодів грошовими коштами
в особливо великих розмірах, що
належать гр. ОСОБА_11, під час чого
використав завідомо підроблений
документ при наступних обставинах.

Так, 05.08.2008 о 12 год., перебуваючи в офісі
АДРЕСА_3 ОСОБА_3 в присутності особи,
матеріали кримінальної справи якої
виділено в окреме провадження, з метою
заволодіння коштами шляхом шахрайства,
запропонував ОСОБА_11 для того, щоб
надати їх відносинам більш законного
характеру, підприємство - ТОВ «Савіо
Арт Білд», в якому він являється
співзасновником, виступить з однієї
сторони в особі директора ОСОБА_23, а ТОВ
«Г.О.А.», де ОСОБА_11 діє за довіреністю, з
іншої. Для цього, ОСОБА_3 передав ОСОБА_11
завідомо підроблений договір
доручення за №80804-1 від 04.08.2008, де
зазначалась неправдива інформація, що
ТОВ «Савіо Арт Білд» в особі директора
ОСОБА_23, з одного боку та ТОВ «Г.О.А.» в
особі ОСОБА_24, уклали договір,
відповідно до умов якого довіритель
доручає, а повірений зобов'язується від
імені і за рахунок довірителя вчинити
наступні юридичні дії: виконати
передбачену законодавством юридичну
процедуру з підготовки до аукціону та
участь у ньому на предмет викупу
майнового комплексу за адресою: вул.
Паркова, 8-Б в м. Києві, сюди входить:
забезпечення оформлення відповідної
заявки на участь в аукціоні,
забезпечення участі в аукціоні та
одержання перемоги в аукціоні 16.09.2008 на
придбання майнового комплексу, який
складається з будівлі - 743 кв.м. та
розташований на земельній ділянці
розміром 3642 кв.м. по вул. Паркова, 8-Б в м.
Києві; забезпечення укладання договору
купівлі-продажу споруди за вказаною
вище адресою, забезпечення укладання
договору оренди земельної ділянки по
вул. Паркова, 8-Б в м. Києві. Після
ознайомлення зі змістом договору,
ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_11 неправдиву
інформацію, що ніяких непорозумінь не
виникне, так як вказаний договір
підписав його син ОСОБА_23

Згідно із висновком експерта № 210 від
23.03.2011 року підпис у договорі доручення
№ 80804-1 від 04.08.2008 року в графі «ОСОБА_23»
виконаний ймовірно не ОСОБА_23, а іншою
особою.

Крім того, ОСОБА_3, будучи засновником
та президентом ТОВ «Компанія Агроінтер
Холдінг», ідентифікаційний код 19071698, що
зареєстроване за адресою: місто Київ,
вул.Терещенківська, 13, виконуючи
організаційно-розпорядчі обов'язки в
зазначеному підприємстві протягом
часу з 08.04.2005 по 30.07.2008, зловживаючи
своїм службовим становищем в супереч
інтересам служби, з корисливих мотивів,
заволодів чужим майном, а саме коштами
Акціонерного комерційного банку «ТК
Кредит» (ідентифікаційний код 20050951) (з
17.03.2010 - АТ КБ «ТК Кредит» ), на загальну
суму 6 202 510, 15 гривень, що спричинило
тяжкі наслідки охоронюваним законом
інтересам юридичної особи.

Прокурор, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, подав
апеляцію, в якій, не оспорюючи фактичні
обставини справи та кваліфікацію дій
засудженого, просив вирок
Шевченківського районного суду м.
Києва від 6 серпня 2013 року щодо ОСОБА_3
скасувати в частині призначеного
покарання, у зв'язку з невідповідністю
ступеню тяжкості вчиненого злочину та
особі засудженого внаслідок м'якості,
постановити новий вирок, яким
призначити ОСОБА_3 покарання:

за ч. 4 ст. 190 КК України у виді
позбавлення волі строком на 8 років 6
місяців з конфіскацією всього
належного йому майна;

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 років
іспитового строку;

за ч. 2 ст. 364 КК України у виді
позбавлення волі строком на 4 роки з
позбавленням права обіймати посади та
займатися діяльністю, пов'язаною з
виконанням організаційно-розпорядчих
та адміністративно-господарських
функцій строком на 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3 за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточно визначити покарання у виді
позбавлення волі на строк 8 років 6
місяців з конфіскацією всього
належного йому майна та з позбавленням
права обіймати посади та займатися
діяльністю, пов'язаною з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
строком на 3 роки,

В решті вирок суду залишити без змін.

До початку апеляційного розгляду
прокурор, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, подав
зміни до апеляції, в яких просив вирок
Шевченківського районного суду м.
Києва від 6 серпня 2013 року щодо ОСОБА_3
скасувати у зв'язку з істотним
порушенням кримінально-процесуального
закону та невідповідністю
призначеного покарання ступеню
тяжкості вчиненого злочину та особі
засудженого внаслідок м'якості, а
справу направити на новий судовий
розгляд в іншому складі суду.

Обґрунтовуючи зміни до апеляції,
прокурор зазначив, що вирок є
незаконним та необґрунтованим,
оскільки у ньому не наведено оцінку
дослідженим доказам, не вказано чому
судом прийнято до уваги одні докази та
відкинуто інші, а при призначенні
покарання на підставі ч.1 ст.70 КК
України суд не зазначив, які саме
покарання поглинають одне одного,
оскільки від призначеного покарання за
ст.358 КК України ОСОБА_3 було звільнено
від кримінальної відповідальності у
зв'язку із закінченням строків
давності.

Також прокурор зазначає, що суд першої
інстанції не врахував, що ОСОБА_3 своєї
вини у вчиненні злочинів не визнав,
вчинені ним злочини відноситься до
категорії тяжких, що призвело до
призначення покарання, яке не
відповідає ступеню тяжкості вчиненого
злочину та особі засудженого внаслідок
м'якості.

Захисник ОСОБА_4 подав апеляцію, в якій
просив вирок Шевченківського
районного суду м. Києва від 6 серпня 2013
року щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу
закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3
складу злочину.

Обґрунтовуючи апеляцію захисник
ОСОБА_4 посилається на однобічність та
неповноту досудового і судового
слідства, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи та
невідповідність вироку вимогам
кримінально-процесуального закону.
Стверджує, що суд першої інстанції не
дослідив докази, які мають істотне
значення для вирішення справи, а у
вироку суд не вказав, чому взяв до уваги
одні докази і відкинув інші. Докази, які
судом покладені в основу
обвинувального висновку, є
суперечливими, отримані незаконним
шляхом, і є недопустимими. В матеріалах
справи відсутні докази вини його
підзахисного у вчинені інкримінованих
йому злочинів, а показання потерпілих і
свідків є суперечливими, а тому не
можуть бути покладені в основу
обвинувального вироку.

Зокрема, захисник ОСОБА_4 зазначає, що
висновки суду щодо заволодіння ОСОБА_3
майном АКБ «ТК Кредит» не відповідають
фактичним обставинам справи, оскільки
ТОВ «Агроінтер Холдінг», президентом
якої є ОСОБА_3, не є клієнтом банку та
ніколи не отримувало кредиту у
вказаному банку по угоді № 333/1. У справі
не доведено, що ОСОБА_3 особисто
отримував кошти від АКБ «ТК Кредит» та
не встановлено, як він ними
розпорядився. Судом невірно визначено
суму завданої банку шкоди, оскільки не
враховано кошти, які були сплачені
банку в рахунок погашення кредиту.

Постанова про порушення кримінальної
справи по епізоду заволодіння ОСОБА_3
коштами банку винесена незаконно - за
відсутності заяви банку про порушення
кримінальної справи.

Обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.364 КК
України за фактом заволодіння майном
АКБ «ТК Кредит» шляхом зловживання
службовим становищем є неконкретним та
порушує конституційні права ОСОБА_3,
оскільки за один злочин його двічі
притягнуто до кримінальної
відповідальності - за ч.4 ст.190 КК
України і ч.2 ст.364 КК України.

Висновки суду щодо заволодіння ОСОБА_3
майном потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не
відповідають фактичним обставинам
справи та не ґрунтуються на доказах.

Показання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8
є суперечливими, а факт отримання
ОСОБА_3 коштів від них не
підтверджується доказами. Не
встановлено факт наявності у
потерпілих грошових коштів та
обставини їх набуття потерпілими.

Більш того, є достатні підстави
вважати, що між ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
склались цивільно-правові відносини.

В матеріалах справи немає заяв ОСОБА_7 і
ОСОБА_8 про вчинення щодо них злочину, а
тому кримінальну справу щодо ОСОБА_3
порушено безпідставно.

Обвинувачення по епізоду заволодіння
майном ОСОБА_7 і ОСОБА_8 є неконкретним,
оскільки у ньому не вказано час, місце
та спосіб вчинення злочину, внаслідок
чого вирок не відповідає вимогам ст.334
КПК України.

Висновки суду щодо заволодіння ОСОБА_3
майном потерпілого ОСОБА_9 не
відповідають фактичним обставинам
справи та не ґрунтуються на доказах.

Показання потерпілого ОСОБА_9 є
суперечливими, а факт отримання ОСОБА_3
коштів від нього не підтверджується
доказами. Не встановлено факт
наявності у потерпілого грошових
коштів у сумі 8 916 000 грн.

В матеріалах справи немає заяви ОСОБА_9
про вчинення щодо нього злочину, а тому
кримінальну справу щодо ОСОБА_3
порушено безпідставно.

Особу потерпілого органом досудового
слідства не встановлено, оскільки в
одних документах зазначається
по-батькові потерпілого як
Володимирович, а в інших як Васильович,
що позбавило суд можливості викликати
його в судове засідання та допитати. За
таких обставин показання ОСОБА_9,
оголошені в судовому засіданні, слід
розцінювати як недопустимі докази та
вони незаконно покладені судом в
основу обвинувального вироку.

Більш того, проявляючи
неупередженість, суд вказав у
протоколі судового засідання від 16.08.2011
року недостовірну інформацію про
присутність ОСОБА_9 в судовому
засіданні, хоча останній жодного разу
до суду не з'являвся.

Кримінальну справу по епізоду
заволодіння майном ТОВ «Surgfilt Properties
Limited» порушено незаконно, оскільки
ОСОБА_21 не звертався до правоохоронних
органів із заявою про порушення
відносно ОСОБА_3 кримінальної справи.
ОСОБА_3 не укладав договору від імені
ТОВ «Сучасна архітектура Подолу» з ТОВ
«Surgfilt Properties Limited» в особі ОСОБА_21 та
коштів від вказаного товариства не
отримував.

Кримінальну справу по епізоду
заволодіння коштами ОСОБА_10 порушено
незаконно за наявності нескасованої
постанови про відмову у порушенні
кримінальної справи. При цьому особу
потерпілого належним чином не
встановлено.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_3 у
вчиненні заволодіння майном ОСОБА_11
ґрунтується на висновку
почеркознавчої експертизи, яка має
вірогідний характер, а тому не може
розцінюватись як беззаперечний доказ.
Обставини заволодіння майном ОСОБА_11,
викладені у вироку, не відповідають
змісту показань потерпілого ОСОБА_11,
свідків ОСОБА_25 і ОСОБА_26, даних в
судовому засіданні.

Досудове слідство у справі по епізоду
незаконного заволодіння майном ОСОБА_1
проведено за відсутності постанови про
порушення кримінальної справи, при
цьому зібрані докази не довели
наявність у ОСОБА_3 наміру не повертати
отримані від нього кошти, що свідчить
про цивільно-правовий характер їхніх
відносин.

Протокол судових засідань є неповним
та недостовірним, проте суд першої
інстанції безпідставно відмовив
захиснику ОСОБА_6 в задоволенні
зауважень, а зауваження засудженого
ОСОБА_3 незаконно залишив без розгляду.
При цьому на долучених до справи
компакт-дисках відсутній звукозапис
судових засідань.

Суд першої інстанції проявив
неупередженість при розгляді справи та
позбавив ОСОБА_3 права дати показання
на свій захист, а також поклав в основу
обвинувального вироку показання
ОСОБА_3 на досудовому слідстві, які є
недопустимими доказами, оскільки
ОСОБА_3 заперечує факт дачі таких
показань, і його заперечення в ході
судового розгляду не спростовані. При
цьому зміст вироку відповідає змісту
обвинувального висновку, що суперечить
вимогам ст.323 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора Отроша В.М., який підтримав
апеляцію із змінами прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, та заперечував проти
апеляції захисника ОСОБА_4, пояснення
засудженого та його захисників, які
підтримали апеляцію захисника ОСОБА_4
та апеляцію прокурора із змінами в
частині необхідності скасування
вироку, пояснення потерпілого ОСОБА_1
та представника потерпілого ОСОБА_2,
які заперечували проти задоволення
апеляцій та вважали, що вирок суду є
законним і обґрунтованим та його слід
залишити без змін, провівши судові
дебати, заслухавши останнє слово
засудженого, вивчивши матеріали
справи, обговоривши і перевіривши
доводи апеляцій, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляції
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, та
захисника ОСОБА_4 не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи справу відносно ОСОБА_3.,
суд першої інстанції, зберігаючи
об'єктивність та неупередженість,
створив необхідні умови для здійснення
сторонами наданих їм прав та свобод у
наданні доказів, їх дослідженні та
доведеності їх переконливості перед
судом, в межах пред'явленого
обвинувачення безпосередньо дослідив
докази у справі та перевірив обставини,
які мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Викладені у вироку висновки суду
першої інстанції про доведеність вини
ОСОБА_3 у вчиненні злочинів
ґрунтуються на досліджених у справі
доказах. При цьому суд першої інстанції
дав оцінку всім доказам у справі,
зазначив, чому взяв до уваги одні
докази і відкинув інші. Будь-яких
суперечностей у вироку суду колегія
суддів не вбачає.

Зокрема, з показань допитаних в
судовому засіданні потерпілих ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, та
оголошених в судовому засіданні на
підставі ст.306 КПК України показань
потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що саме
ОСОБА_3., зловживаючи їхньою довірою,
шляхом обману заволодів їхніми коштами
в особливо великих розмірах за
обставин, що відповідають змісту
пред'явленого ОСОБА_3 обвинувачення.

Наведені показання потерпілих не
викликають сумніву у їх достовірності,
оскільки є послідовними, відповідають
змісту показань, які вони давали
протягом досудового слідства,
узгоджуються з показаннями свідків
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_26, ОСОБА_31 та
підтверджуються іншими доказами у
справі:

договором позики від 14.05.2008 року про
надання ОСОБА_10 в борг ОСОБА_3 коштів у
сумі 500 000 доларів США до 14.08.2008 року,

розпискою ОСОБА_3 від 14.05.2008 року про
отримання від ОСОБА_10 позики в розмірі
500 000 доларів США до 14.08.2008 року (т.11 а.с.
91-93),

нотаріально посвідченим договором
позики від 10.12.2008 року про надання
ОСОБА_9 в борг ОСОБА_3 коштів у сумі 8 916 000
грн. 00 коп. до 30.12.2008 року,

нотаріально посвідченою додатковою
угодою між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 про
продовження строку погашення позики за
договором від 10.12.2008 року до 16.02.2009 року,

трьохстороннім меморандумом між
ОСОБА_3, ОСОБА_9 і ОСОБА_1 від 10.02.2009 року
щодо контролю фінансових потоків при
реалізації спільно з ОСОБА_3 проекту з
продажу приміщень, розташованих в м.
Києві на вул. Володимирській/вул.
В.Житомирській, 11/6, «А», вул.
Інститутській/вул. Садовій, 15/5, «А», вул.
Червоноармійській, 101, «А», вул.
Сагайдачного, 8, бульв. Л. Українки, 14,
«А» (т.11 а.с. 61-63),

розпискою від 05.03.2009 року про отримання
ОСОБА_3 від ОСОБА_1 в борг 30000 доларів США
до 20.03.2009 року (т.11 а.с. 45),

розпискою від 05.08.2009 року про отримання
ОСОБА_3 від ОСОБА_11 в борг 200 000 доларів
США до 15.10.2008 року (т.11 а.с. 108),

висновком експерта № 136 від 16.03.2011 року,
згідно з яким текст від імені ОСОБА_3 в
розписках від 05.08.2008 року та 14.05.2008 року
та 05.03.2009 року виконано самим ОСОБА_3,

висновками експертів № 150 від 04.03.2011
року та № 102 від 28.02.2011 року, згідно з
якими підписи у розписці від 05.08.2008
року, договорі позики від 14.05.2008 року, у
розписках від 14.05.2008 року та 05.03.2009 року,
договорі позики від 10.12.2008 року,
додатковій угоді від 13.01.2009 року, на
меморандумі про співробітництво від
10.02.2009 року виконані ймовірно ОСОБА_3

Факт використання ОСОБА_3 завідомо
підробленого документу - договору
доручення від 04.08.2008 року від імені
директора ТОВ «Савіо Арт Білд» ОСОБА_23
при заволодінні коштами ОСОБА_11 шляхом
шахрайства підтверджується також
показаннями свідка ОСОБА_23, який
заперечив підписання ним вказаного
договору від імені директора ТОВ
«Савіо Арт Білд», долученим до справи
договором доручення № 80804-1 від 04.08.2008
року та висновком експерта № 210 від
23.03.2011 року, згідно з яким підпис у
договорі доручення від 04.08.2008 року в
графі «ОСОБА_23» виконаний ймовірно не
ОСОБА_23, а іншою особою.

Вірогідний характер почеркознавчих
експертиз не ставить під сумнів їх
допустимість як доказів у справі, адже
вони оцінені судом у сукупності з
іншими доказами, які підтверджують їх
висновки.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_21 підтвердив, що будучи
засновником і директором ТОВ «Surgfilt
Properties Limited», домовився з ОСОБА_3 та
ОСОБА_15 про придбання земельної
ділянки по вул. Інституцькій, 3 в м.
Києві, після чого перерахував кошти у
сумі 2 000 000 доларів США на вказаний
ОСОБА_3 та ОСОБА_15 розрахунковий
рахунок, що належав ТОВ «Сучасна
архітектура Подолу». Однак ОСОБА_3 та
ОСОБА_15 своїх зобов'язань не виконали,
кошти не повернули та почали уникати
спілкування з ним.

Наведені показання узгоджуються з
показаннями свідка ОСОБА_33,
оголошеними в судовому засіданні
відповідно до вимог ст.306 КПК України,
та підтверджуються випискою банку про
надходження на особовий рахунок ТОВ
«Сучасна архітектура Подолу» коштів у
сумі 2 000 000 доларів США, копією акту
здачі-приймання виконаних робіт по
контракту № 71203-1 від 22.02.2008 року, копією
контракту № 71130-1 від 30.11.2007 року, копією
договору доручення № 71128 від 28.11.2007
року, платіжними дорученнями. (т.12 а.с.
150-151, 131-149).

З показань допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37 вбачається, що ОСОБА_3,
будучи президентом ТОВ «Компанія
«Агроінтер Холдінг», під приводом
будівництва та реконструкції
житлово-офісного фонду України в
період з 08.04.2005 року по 30.07.2008 року
отримав в АКБ «ТК Кредит» кредит у
розмірі 6 883 727, 68 грн., однак, заволодівши
коштами банку, ОСОБА_3 умов договору не
виконав, кошти витратив на особисті
цілі, чим спричинив банку матеріальну
шкоду в особливо великих розмірах.

Наведені показання узгоджуються з
оголошеними в судовому засіданні
відповідно до вимог ст.306 КПК України
показаннями свідків ОСОБА_19, ОСОБА_38,
ОСОБА_39, та підтверджуються іншими
доказами у справі - договором про
відкриття кредитної лінії № 333/1 від
08.04.2005 року та додатковими угодами до
неї, висновком експерта № 102 від 28.02.2011
року, довідкою перевірки окремих
питань фінансово-господарської
діяльності ТОВ «Компанія «Агроінтер
Холдінг», виписками банку за особовими
рахунками ТОВ «Компанія «Агроінтер
Холдінг» про перерахування кредитних
коштів, листом управління
містобудування, архітектури та
землекористування Шевченківської
районної в м. Києві адміністрації вих.
№ 40/319 від 18.03.2011 року.

Наведені докази у своїй сукупності
доводять, що ОСОБА_3, будучи засновником
та президентом ТОВ «Компанія Агроінтер
Ходінг», зловживаючи своїм службовим
становищем всупереч інтересам служби,
з корисливих мотивів, шахрайським
шляхом заволодів коштами Акціонерного
комерційного банку «ТК Кредит» в
особливо великих розмірах, на загальну
суму 6 202 510, 15 грн., що спричинило тяжкі
наслідки охоронюваним законом
інтересам юридичної особи.

Крім того вказані докази доводять
винуватість ОСОБА_3 у тому, що він
одноособово шахрайським шляхом
заволодів коштами потерпілих ОСОБА_9,
ОСОБА_10 і ОСОБА_1 в особливо великих
розмірах, за попередньою змовою з
особою, справу відносно якої виділено в
окреме провадження, шахрайським шляхом
заволодів коштами потерпілих ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ТОВ «Surgfilt Properties Limited» і
потерпілого ОСОБА_11 в особливо великих
розмірах, а також використав при
заволодінні коштами ОСОБА_11 завідомо
підроблений документ - договір
доручення № 80804-1 від 04.08.2008 року від
імені директора ТОВ «СавіоАрт Білд»
ОСОБА_23.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані
судом першої інстанції за ч.4 ст.190 КК
України як заволодіння чужим майном
шляхом обману та зловживання довірою
(шахрайство), вчинене в особливо
великих розмірах, за попередньою
змовою групою осіб, за ч.3 ст.358 КК
України як використання завідомо
підробленого документу та за ч.2 ст.364 КК
України як зловживання службовим
становищем, тобто умисне, з корисливих
мотивів, використання службового
становища всупереч інтересам служби,
що спричинило тяжкі наслідки.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів визнає безпідставними доводи
апеляції захисника ОСОБА_4 про
суперечливість доказів, неправдивість
показань потерпілих та свідків,
цивільно-правовий характер відносин,
що склались між ОСОБА_3 та потерпілими,
та недоведеність вини ОСОБА_3 у
інкримінованих йому злочинах, і
зокрема доводи про те, що ТОВ «Компанія
Агроінтер Ходінг» не є клієнтом АКБ «ТК
Кредит» та ніколи не отримувало кредит
у вказаному банку, і що ОСОБА_3 ніколи не
укладав договору від імені ТОВ
«Сучасна архітектура Подолу» з ТОВ
«Surgfilt Properties Limited» в особі ОСОБА_21 та не
отримував коштів від вказаного
товариства.

Доводи апеляції захисника про те, що
ОСОБА_3 за один злочин двічі притягнуто
до кримінальної відповідальності - за
ч.4 ст.190 КК України і ч.2 ст.364 КК України -
є безпідставними, оскільки у справі
встановлено, що вказані злочини
вчинені ним в ідеальній сукупності, а
тому кваліфікація одного діяння за
двома різними статтями особливої
частини Кримінального Кодексу є
юридично обґрунтованою та відповідає
вимогам ст.33 КК України.

Доводи апеляції захисника щодо
неконкретності та неповноти
пред'явленого ОСОБА_3 обвинувачення
колегія суддів визнає безпідставними,
оскільки обсяг та зміст обвинувачення
відповідає як вимогам ст.132 КПК України,
так і встановленим у справі обставинам
вчинених злочинів. Стаття 132 КПК
визначає, що у обвинуваченні
вказуються лише ті обставини, які
відомі слідчому, а тому обставини, які в
ході слідства не встановлено, в
обвинуваченні вказуватись не повинні.

Окремі обставини, на встановленні яких
наполягає сторона захисту, взагалі не
входять до предмету доказування у
справі, як, зокрема, дані про обставини
набуття потерпілими коштів, які були
предметом злочину, а також дані про те,
як ОСОБА_3 розпорядився отриманими в
результаті шахрайства коштами.

Доводи захисника про те, що кримінальні
справи по фактам вчинення ОСОБА_3
шахрайства відносно потерпілих ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Акціонерного
комерційного банку «ТК Кредит», ТОВ
«Surgfilt Properties Limited» порушено незаконно -
за відсутності заяв потерпілих, є
безпідставними, адже відповідно до ст.94
КПК України кримінальна справа може
бути порушена не лише за заявою
потерпілого, а й за ініціативою,
слідчого або прокурора у разі
безпосереднього виявлення ознак
злочину.

Крім того, в ході досудового і судового
слідства потерпілі та представники
Акціонерного комерційного банку «ТК
Кредит» і ТОВ «Surgfilt Properties Limited»
наполягали на притягненні ОСОБА_3 до
кримінальної відповідальності та
відшкодуванні завданої злочинами
шкоди.

Твердження апеляції про те, що судом
невірно визначено суму завданої банку
шкоди, оскільки не враховано кошти у
розмірі 3 344 057, 39 грн., які були сплачені
банку в рахунок погашення кредиту, є
необґрунтованими, адже, як встановлено
в ході розгляду справи, вказані кошти
було перераховано до Акціонерного
комерційного банку «ТК Кредит» не в
рахунок погашення основного боргу, а як
проценти за користування кредитом.

Доводи захисника щодо наявності у
справі нескасованої постанови про
відмову у порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_3 за фактом
шахрайського заволодіння майном
ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження
в ході апеляційного розгляду справи, як
і доводи про проведення досудового
слідства по епізоду шахрайського
заволодіння майном ОСОБА_1 за
відсутності постанови про порушення
кримінальної справи. (т.1 а.с.232, 238, 23-27).

Безпідставними є твердження захисника
про те, що досудовим слідством у справі
не встановлено особи потерпілих
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, адже ОСОБА_10
допитувався в судовому засіданні, та
правильність встановлення його особи
була перевірена судом, а ОСОБА_9, хоча і
не був допитаний в судовому засіданні з
поважних причин, однак правильність
встановлення його особи на досудовому
слідстві не викликає сумніву та
відповідає його особовим даним, що
містяться у нотаріально посвідчених
договорі позики від 10.12.2008 року про
надання ОСОБА_9 в борг ОСОБА_3 коштів у
сумі 8 916 000 грн. 00 коп. та додатковій
угоді між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 про
продовження строку погашення позики за
договором від 10.12.2008 року.

Та обставина, що в протоколі судового
засідання від 16.08.2011 року було вказано
про присутність в судовому засіданні
потерпілого ОСОБА_9, не свідчить про
неупередженість суду, а є помилкою, яка
була виправлена за результатами
розгляду зауважень на протокол судових
засідань.

Доводи апеляції захисника про
необхідність скасування вироку у
зв'язку з відмовою стороні захисту у
розгляді зауважень на протокол судових
засідань та відсутністю технічного
запису судових засідань є
безпідставними, адже судом першої
інстанції винесено дві постанови
стосовно поданих захисником ОСОБА_6 та
засудженим ОСОБА_3 зауважень на
протокол судових засідань, які
оскарженню не підлягають. Зміст
поданих захисником ОСОБА_6 та
засудженим ОСОБА_3 зауважень свідчить
про те, що вказані особи не обізнані із
змістом ч.2 ст.87 КПК України, згідно з
якою в протоколі судового засідання
відображаються лише істотні моменти
розгляду справи. В межах вивчення
кримінальної справи, апеляційним судом
було перевірено твердження сторони
захисту про відсутність технічного
запису судових засідань, яке також не
знайшло свого підтвердження.

Не знайшли свого підтвердження доводи
апеляції захисника про те, що суд
позбавив ОСОБА_3 права давати показання
на свій захист та визнав доказами
показання, які той дав на досудовому
слідстві, адже з матеріалів справи
вбачається, що протягом судового
розгляду справи ОСОБА_3 відмовлявся від
дачі показань, скориставшись своїм
правом, передбаченим п.5 ст.263 КПК
України, а із змісту вироку вбачається,
що показання ОСОБА_3 на досудовому
слідстві не оцінювались судом як доказ,
а наводились для висвітлення позиції
обвинуваченого на свій захист.
Відповідність вироку змісту
обвинувального висновку не свідчить
про упередженість суду та не є
порушенням вимог
кримінально-процесуального закону,
оскільки судовий розгляд здійснювався
в межах викладеного в обвинувальному
висновку обвинувачення, яке знайшло
своє підтвердження в ході судового
слідства.

Крім того, аналіз вироку свідчить про
відповідність його змісту вимогам
кримінально-процесуального закону, що
спростовує твердження апеляції
захисника та апеляції прокурора про
відсутність оцінки доказів. Зокрема, у
вироку вказана, позиція обвинуваченого
на свій захист та докази, які її
спростовують та доводять його вину у
вчиненні злочинів, а також всі інші
дані, передбачені ст.ст. 334, 335 КПК
України.

Доводи апеляції прокурора про
порушення судом першої інстанції вимог
ст.70 КК України при призначені
покарання за сукупністю злочинів є
надуманими, оскільки в резолютивній
частині вироку з дотриманням вимог
ст.335 КПК України вказано кримінальний
закон, за яким підсудного визнано
винним; покарання, призначене
підсудному по кожному з обвинувачень,
що визнані судом доведеними; остаточна
міра покарання обрана судом, а також
рішення про звільнення підсудного від
відбування покарання за ч.3 ст.358 КК
України у зв'язку із закінченням
строків давності.

Постановляючи вирок, суд першої
інстанції дотримався вимог ст.ст. 50, 65
КК України та призначив ОСОБА_3
покарання, яке відповідає особі
засудженого та ступеню тяжкості
вчинених ним злочинів, є необхідним і
достатнім для виправлення засудженого
та запобігання вчинення нових злочинів
як засудженим, так і іншими особами, а
тому доводи апеляції прокурора щодо
невідповідності призначеного
покарання ступеню тяжкості вчинених
злочинів та особі засудженого є
необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що вирок суду першої інстанції
є законним та обґрунтованим, підстави
для скасування чи зміни вироку
відсутні.

Керуючись п.п. 11, 15 розділу 11 КПК України
2012 року, ст.ст. 365, 366 КПК 1960 року, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої
інстанції, та захисника ОСОБА_4
залишити без задоволення, а вирок
Шевченківського районного суду м.
Києва від 6 серпня 2013 року щодо ОСОБА_3
без змін.

СУДДІ:

_________________ _________________
_________________