печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.07.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001094 від 28.04.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідент.номер НОМЕР_1 , судимого:

- 14.04.2010 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на 1 рік;

- 06.09.2011 цим же судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.ст.69, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 10.10.2011 Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 309, ст.70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого 04.11.2013 умовно-достроково на 11 місяців 11 днів, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше багаторазово судимим, звільнившись 04.11.2013 з місць позбавлення волі умовно-достроково на 11 місяців 11 днів і маючи судимість, що не знята і не погашена у встановленому законом порядку, знов вчинив корисливий умисний злочин за наступних обставин.

28 квітня 2015 року, приблизно о 19 год. 15 хв., ОСОБА_3 , знаходячись у вагоні електропоїзду станції метро «Майдан Незалежності» КП «Київський метрополітен», діючи повторно з корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а для раніше не знайомої потерпілої ОСОБА_5 його дії є непомітними, таємно викрав з кишені куртки, в яку була одягнена потерпіла, мобільний телефон «НТС» One V 320e, вартістю 1050 гривень, що знаходився у чохлі чорного кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка для потерпілої також матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої коштів не було, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1050 грн. Викрадене майно ОСОБА_3 поклав до лівої кишені своїх штанів, вийшовши на платформу станції метро «Майдан Незалежності» КП «Київський метрополітен», та пішов на вихід, отримавши реальну можливість розпорядження вказаним майном. В подальшому, у вестибюлі вказаної станції метро ОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції, які вилучили у нього викрадене майно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, пояснив, що в дійсності 28 квітня 2015 року, приблизно о 19 год. 15 хв., він, знаходячись у вагоні електропоїзду станції метро «Майдан Незалежності», помітив раніше не знайому жінку, в кишені якої був мобільний телефон. В цей час в нього виник умисел на таємне викрадення її майна. З цією метою він, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, правою рукою викрав з кишені куртки, в яку була одягнена потерпіла, мобільний телефон «НТС», який знаходився у чохлі чорного кольору. Вказаний телефон він поклав до лівої кишені своїх штанів, вийшов на платформу станції метро «Майдан Незалежності» та пішов на вихід. Невдовзі, у вестибюлі вказаної станції метро до нього підійшли працівники міліції, які запропонували йому зайти до службового приміщення, де у нього в присутності понятих був вилучений викрадений телефон. Не заперечував вартість телефону в сумі 1050 грн. Причину вчинення злочину пояснив потребування грошей.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом враховувався ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, те, що обвинувачений раніше багаторазово судимий, в тому числі за злочини проти власності, вчинив злочин під час судимості, що не знята і не погашена у встановленому законом порядку, що свідчить про його відверте небажання стати на шлях виправлення, те, що майно потерпілій було повернуто лише завдяки вчасним діям по затриманню ОСОБА_3 працівниками міліції, обвинувачений офіційно не працює, хоча і приймаючи до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації, а також враховуючи обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, справедливе й достатнє для досягнення цілей покарання.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 процесуальні витрати, а долю речових доказів - вирішує у відповідності до ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту з 09 липня 2015 року.

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №179тв від 30.04.2015 в сумі 245 грн. 52 коп.

Речовий доказ: мобільний телефон «НТС» One V 320e у чохлі чорного кольору, - який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у останньої.

Застосувати ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1