АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/6659/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/222/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2015 р. м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області, який
проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок суду Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2015 р.
Суд Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 24 лютого 2015 р. ухвалив виправдувальний вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , визнавши його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за не доведенням вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.
Питання з речовими доказами вирішене, судові витрати за проведення експертних досліджень віднесено за рахунок держави.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
виправданий ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у виправдувальному вироку зазначив.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 , повторно 03.04.2014 р., у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої слідством особи, у невстановленій кількості, незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін, який незаконно зберігав з метою збуту.
03.04.2014 р. об 11.55 год. працівники міліції на підставі ст.5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» провели оперативну закупівлю психотропної речовини у ОСОБА_6 , в ході якої, ОСОБА_6 , 03.04.2014 р. о 12.29 год., перебуваючи в районі будинку №1, поблизу магазину «УМК» по вул. Електрозаводська у м. Кривому Розі, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел направлений на незаконний збут психотропної речовини - метамфетамін, незаконно збув ОСОБА_9 за 200 грн. психотропну речовину метамфетамін, в кількості приблизно 0,8 г., яка знаходилась в поліетиленовому пакеті з фіксатором.
У той же день, о 12.43 годн., ОСОБА_9 , знаходячись біля будинку №37 мікрорайону 5-й Зарічний у м. Кривому Розі, добровільно видав співробітникам міліції придбану психотропну речовину.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 58/10-351 від 06.05.2014 р. речовина масою 0,1458 г., вилучена у ОСОБА_9 , містить метамфетамін, маса метамфетаміну, в наданій на експертизу речовині, масою 0,1458 г., становить, відповідно, 0,0862 г.
В той же день, 03.04.2014 р. о 18.20 год., співробітники Жовтневого РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, за ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, провели обшук помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_6 , в кімнаті, в чохлі з під більярдного кию, було виявлено та вилучено пластмасову коробочку, яка містить порошкоподібну речовину білого кольору, згідно висновку судово-хімічної експертизи №58/10 - 300 від 04.04.2014 р., вона є психотропною речовиною метамфетамін, масою 3,4680 г. Маса метамфетаміну в наданій на експертизу речовині, становить 2,0749 г. Вказана речовина, а також речовина вилучена у ОСОБА_9 , подібні між собою за кольором, відтінком кольору, щільністю, формою, розміром частинок, якісним та кількісним вмістом органічних компонентів, тобто однорідні між собою по виду та складу. Вказану речовину масою 3,4680 г. ОСОБА_6 , незаконно придбав та зберігав при собі з метою незаконного збуту.
Крім того, у ОСОБА_6 в його чорній сумочці, яка висіла у нього на плечі, була виявлена ключниця, в якій було виявлено та вилучено 3 поліетиленових пакетики з фіксатором, що містять порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №58/10 - 302 від 07.04.2014 р. є психотропною речовиною метамфетамін, масою 0,0752 г.; 0,0600 г.;3,2240 г. Маса метамфетаміну в наданій на експертизу речовині, становить відповідно 0,0433 г.; 0,0345 г.; 1, 8551 г. Вказані речовини, ОСОБА_6 , незаконно придбав та зберігав при собі, з метою незаконного збуту. Вищезазначені речовини подібні між собою, за кольором, відтінком кольору, щільністю, формою, розміром частинок, якісним та кількісним вмістом органічних компонентів, тобто однорідні між собою по виду та складу та не однорідні по виду та складу, а також за відтінком кольору з порошкоподібною речовиною масою 2,9380 г. вилученою 03.04.2014 р. у ОСОБА_6 та порошкоподібною речовиною масою 0,1458 г., вилученою 03.04.2014 р. у ОСОБА_9 .
Також, у вказаній чорній сумочці було виявлене портмоне, в якому були виявлені і вилучені гроші у сумі 410 грн., які він виручив від незаконного збуту психотропної речовини - метамфетамін.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані ст. 307 ч. 2 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання, з метою збуту психотропних речовин, вчиненого повторно, особою яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій були психотропні речовини, у великих розмірах.
Суд першої інстанції, у вироку, вказав, що сторона обвинувачення не довела вини ОСОБА_6 , стосовно того, що він, повторно 03.04.2014 р., у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої слідством особи, у невстановленій кількості, незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін, яку незаконно зберігав, з метою збуту.
На думку суду, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази про придбання обвинуваченим психотропної речовини, з метою збуту, і відсутні докази того, що ОСОБА_6 , вчинив діяння повторно, оскільки згідно до наданих доказів - ОСОБА_6 , є не судимим.
Суд першої інстанції, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ґрунтується на припущеннях, докази, у ході проведення оперативно-розшукових заходів та при проведенні слідчих дій зібрані органом досудового розслідування з істотними порушеннями кримінального процесуального закону.
Крім того, суд зауважив, що ОСОБА_6 не був затриманий в момент вчинення збуту психотропної речовини, докази надані стороною обвинувачення є неналежними та не допустимими, у зв`язку з чим, суд не прийняв їх як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Суд першої інстанції, дійшов висновку про те, що прокурором не надано достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, що обвинувачення побудоване лише на припущеннях, що є недопустимим, тому виправдав ОСОБА_6 за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, оскільки відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи.
Прокурор у кримінальному провадженні, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, просить скасувати рішення суду, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції, при цьому вказує на наступне.
Прокурор зазначає, що в ході судового слідства по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 було встановлено, що негласні слідчі розшукові дії, проводились на підставі ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області та були перевірені шляхом гласних слідчих ( розшукових) дій, з дотриманням прав і свобод людини, тому він вважає, що докази по даному кримінальному провадженню отриманні у порядку встановленому кримінальним процесуальним Кодексом України, і є допустимими.
Прокурор вважає хибною думку суду, щодо невідповідності протоколу обшуку житла обвинуваченого від 03.04.2014 р. вимогам ст. ст. 104, 236, 237 КПК України.
При цьому, прокурор вказує, що обшук житла ОСОБА_6 був проведений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого району м. Кривого Рогу від 29.03.2014 р. Клопотання слідчого до слідчого судді про необхідність проведення обшуку житла ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам ч.2 ст. 234 КПК України, оскільки воно містить усі відомості перелічені у п.п. 1-7 ч.2 ст. 234 КПК України, зокрема містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер.
Прокурор зазначає, що в ході судового слідства було встановлено, що у протоколі обшуку, слідчим перераховані всі предмети, які були вилучені на квартирі ОСОБА_6 , і в протоколі відображено відомості, щодо кожного вилученого предмета, а також місця його виявлення.
Усі вилучені під час обшуку предмети пред`являлися понятим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також ОСОБА_6 , що повністю підтверджується показаннями понятих і обвинуваченого в ході судового розгляду, крім того, усі виявлені предмети були належним чином упаковані та опечатані з доданням бірок з написами, а також засвідчені підписом слідчого Адамчика та понятими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що також підтвердили у судовому засіданні ці поняті.
Крім того, факт опечатання вилучених при обшуку предметів, був підтверджений і у судовому засіданні при огляді речових доказів, на яких були бірки, якими вони були опечатані, підписані понятими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , слідчим Адамчиком на бірках, зроблено запис про те, що ОСОБА_6 від підпису, відмовився.
Прокурор вважає, що зазначений протокол обшуку помешкання ОСОБА_6 від 03.04.2014 р. є допустимим і належним доказом у кримінальному провадженні, який повністю доводить подію кримінального правопорушення.
Не погоджується прокурор і з сумнівами суду, стосовно того, що вилучна під час обшуку речовина білого кольору та речовина жовтого кольору, оглянуті у судовому засіданні, є однією і тією ж речовиною.
Прокурор вважає, що ці доводи суду спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , показаннями самого обвинуваченого, а також показаннями експерта ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні підтвердила висновки проведених нею судово-хімічних експертиз, крім того пояснила, що на дослідження отримала речовину в опечатаному вигляді, цілісність упаковки не була порушена, про що вона зазначила у дослідницькій частині експертиз, крім того, експерт пояснила, що колір дослідженої речовини визначала відповідно до атласу кольорів і, що зазначена речовина - є речовиною кустарного виробництва, а тому може міняти відтінок кольору залежно від освітлення.
На думку прокурора, суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним доказам і не вказав, на якій підставі відхиляє ці докази.
Прокурор також не погоджується з думкою суду щодо того, що у протоколі обшуку не відображено, яким чином, виявлені грошові кошти у сумі 410 грн. були поділені на два речові докази на суми: 200 грн. та 210 грн.
Прокурор зазначає, що згідно рапорту № 30/392 дск від 03.03.2014 р., начальнику СБНОН Жовтневого РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майору міліції ОСОБА_13 , були видані грошові кошти у сумі 200 грн. за статтею витрат спеціального призначення кошторису МВС України, для проведення оперативної закупівлі психотропної речовини «метамфітамін».
В ході обшуку у ОСОБА_6 були вилучені грошові кошти у сумі 410 грн., що підтверджено показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також ОСОБА_6 , який пояснив, що у його портмоне були виявлені грошові кошти, суму він не пам`ятає, та при підсвіченні на які, дві купюри номіналом 100 грн. кожна, світилися фарбою зеленого кольору.
Прокурор вказує, що саме тому, що ці дві сто гривневі купюри, світилися, тому і були окремо опечатані від інших вилучених купюр під час обшуку, і у подальшому були визнані речовими доказами.
Прокурор вважає необґрунтованим посилання суду на те, що з фототаблиці до протоколу обшуку, видно, що у ОСОБА_6 було виявлено і вилучено грошових коштів на суму 310 грн., а не 410 грн., як зазначено у протоколі обшуку, при цьому, прокурор вказує, що грошові кошти не були розкладені для фотографування, слідчий тримав їх у руках, тому одна купюра могла залишитися під іншою.
Не погоджується прокурор і з зазначенням суду щодо відсутності відомостей про те, що відібрані під час обшуку зразки змивів з рук обвинуваченого були опечатані та підписані, оскільки факт опечатування вилучених предметів не підлягає сумніву з огляду на показання допитаних в судовому засіданні свідків та висновку експерта, який в описовій частині експертизи зазначив, що матеріали, надані для дослідження в опечатаному вигляді, цілісність упаковки не порушена.
Також, прокурор, звертає увагу на допущену судом неповноту судового розгляду, яка виразилася в тому, що суд відхилив його клопотання про додатковий виклик свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , що було необхідно для усунення протиріч, а також допиту слідчого.
Так у протоколах огляду та помітки грошових коштів та огляду закупника ОСОБА_9 від 03.04.2014 р. зазначено, що ці протоколи були складені біля буд. №3 по вул. Елетрозаводській у м. Кривому Розі, а згідно показанням понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та закупника ОСОБА_9 , вказана процесуальна дія відбувалася в приміщенні Жовтневого РВ КМУ у каб. 229.
Натомість, суд зазначив на невідповідність цих процесуальних дій вимогам ст. 104, 252 КПК України.
Прокурор вважає безпідставними посилання суду на те, що в протоколі відсутня будь-яка інформація про проведення аудіо-відео фіксації негласної слідчої дії, інформація про технічні засоби якими вона здійснювалася та на який носій, а також про те, чи надавалися закупнику ОСОБА_9 технічні засоби для контролю за вчиненням злочину, оскільки на підставі ст. 254 КПК України, форми та методи провадження негласних слідчих (розшукових) дій, отриманні в ході їх провадження, розголошенню не підлягають.
Крім того, прокурор зазначає, що матеріали кримінального провадження містять повідомлення про матеріальні носії інформації які були розсекречені згідно акта №30/4063 від 22.04.2014 р. та переліку МНСІ , знаходяться у кримінальному провадженні, це флеш накопичувач інв..110 від 01.04.2014 р. серійний №А926901678.
Прокурор вказує, що ОСОБА_6 , було затримано 03.04.2014 р. на підставі ст. 208 КПК України, що підтверджено протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, тому посилання суду першої інстанції на те, що обвинувачений не був затриманий після оперативної закупки за наявності для того усіх підстав, не відповідає дійсності і суперечить матеріалам кримінального провадження.
На думку прокурора, суд незаконно визнав недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, оскільки висновки суду не відповідають дійсності, не зрозуміло з яких підстав суд вказав, що ОСОБА_6 на фото має вуса та бороду на обличчі, тоді, як на фото він зображений поголений.
Крім того, закупник ОСОБА_9 , який проводив впізнання за фотознімками, пояснював, що може впізнати особу за рисами обличчя, а не за одягом, тому, що він раніше вже купував у ОСОБА_6 психотропну речовину.
Прокурор, звертає увагу на порушення судом першої інстанції, вимог ст.ст. 314, 315 КПК України, щодо передчасного прийняття, як доказу за клопотанням захисника обвинуваченого-диску з відеозаписом проведення обшуку житла обвинуваченого ОСОБА_6 .
Прокурор вважає, що суд першої інстанції, крім констатації несуттєвих неточностей протоколів гласних та негласних слідчих (розшукових) дій та показань свідків, не навів належних підстав для визнання доказів недопустимими, що суд не врахував, що на відміну від гласних слідчих (розшукових) дій, порядок (процедура) проведення негласних слідчих (розшукових) дій законом не визначено, оскільки вони мають розшуковий таємний характер і порядок їх проведення обумовлений конкретною ситуацією.
Прокурор акцентує увагу, що у вироку про недопустимість досліджених судом доказів зазначається лише тричі.
У першому випадку мова йде про джерело надходження грошових коштів використаних для проведення оперативної закупки, не звертаючи уваги на те, що матеріали кримінального провадження містять повідомлення про отримання грошових коштів у сумі 200 грн. по статті витрат спеціального призначення кошторису МВС України для проведення оперативної закупки психотропної речовини.
У другому випадку, суд вказує на порушення порядку проведення впізнання за фотознімками закупником, при цьому, суд не буре до уваги, що ОСОБА_9 упізнає ОСОБА_6 , саме за рисами обличчя, а не за одягом.
У третьому випадку, суд лише вказує на визнання недопустимими доказів, на підставі яких проведена експертиза, не обґрунтовуючи прийняте рішення.
Прокурор зауважує, що категорія допустимості доказу, включає в себе не лише процесуальне оформлення ходу і результатів проведення слідчих ( розшукових) і негласних ( розшукових) дій, тому неповнота заповнення процесуальних документів не може бути підставою для визнання доказу недопустимим, враховуючи, що протоколи проведення негласних слідчих ( розшукових) дій не суперечать показанням свідків з приводу факту та результатів їх проведення.
Захисник ОСОБА_8 , в запереченнях, на апеляційну скаргу прокурора, просить залишити її без задоволення, а вирок суду Жовтневого району м. Кривого Рогу від 24.02.2015 р., яким ОСОБА_6 виправдано, без змін.
У запереченнях на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_8 вказує, що зазначені прокурором підстави для скасування вироку є надуманими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджені належними доказами, вважає, що рішення суду першої інстанції є законне та обґрунтоване, ухвалене без порушень норм кримінального процесуального закону і його висновки відповідають встановленим обставинам справи.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, на підтримку апеляційної скарги, виправданого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання, в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, частково, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів, з огляду на вимоги ст.370 КПК України, де зазначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а обґрунтованим воно вважається, коли ухвалено судом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст.94 КПК України, - встановила, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, щодо ОСОБА_6 , виправдовуючи його у скоєнні злочину, не з`ясував усі обставини справи, які можуть мати істотне значення для ухвалення законного, та справедливого судового рішення.
Згідно ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, у разі, якщо, судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного рішення, а також, якщо необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження та вислухавши сторони судового процесу, погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, стосовно того, що суд, позбавив можливості, сторону обвинувачення, надати вичерпний перелік доказів, щодо ОСОБА_14 , і тому рішення суду було прийнято передчасно, без урахування тих доказів, які б прокурор вважав суттєвими.
Так, суд першої інстанції, дослідивши докази сторони обвинувачення, на підтвердження вини ОСОБА_6 у скоєні злочинів, такі як:
протокол обшуку від 03.04.2014 р., де зазначено, що під час обшуку у ОСОБА_6 було вилучено: грошові кошти в сумі 410 грн., серед яких були купюри номіналом 100 грн. - серія ЕФ 7708009, 100 грн. - серія КД 7751872, передані закупнику - ОСОБА_9 , для проведення оперативної закупівлі; пластмасова коробка, що містить психотропну речовину - метамфетамін, масою 3,4680 гр., маса метамфетаміну становить 2,0749 г., згідно висновку експерта №58/10 - 300 від 04.04.2014 р., 3 поліетиленових пакетика з фіксатором, що містить психотропну речовину - метамфетамін, масою 0,0752 г.; 0,0600 г,; 3,2240 гр., маса метамфетаміну становить відповідно 0,0433 г.; 0,0345 г.; 1, 8551 г., згідно висновку експерта №58/10 302 від 07.04.2014 р.;
протокол пред`явлення особи для впізнання від 31.05.2014 р., відповідно якому, ОСОБА_9 впізнав особу ОСОБА_6 , у якого купував психотропну речовину;

протоколи оперативних дій, а саме: протокол огляду та помітки грошей, для здійснення оперативної закупівлі ОСОБА_9 , психотропної речовини, у ОСОБА_6 ;
протокол огляду ОСОБА_9 , - та визнав їх такими, що не відповідають вимогам ст.ст. 104, 236, 237 КПК України, і тому не можуть вважатися допустимим доказом, на підставі чого виправдував ОСОБА_6 у скоєнні злочину.
Суд першої інстанції, у вироку зазначив, що виявленні та вилученні речові докази є основними доказами у даному кримінальному провадженні, усі інші докази похідними, тому, посилаючись на ч.2,3 ст.62 Конституції України, дійшов висновку, що обвинувачення ґрунтується на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Однак, колегія суддів не може погодитися з таким твердженням суду першої інстанції, оскільки, згідно ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів, які оцінюються судом, саме у сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку доказів для прийняття відповідного процесуального рішення.
Непереборними сумніви визнаються в тих випадках, коли зібрані в кримінальному провадженні докази не дозволяють зробити однозначний висновок про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, а передбаченні законом засоби і способи збирання і надання доказів вичерпані.
Колегія суддів встановила, що суд першої інстанції, окрім дослідження письмових доказів, допитав, в судовому засіданні, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , кожного окремо, з`ясувавши, що вони були залучені в якості понятих, при оформленні та здійснення оперативної закупівлі ОСОБА_9 психотропної речовини у ОСОБА_6 і обшуку в його помешканні. У суді вони дали свідчення щодо місця, часу, та обставин подій, свідками яких були, слід зазначити, що суд першої інстанції детально виклав їх пояснення у вироку.
Суд, також, допитав, в судовому засіданні, і закупника, який придбав психотропну речовину метамфетамін, у ОСОБА_6 , його пояснення, теж детально викладені у вироку.
Крім того, суд допитав експерта ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні підтвердила надані під час досудового розслідування висновки судово хімічних експертиз, та вказала, що вона отримала на дослідження речовину в опечатаному вигляді, колір дослідженої речовини визначала відповідно до атласу кольорів.
Суд, дослідив і протоколи про порядок проведення негласних дій, та протокол про результати контролю за вчиненням злочину, щодо ОСОБА_6 .
Зазначені докази, суд вказав у вироку, але не проаналізував їх, у сукупності з іншими доказами.
Тому доводи прокурора, про те, що докази надані стороною обвинувачення не були перевірені та проаналізовані належним чином є обґрунтованими.
Колегія суддів, вважає, слушними доводи прокурора, стосовно того, що відхилення судом його клопотання про допит додаткових свідків, та з`ясування додаткових обставин, які мають суттєве значення, призвели до неналежного з`ясування всіх істотних обставин справи, та недостатності доказів, які вважав прокурор за необхідне перевірити, чим були порушенні вимоги ст.ст.22, 350, 363 КПК України.
Крім того, при розгляді справи в апеляційному суді, ОСОБА_6 вказав, що, у продовж кримінального провадження, на досудовому слідстві, і у суді першої інстанції він наголошував, що психотропну речовину йому підкинули співробітники міліції, і , що він не міг вчинити незаконні дії, збуваючи психотропну речовину, оскільки у цей час знаходився у райвідділі міліції, відмічався, згідно ст.76 КК України, за вироком суду Жовтневого району м. Кривого Рогу, від 1серпня 2013 року, однак зазначені обставини, тобто алібі ОСОБА_6 перевірені не були, тоді як вирішення цих питань має суттєве значення.
Колегії суддів вважає, що при новому розгляді треба ретельно перевірити алібі ОСОБА_6 та доводи прокурора, оцінивши у сукупності усі докази, дати їм належну оцінку, ухвалити законне, обґрунтоване, належним чином вмотивоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити частково, скасувати виправдувальний вирок суду Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 24 лютого 2015 р., відносно ОСОБА_6 обвинуваченого за ч.2ст.307 КК України та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , у вигляді застави, залишити без змін.
Судді апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3