Єдиний унікальний номер 205/2700/15-к
Єдиний унікальний номер № 205/2700/15-к
Провадження № 1-кп/205/332/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
25 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

законних представників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_21 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно обвинувального акту, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_21 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ознайомившись з обвинувальним актом, суд вважає що обвинувальний акт складено з порушенням вимог до змісту обвинувального акту.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, відповідно обвинувального акту ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, що виразилося у незаконному позбавленні волі з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Проте, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, об`єктивна сторона такої кваліфікуючої ознаки як вчинення вказаного кримінального правопорушення з корисливих мотивів в описовій частині обвинувального акту не відображена, при цьому, відображено іншу кваліфікуючу ознаку яка не увійшла до кваліфікації повідомленої підозри, а саме вчинення незаконного позбавлення волі способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Разом з цим, прокурор, замість чіткого формулювання об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, за текстом обвинувального акту, фактично викладає обставини вчинення ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 іншого кримінального правопорушення, яке за своєю суттю відображає склад іншого діяння з метою залякування.

Також, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, належним чином не розкрито об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вчиненого ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 відносно потерпілого ОСОБА_22 , що виразилося у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Так, не було конкретизовано у чому саме полягав зухвалий характер дій обвинувачених, спрямований саме на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_22 та з яким саме насильством це було поєднано, замість цього, в обвинувальному акті описано наявність вимоги ОСОБА_16 та спонукання потерпілого ОСОБА_22 на передачу наявних у нього грошових коштів, після виконання якої, в подальшому потерпілому були спричиненні легкі тілесні ушкодження, що є ознакою, притаманною об`єктивній стороні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 КК України.

В порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до якого обвинувальний акт має містити відомості про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, при викладенні вищевказаного кримінального правопорушення чітко визначена обставина яка обтяжує покарання, передбачена п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину щодо особи що перебуває у безпорадному стані, проте, в обвинувальному акті відсутні відомості про визнання такої обставини обтяжуючою покарання.

Окрім викладеного, в обвинувальному акті повною мірою не відображено та не конкретизовано дій неповнолітньої ОСОБА_23 , що позбавляє суд визначити ступінь її подальшої співучасті при вчиненні кримінальних правопорушень іншими обвинуваченими, а відповідно, перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.

Під час підготовчого судового засідання, прокурором ОСОБА_3 було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурором не було наведено жодних доказів, ризиків та підстав для продовження строку дії запобіжного заходу, та не наведено доводів які б унеможливлювали застосування більш м`якого запобіжного заходу, просив суд скасувати діючий запобіжний захід, обравши запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Прокурор ОСОБА_4 , на заперечення адвоката ОСОБА_5 , зазначав про процесуальну недоцільність доведення прокурором існуючих ризиків та підстав для продовження строків тримання під вартою обвинувачених у підготовчому судовому засіданні, зазначивши що такі питання вирішуються під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_10 просив суд змінити запобіжний захід його підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисники інших обвинувачених адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали думку захисників обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Інші учасники судового провадження віднесли вирішення питання стосовно запобіжного заходу на розсуд суду.

На підставі викладеного, суд вважає що клопотання прокурора ОСОБА_3 не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто прокурором мають бути доведені підстави та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, для застосування саме такого запобіжного заходу для забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, та обставини які виключають можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
В порушення зазначених вимог, прокурором не було зазначено та доведено наявність підстав та ризиків, що вимагають застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Проте, оскільки обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_16 обвинувачуються у скоєнні ряду кримінальних правопорушень у тому числі і тяжкого, враховуючи вік, ступінь соціальних зв`язків, відсутність судимостей, проте враховуючи наявність реальних ризиків ухилення від суду, здійснення можливого тиску на свідків, потерпілих, інших обвинувачених або можливість перешкоджання судовому провадженню іншим чином, суд вважає доцільним обрати ОСОБА_17 та ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 331, 314 ч. 3 п. 3, 315, 316, 336, 337 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст.146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_21 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - повернути прокурору прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська.

Обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши обвинувачених з-під варти в залі суду.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_16 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят діб, тобто до 23 липня 2015 року, заборонивши залишати місце мешкання, АДРЕСА_1 , з 18:00 годин до 07:00 годин, заборонивши виїзд за межі міста Дніпропетровська без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_17 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят діб, тобто до 23 липня 2015 року, заборонивши залишати місце мешкання, АДРЕСА_2 , з 18:00 годин до 07:00 годин, заборонивши виїзд за межі міста Дніпропетровська без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання.

Копію ухвали направити до Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для виконання, з обов`язковим повідомленням суду про взяття обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на облік.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом 7-ми днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1