Справа № 591/4064/15-к
Провадження № 1-кс/591/954/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 від 15.05.2015 року про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що прийнята слідчим СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 постанова про закриття кримінального провадження від 15.05.2015 року є незаконною, необґрунтованою через однобічність, неповноту та необєктивність досудового розслідування. За таких обставин, просив зазначену постанову скасувати, а кримінальне провадження направити до прокуратури для проведення додаткової перевірки.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , подану скаргу підтримав, звертав увагу слідчого судді на те, що слідчий мотивує свою постанову тільки на показах осіб, дії яких оскаржуються, і не бере до уваги інші обставини, які встановлено під час досудового розслідування, а тому, на його думку, винесена слідчим прокуратури постанова є незаконною.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що слідчий на підставі зібраних в ході досудового розслідування матеріалів дійшов вірного висновку про відсутність в діях працівників міліції кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000019, як вказує слідчий СВ прокуратури Сумської області в постанові про закриття кримінального провадження, що було допитано ОСОБА_5 , який повідомив своє керівництво, що ОСОБА_3 , який є підозрюваним, 11.03.2011 року зник на своєму автомобілі, за місцем мешкання та у інших місцях, де міг перебувати, не з`являвся. Про ці обставини він і доповів керівнику УБОЗ УМВС рапортом. Дані рапорти були долучені до матеріалів дослідчої перевірки та спрямовані керівнику УБОЗ разом з іншими документами.

Органом досудового слідства вказано на те, що згідно рапортів працівника ВБК УБОЗ УМВС в Сумській області ОСОБА_3 був відсутній 11 та 15 березня 2011 року за місцем проживання, його неможливо було опитати, що і стало підставою для винесення слідчим 17 березня 2011 року постанови про привід та доручення на затримання ОСОБА_3 працівниками УБОЗу.

Але жоден рапорт працівника УБОЗу про відсутність ОСОБА_3 за місцем його проживання не був зареєстрований, а тому колегія суддів при розгляді справи, відносно ОСОБА_3 по суті не визнала рапорти доказами.

Ухвала суду від 01 листопада 2012 року набрала законної сили і всі обставини, які встановлені в ній включаються до процедур доказування пізніших проваджень і мають для суду преюдиціальне значення, тобто не підлягають повторному доказуванню відповідно до ст. 90 КПК України.

Слідчий в постанові про закриття кримінального провадження також вказав, що рапорт оперативного працівника міліції не відповідає зазначеним критеріям як доказ, і не може бути визначений офіційним доказом, оскільки не посвідчує належним чином фактів, які мають юридичне значення по кримінальній справі.

Рапорт це письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і проханням у зв`язку з цим. Тому вони відповідно до ч. 2 ст. 65 КПК України (1960 року) в кримінальній справі не повинні були використані, як докази , а тому рапорти від 11.03.2011 року та 15.03.2011 року складені заступником начальника ВБК УБОЗ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 , без інших належним чином добутих доказів не можуть бути підставою утримання заявника під вартою.

При цьому, як вбачається з мотивувальної частини постанови, слідчим достатньо детально проаналізовано всі вищезазначені докази, які було здобуто під час досудового розслідування.

П.2 ч.1 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі установленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, встановлено, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_5 , ознак складу злочину немає.

Вивченням матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 за ч.1 ст.364, 368 ч.2, 375 ч.2, 3761 ч.1 КК України і ОСОБА_3 за ст. 27 ч.5, ст.368 ч.2 КК України, судовий розгляд якого триває, слідчим вірно встановлено, що у зазначених матеріалах маються рапорти, складені заступником начальника ВБК УБОЗ в Сумській області УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 11.03.2011 року та 15.03.2011 року. Зазначеними рапортами до відома начальника УБОЗ УМВС в області ОСОБА_7 доводиться те, що встановити місце знаходження ОСОБА_3 , опитати його з приводу одержання хабара за заявою ОСОБА_8 або доставити ОСОБА_3 до УБОЗ УМВС в області не виявляється за можливе у зв`язку з тим, що останній зник з місця події та ухиляється від спілкування із співробітниками УБОЗ УМВС.

Допитаний з цього приводу оперуповноважений в ОВС відділу боротьби з корупцією УБОЗ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_3 після одержання хабара 11.03.2011 року зник на своєму автомобілі, за місцем мешкання та у інших місцях, де міг перебувати, не з`являвся. Про ці обставини він і доповів керівнику УБОЗ УМВС рапортами. Дані рапорти були долучені до матеріалів дослідчої перевірки або кримінальної справи та спрямовані керівнику УБОЗ разом з іншими документами, у зв`язку з чим на них відсутні відмітки про реєстрацію.

З твердженнями ОСОБА_3 про те що ним ( ОСОБА_5 ) вказані рапорти підроблені він не погоджується, оскільки у цих рапортах зазначена правдива інформація.

Показання співробітника ОВС ОСОБА_5 у цій частині об`єктивно підтверджуються матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що ОСОБА_3 17.03.2011 року затриманий не за звичним місцем перебування, а у готелі м. Короп, Чернігівської області.

Предметом злочину, передбаченого ст. 366 КК України є офіційний документ, тобто такий документ, що складений службовими особами від імені органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, а також підприємств, установ та організацій будь-якої форми власності, які посвідчують конкретні факти та події, що мають юридичне значення, складені належним чином за формою і мають необхідні реквізити (зокрема штамп, печатку, номер).

Рапорт оперативного працівника міліції не відповідає зазначеним критерієм і не може бути визнаний офіційним документом, оскільки не посвідчує фактів, які мають юридичне значення, не має відповідних реквізитів. Форма складання рапортів жодним нормативним актом не передбачена.

Таким чином, у діях ОСОБА_5 відсутні ознаки службового підроблення, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.223 КПК України, підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Зважаючи на викладене вище, у ході проведення досудового розслідування проведено всі необхідні в такому випадку слідчі дії, спрямовані на встановлення та перевірку обставин складання ОСОБА_5 рапортів від 11.03.2011 року та 15.03.2011 року. Проведення інших слідчих дій у розумінні ч.2 ст.223 КПК України вбачається недоцільним, оскільки це не забезпечить досягнення їх мети - отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, з урахуванням встановлених обставин, характеру події, слідчий всебічно, повно і неупереджено дослідив обставини кримінального провадження, дав аналіз наявних доказів, а також мотивів і процесуальних підстав закриття кримінальної справи.

Доводи скаржника про незаконність постанови не ґрунтуються на матеріалах справи. Доказів на підтвердження того, що слідчий при винесенні постанови був неупереджений, не надано, неповноти досудового розслідування кримінального провадження в судового засіданні не встановлено.

Тобто, винесена слідчим постанова про закриття кримінального провадження є законною, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 від 15.05.2015 року про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 366 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1