АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/165/14-к
Провадження №11-кп/791/260/15 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.116 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року квітня місяця 29 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю

прокурора: ОСОБА_6

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження 0004014 за апеляційними скаргами прокурора, потерпілої та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду м.Херсона від «09» жовтня 2014 року.

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Єреван, Вірменія, особу без громадянства, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

засуджено за ст. 116 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу;

Запобіжний захід залишено - тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислено з 18.08.2013 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 100000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів та стягнення витрат за проведення експертиз.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винною та засуджено за те, що вона, 17.08.2013 року близько 2100год. на території пляжу «Панські розваги» за адресою м.Херсон вул. Херсонська 124м, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, викликаного тяжкою образою з боку ОСОБА_10 , що полягала у нанесенні ним легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , який перебував з ОСОБА_9 у цивільному шлюбі з метою помсти , переслідуючи раптово виниклий умисел направлений на позбавлення життя іншої людини, нанесла ОСОБА_10 один удар ножем в область грудної клітини зліва, завдавши йому при цьому проникаючу колото різану рану, яка супроводжувалась гострою кровотечею, внаслідок чого він помер на місці скоєння злочину.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченої, вважає, що висновки суду, не відповідають викладеним у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та зазначає, що у покази обвинуваченої, яка на його думку хоч і визнала свою вину, проте покази в суді не давала. Крім того, прокурор вважає, що часткове задоволення судом цивільного позову потерпілої є необґрунтованим, а розмір призначеної моральної шкоди не відповідає обсягу страждань, які зазнала потерпіла ОСОБА_8 внаслідок вбивства її сина. Просить вирок змінити, виключити з нього покази обвинуваченої ОСОБА_9 , а цивільний позов, який заявила потерпіла ОСОБА_8 в сумі 200000 грн. задовольнити повністю.

Потерпіла ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд, оскільки на її думку судом неправильно застосовано кримінальний закон в частині кваліфікації дій обвинуваченої, вважає, що ОСОБА_9 скоїла злочин передбачений ч.1 ст.115 КК України, а розмір моральної шкоди заподіяний їй злочином становить 228960 грн.

Адвокат обвинуваченої в своїй апеляційній скарзі посилається на наявність у ОСОБА_9 декількох пом`якшуючих обставин, що на його думку є підставою застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції ст.116 КК України. Просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_9 покарання не пов`язане з позбавленням волі в нижніх межах санкції ст. 116 КК України.

Перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційні скарги прокурора і частково потерпілої, а апеляційну скаргу адвоката обвинуваченої вважав необґрунтованою, потерпілу яка підтримала як свої апеляційні вимоги так і вимоги прокурора та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги адвоката, захисника адвоката ОСОБА_7 й обвинувачену, які підтримали апеляційну скаргу захисника, а адвокат частково апеляційну скаргу прокурора в частині виключення із вироку показів ОСОБА_9 , заслухавши аналогічні прохання в судових дебатах, останнє слово обвинуваченої, яка залишилась на своїй позиції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який її засуджено, підтверджується зібраними по справі і перевіреними у суді доказами у їх сукупності.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілої, що призначене покарання, не відповідає ступеню тяжкості скоєного нею злочину, внаслідок надмірної м`якості,так як ОСОБА_9 під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не перебувала у стані сильного душевного хвилювання, і її дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України як навмисне вбивство з метою помсти то вони є безпідставними, і не ґрунтуються, на матеріалах кримінального провадження, оскільки суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він приблизно о 21.00 год. 17.08.2013 року на території пляжу «Панські розваги» бачив як ОСОБА_13 , під час бійки завдав, ОСОБА_14 удару ногою в обличчя, від якого останній впав та втратив свідомість. ОСОБА_9 намагалась привести ОСОБА_15 до тями при цьому виглядала дуже схвильованою, плакала та кричала. Після чого він бачив, як вона бігала за ОСОБА_16 і після того, як останній впав він підійшов і побачив кров. ОСОБА_9 сказала, що це вона завдала йому удар ножем в серце.

Аналогічні покази у суді надали свідки: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які підтвердили, що після того, як ОСОБА_13 , ударив, ОСОБА_15 ногою в обличчя і той втратив свідомість, ОСОБА_9 була дуже схвильованою, кричала та плакала.

Покази свідків узгоджуються з даними амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №667 від 05.12.2013 року (т.2, а.с.93-102), відповідно до висновків якої ОСОБА_9 в період здійснення інкримінованого їй злочину перебувала в стані фізичного афекту, тобто у стані сильного душевного хвилювання.

Доводи апеляційної скарги, що висновки судової психолого-психіатричної експертизи є неспроможними так, як під час вбивства ОСОБА_10 . ОСОБА_9 перебувала у стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки такий стан обвинуваченої ОСОБА_9 не було встановлено під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Отже, цим та іншим наведеним у вироку доказам суд дав належну оцінку та вірно дійшов висновку про винність ОСОБА_9 в умисному вбивстві ОСОБА_10 , вчиненому в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого.

Під час призначення покарання суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дані про особу винної, визнав за пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, вчинення злочину вперше, активне сприяння у розкритті злочину, часткове відшкодування моральної шкоди та повне відшкодування матеріальної шкоди і належним чином вмотивував своє рішення про призначення покарання в максимальній межі санкції передбаченій ст. 116 КК України для виду покарання у виді позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги адвоката обвинуваченої ОСОБА_9 , про наявність у неї декількох пом`якшуючих покарання обставин, що дає підстави застосувати положення ст.69 КК України та призначити покарання без реального його відбування, враховуючи конкретні обставини скоєння ОСОБА_9 інкримінованого їй злочину, колегія суддів вважає необґрунтованими та не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання.

На думку колегії суддів, призначене судом покарання ОСОБА_9 , відповідає вимогам ст.65 КПК України, є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів.

Безпідставним є твердження апеляційної скарги прокурора, щодо виключення з вироку посилання на покази обвинуваченої, так як ОСОБА_9 хоч і відмовилась давати покази на початку судового розгляду, проте надала їх у судових дебатах при цьому не оспорювала ні обставини злочину, що їй інкримінується, ні вину у ньому.

Що стосується цивільного позову то суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення про часткове його задоволення, у розмірі 100000 грн., врахувавши при цьому ступінь моральної шкоди, що була заподіяна потерпілій від вбивства її сина, внаслідок понесених нею витрат немайнового характеру, які виразились у моральних стражданнях викликаних порушенням нормальних життєвих зв`язків, через неможливість активного громадського життя та наявністю малолітніх дітей, що залишились без батька.

А тому, на думку колегії суддів вимоги апеляційних скарг прокурора й потерпілої про задоволення цивільного позову потерпілої в повному обсязі є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м.Херсона від «09» жовтня 2014 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженою, яка перебуває під вартою, в той же строк, але з дня отримання копії ухвали.

Судді: (три підписи)
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2 .