Провадження № 1-в/537/256/2015
Справа № 537/2422/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участі прокурора - ОСОБА_2 , представника Кременчуцької виправної колонії УДПС України в Полтавській області (№69) ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Полтавська обл., с. Піщане, мешканця: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, вдівця, освіта середньо-технічна, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою в якій просить відповідно до ст. 82 КК України замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

В обґрунтування своєї заяви засуджений вказав, що він став на шлях виправлення, про, що свідчить дотримання ним вимог порядку відбування покарання, відсутність непогашених стягнень, проявлена ним ініціатива до працевлаштування та сумлінне ставлення до праці за що він отримав подяку. Відповідно до відбутого строку покарання він має право на застосування даної пільги. Крім того вказує на наявність матері похилого віку та трьох дітей які потребують його допомоги так, як дружина померла і вони були на його утриманні. Прохає суд замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі для того, щоб він міг працювати у виправному центрі та отримувану заробітну плату направляти своїй сім`ї. Не заперечував проти вирішення його заяви без його участі.

Зважаючи на відсутність заперечень суд ухвалив, розглянути заяву за відсутності засудженого.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви з підстав того, що засуджений має невідбутий великий строк, перебуваючи в СІЗО мав порушення, під час досудового слідства ухилявся від слідства і на даний час на шлях виправлення не став.

Представник Кременчуцької виправної колонії УДПС України в Полтавській області (№69) в судовому засіданні вказав, що адміністрація установи не заперечує проти задоволення заяви засудженого, при цьому вказав, що засудженому у квітні місяці 2015 року комісією установи було відмовлено у застосуванні пільги оскільки останній за пробуті ним на той час в установі два місяці заохочень не отримував та не довів своє виправлення. Наразі засуджений має одне заохочення, що вказує на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника установи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, по даній справі засуджений 15.12.2011 року Глобинським районним судом Полтавської області за ст. 121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 06.02.2013 року вирок від 15.12.2011 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду. Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.04.2013 року засуджений за ст. 190 ч.2, 358 ч.3, 70 КК України до 2 років позбавлення волі. 31.10.2013 року засуджений Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст. 121 ч.2, 71 КК України до 8 років позбавлення волі, згідно ст. 72 КК України вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 17.11.2010 року у вигляді штрафу 1500 грн., підлягає до самостійного виконання.

Початок строку відбування покарання 19.04.2011 року. Кінець строку відбування покарання 19.04.2019 року.

Згідно характеристики затвердженої начальником установи від 29.05.2015 року засуджений ОСОБА_5 під час перебування в Полтавському слідчому ізоляторі мав 3 стягнення які погашені у встановленому Законом порядку, заохочень не мав.

З 02.02.2015 року засуджений відбуває покарання в Кременчуцькій виправній колонії Управління ДПтС України в Полтавській області /№69/. За час відбування покарання характеризується задовільно, дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Стягнень не мав, має одне заохочення 21.04.2015 року оголошене правами начальника за сумлінну поведінку та ставлення до праці. По відношенню дол. представників установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Працевлаштований у вантажному гаражі установи, до роботи ставиться задовільно, покладені завдання виконує в повному обсязі. Підтримує соціальні зв`язка з рідними шляхом листування, отримує від них посилки.

Комісією установи від 21.04.2015 року засудженому відмовлено у застосуванні пільги передбаченої ст. 82 КК України у зв`язку з недоведеністю свого виправлення, але засуджений особисто звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутого покарання більш м`яким.

Відповідно до ст. 537, ст. 539 КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання під час виконання вироків має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За правилами п.2 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у вигляді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, відбув більше 1/2 частин призначеного покарання, на даний час працевлаштований, має матір похилого віку та трьох дітей.

Враховуючи викладене, повно та всебічно вивчивши дані про особу засудженого, беручи до уваги поведінку засудженого, наявність заохочення від 21.04.2015 року, яке засудженим отримано після відмови установи у застосуванні пільги, що свідчить про позитивні зміни у поведінці засудженого та тверде бажання виправитись, суд приходить до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів що він став на шлях виправлення, при цьому на момент звернення до суду, фактично відбув більше 1/2 строку призначеного покарання, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 15.12.2011 року за ст. 121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 06.02.2013 року вирок скасовано справу направлено на новий розгляд в той же суд в іншому складі суду. Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.04.2013 року за ст. 190 ч.2, 358 ч.3, 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31.10.2013 року за ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі, згідно ст. 72 КК України вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 17.11.2010 року у вигляді штрафу 1500 грн. підлягає до самостійного виконання, а саме: 3 роки 10 місяців 16 днів позбавлення волі - замінити на більш м`яке у виді обмеження волі на строк 3 роки 10 місяців 16 днів.
ОСОБА_5 направити до виправного центру для відбування подальшого покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1