УХВАЛА

Іменем України

„ 8
" січня 2008 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області

в
складі:

головуючого - судді Романова О.В.

суддів: Слісарчука
Я.А., Широкопояса Ю.В.

за
участю прокурора Руденка В.І.

захисника ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 29 жовтня 2007 року,
яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.
Житомира, не судимого,

засуджено
за ст.
367 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків в системі державних органів строком на
один рік, без накладання штрафу.

На
підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
призначеного основного покарання строком на один рік.

Згідно ст. 76
КК України на засудженого покладено обов'язок повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи і проживання.

Запобіжний
захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишений попередній підписка
про невиїзд.

Як
визнав суд, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді старшого державного
виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції, являючись
службовою бособою, на яку згідно ст. 5
Закону України „Про виконавче провадження" та посадових

Справа №
11- 20/2008 Головуючий
у 1-й інстанції Побережний В.Й.

Категорія
справ : ст. 367 ч.2 КК України Суддя-доповідач Слісарчук Я.А.

обов'язків
державного виконавця, затверджених
наказом Міністерства Юстиції України від 16.07.1999 року № 43/5, покладено обов'язки забезпечення реального, своєчасного і законного виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню,
забезпечує заведення та ведення виконавчих проваджень, здійснює систематичний контроль за
виконанням документів, які направлені
на виконання, 18.07.2005 року отримав
на виконання наказ №11/7 від 29.06.2005 року господарського суду Житомирської
області про стягнення на користь держави з приватного підприємця ОСОБА_3 586924,
80 грн.

2005
року ОСОБА_2 на виконання даного наказу відкрив виконавче
провадження №12003/05 та направив відповідні запити в ОРЕВ ВДАІ УМВС України в
Житомирській області, Житомирське КП
БТІ, Житомирську ОДПІ з метою
встановлення майна та розрахункових банківських рахунків боржника.

2006
року до ВДВС Корольовського району Житомирського МУЮ
надійшла відповідь з Житомирського ОДПІ,
в якій повідомлялось про два розрахункові рахунки №55 та
№0001 відкриті в українських гривнях ЖФ АКІБ „Укрсиббанк" на
ім'я ОСОБА_3 , яку ОСОБА_2 отримав.Не дивлячись на те, що в його розпорядженні знаходилось
повідомлення про наявність розрахунків боржника в період з 26.08.2005 року по
10.01.2006 року засуджений неналежно виконуючи свої службові обов'язки через
несумлінне ставлення до них, проявляючи
злочинну недбалість, в порушенні
вимог ст. ст.
5, 50 Закону України „Про
виконавче провадження" та своїх посадових обов'язків не наклав арешту на
розрахункові рахунки боржника по яким з 26.08.2005 року по 10.01.2006 року
пройшло прибутку в сумі 3537769, 96 грн.
та видатків на суму 3538078, 45
грн., тобто вказаних сум було більше
ніж достатньо для виконання наказу господарського суду.

20.03.2006
року вказані рахунки боржника було закрито,
що унеможливило стягнення з ОСОБА_3
на користь держави 586924, 80
грн. та спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, оскільки вказана сума перевищує двісті
п'ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а наказ господарського суду залишився без
виконання.

Засуджений
ОСОБА_2 вирок просить скасувати, а
провадження в справі закрити.Стверджує про те,
що він не вчиняв злочину за який засуджений. Вказує на те, що відповідь з Житомирського ОДПІ про
наявність в банку рахунків на ім'я ОСОБА_3 він не отримував.Зазначає, що висновку суду, які викладені у вироку не відповідають
фактичним обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_2 та
захисника ОСОБА_1 про задоволення апеляції засудженого, прокурора,
який вважав вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляція підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Висновки суду
про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені злочину за встановлених у вироку
обставин, підтверджується розглянутими в
судовому засідані доказами і є обгрунтованим.

Згідно
наказів начальника Житомирського управління юстиції №394/к від 5 липня 2005
року ОСОБА_2 був призначений на посаду державного 'виконавця Корольовського
відділу державної виконавчої служби Житомирського управління юстиції, а 1 листопада 2005 року наказом №225/к, він призначений на посаду старшого державного
виконавця вказаної установи.

(а.с. 163-164)

Відповідно
до ст.
5 Закону України „Про виконавче провадження" та посадової інструкції
держаного виконавця на засудженого були покладені обов'язки по забезпеченню
реального, своєчасного і законного
виконання рішень судів, забезпечення
ведення заведених виконавчих проваджень та інше.

(а.с. 87-90)

Згідно
наказу господарського суду Житомирської області від 29.06.2005 року на користь
держави з ОСОБА_3 було стягнуто 586924,
80 грн. вартості товарів по усній угоді.Вказаний наказ 17.07.2005 року
Житомирською ОДШ був направлений для примусового виконання Корольовському ВДВС
Житомирського міського управління юстиції.

(а.с. 8-12)

На
підставі заяви начальника інспекції Житомирської ОДШ про прийняття до
примусового виконання наказу про стягнення на користь Житомирської ОДШ 586924,
80 грн. ОСОБА_2 21.07.2005 року виніс постанову про відкриття виконавчого
провадження та направив у різні установи запити про наявність у боржника
нерухомого майна, транспортних засобів
та вимогу в Житомирське ОДШ про наявність у ОСОБА_3 розрахункових рахунків в банківських
установах. 26.08.2005 року на адресу Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ
надійшло повідомлення з Житомирської ОДШ про наявність в ЖФ АКІБ
„Укрсиббанку" на ім'я ОСОБА_3
розрахункових рахунків № №55,
0001.

(а.с. 24-31)

Як
пояснила свідок ОСОБА_4, яка працює на
посаді секретаря керівника Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ вказане
повідомлення вона особисто передала ОСОБА_2 по журналу вхідної кореспонденції.

(а.с. 222-225)

З акту
прийому-передачі виконавчих проваджень видно,
що державний виконавець ОСОБА_5 10.01.2006 року прийняла від ОСОБА_2
виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3
на користь держави 586924, 80 грн.

(а.с. 78-79)

Показання
на досудовому слідстві свідка ОСОБА_5 свідчать про те, що у вказаному виконавчому провадженні була
відповідь з Житомирської ОДПІ про наявність в ЖФ АКІБ „Укрсиббанку" на
ім'я ОСОБА_3 розрахункових рахунків №№
655, 0001.

(а.с. 116-117)

За
повідомленням начальника Житомирського правління АКІБ „УкрСиббанку" арешт
на розрахункові рахунки ПП ОСОБА_3 за
період з 21.07.2005 року по 22.01.2006 року не накладався.За вказаний період по
даних рахунках пройшло понад 5000000 грн.

(а.с. 59-67)

Матеріали
службової перевірки Корольовського ВДВС свідчать про те, що ОСОБА_2 не провів ніяких дій по винесенню
постанови про накладення арешту на розрахункові рахунки ПП ОСОБА_3 до 10.01.2006 року, тобто до передачі виконавчого провадження
державному виконавцю ОСОБА_5

(а.с. 152-159)

Врахувавши
вищезазначені зібрані у справі та перевірені в судовому засідані докази, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_2 працюючи на посаді старшого
державного виконавця, будучи службовою
особою, неналежно виконував свої службові
обов'язки через несумлінне ставлення до них,
що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Тому
доводи ОСОБА_2 про його незаконне засудження,
колегія суддів не приймає до уваги.

Посилання
засудженого на те, що він не отримав
повідомлення Житомирського ОДНІ про наявність в ЖФ АКІБ „Укрсиббанку"
розрахункових рахунків на ім'я ОСОБА_3 ,
є безпідставними і спростовуються показаннями свідка ОСОБА_4,
яка як на досудовому слідстві і в суді категорично
стверджувала, що вказане повідомлення
вона зареєструвала 28.06.2005 року в журналі входящої кореспонденції, затим разом з іншими документами віднесла до
начальника установи, а після цього
особисто передала ОСОБА_2

Не можна
погодитися з доводами ОСОБА_2 про те, що
досудове та судове слідства було неповним і це вплинуло на правильність рішення
суду по

справі, оскільки були досліджені всі докази, встановлені всі свідки вчинення злочину та
виконані інші слідчі дії.

З
матеріалів справи видно, що засуджений
як на досудовому слідстві так і в суді не заявляв клопотання про допит в якості
свідка ОСОБА_6 Тому посилання ОСОБА_2 про залишення без задоволення його клопотання
про "допит вказаного свідка,
колегія суддів не приймає до уваги.

Дії
засудженого за ст. 367 ч.2 КК України кваліфіковані
правильно, а основне покарання ОСОБА_2
призначене з дотриманням ст. 65 КК України.

Разом з
тим, призначаючи ОСОБА_2 додаткове
покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та організаційно-господарських обов'язків в системі
державних органів строком на один рік,
суд не дотримався положень
ст. 55 КК України про те, що додаткове покарання у вигляді
позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю
виражається в позбавленні засудженого його суб'єктивного права на ті посади, які він обіймав, або на ту діяльність якою він займався на
момент вчинення злочину. З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 вчинив злочин, обіймаючи посаду старшого державного
виконавця.

За таких
обставин, колегія суддів вважає за
необхідне вирок суду змінити і вважати ОСОБА_2 засудженим до додаткового
покарання у вигляді позбавлення права обіймати посаду державного виконавця
(старшого державного виконавця) в органах державної виконавчої служби строком
на 1 рік.

Постановою
слідчого прокуратури м. Житомира від
09.08.2007 року накладено арешт на 1/3 ідеальної частини квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на
праві власності.

Матеріали
справи свідчать, що цивільний позов по
справі не заявлявся і покарання у вигляді конфіскації майна засудженому не
призначалось.Незважаючи на це, при постановленні
вироку суд не вирішив питання про скасування заходів по забезпеченню позову.

Відповідно
до ст. ст.
409, 411 КПК України
питання, зв'язані з виконанням
вироку, має вирішити суд, який постановив цей вирок.

Керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Вирок
Корольовського районного суду м.
Житомира від 27 жовтня 2007 року
щодо ОСОБА_2 змінити.

ОСОБА_2 вважати
засудженим за ст. 367 ч.2 КК України до основного покарання
призначеного судом першої інстанції та додаткового покарання у вигляді
позбавлення права обіймати посаду державного виконавця (старшого державного
виконавця) в органах державно-виконавчої служби строком на один рік.

Запропонувати
Королівському районному суду м. Житомира
в порядку ст. ст.
409, 411 КПК України вирішити
питання про скасування заходів по забезпеченню позову.

В решті
вирок залишити без зміни.