27.04.2015
Провадження № 1-кп/331/65/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«27» квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурорів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ухта Російської Федерації, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан розлучений, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який має судимості:
- 21.12.2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. ст. 70, 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2014 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 05 місяців 21 день;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічний злочини за наступних обставин.
Так, 13 листопада 2014 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, через відкриті двері, проник до квартири АДРЕСА_3 , де, скориставшись тим, що його дії залишаються ніким не поміченими, з крісла, яке знаходилось у вітальні вищевказаної квартири, таємно викрав гаманець, який належить потерпілій ОСОБА_5 , в якому знаходились грошові кошти в сумі 50 гривень, купюрами номіналом по 20 гривень та 5 гривень, а також банківські картки ПАТ КБ «Приват Банк» та «Дельта Банк» з пін-кодами до них, після чого, непомітно покинув місце вчинення злочину.
В подальшому, викрадені банківські карти, ОСОБА_6 передав своїй знайомій ОСОБА_7 , яка не підозрюючи, що надані їй картки є викраденими, за проханням ОСОБА_6 , зняла з них через банкомат грошові кошти на загальну суму 550 гривень. Вказані грошові кошти ОСОБА_6 обернув у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень.
Крім того, 15 квітня 2014 року, ОСОБА_6 , який відбував покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси, відповідно до ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2014 року, був звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з цим, на підставі подання начальника Кам`янської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області, про встановлення адміністративного нагляду, відносно ОСОБА_6 , який відбув покарання, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.04.2014 року, відповідно до положень ст. ст. 3, 4, 5, 6, 10 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", враховуючи особу ОСОБА_6 , який під час перебування під фактичним наглядом систематично скоював правопорушення, зарекомендував себе як злісний правопорушник, а також з метою запобігання вчинення ним нового злочину і здійснення виховного впливу, було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік, з 10.04.2014 року по 10.04.2015 року із застосуванням обмежень, передбачених ст. 10 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", а саме:
заборона виходу з будинку (квартири) в період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня;
заборона виїзду за межі району (міста) за місцем проживання на строк більше, ніж дві доби.
реєстрація в міліції 2 рази на місяць.
Засуджений ОСОБА_6 під особистий підпис, був ознайомлений з умовами адміністративного нагляду та встановленими йому обмеженнями, в той же час, йому були роз`яснені обов`язки, передбачені ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».
При цьому, ОСОБА_6 був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання, покладених на нього обов`язків та порушення правил адміністративного нагляду.
ОСОБА_6 , ознайомившись з ухвалою суду та, з встановленими відносно нього, обмеженнями не виконав жодного з них.
Так, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що з метою здійснення за ним адміністративного нагляду і виконання, встановлених йому судом обмежень, він повинен, не змінювати місце проживання в межах одного і того ж населеного пункту, не здійснювати виїзд, без дозволу органів внутрішніх справ до іншого населеного пункту більш ніж на дві доби, проте, в подальшому, ОСОБА_6 , з метою ухилення від адміністративного нагляду і порушення обмежень, встановлених йому судом, навмисно протягом тривалого часу, з 15.11.2014 року та на протязі грудня 2014 року, до 22 січня 2015 року, не повідомляв працівникам міліції про своє місце перебування, самовільно без поважної причини залишив своє місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_4 , не повідомивши про це співробітників міліції та безконтрольно пересуваючись по території міста Запоріжжя, направився до свого товариша, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , де перебував невстановлений проміжок часу, таким чином, ухилявся від адміністративного нагляду та виконання обмежень, встановлених, відносно нього, судом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому, кримінальних правопорушеннях, повністю визнав та пояснив суду, що 13 листопада 2014 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, він прямував повз будинку АДРЕСА_6 , де побачив, що в квартирі АДРЕСА_7 вказаного будинку відчинені двері. Так, він зайшов до приміщення даної квартири та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з крісла, яке знаходилось у вітальні вищевказаної квартири, гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 50 гривень, банківські картки та аркуш паперу з пін-кодами до даних карток, після чого, ніким непомічений покинув приміщення даної квартири. Після цього, він передав викрадені банківські карти своїй знайомій ОСОБА_7 , яка не підозрюючи, що надані їй картки є викраденими, на його проханням зняла з них через банкомат грошові кошти на загальну суму 550 гривень. Отримані, таким чином грошові кошти, він витратив на власні потреби.
З приводу порушення ним адміністративного нагляду, ОСОБА_6 пояснив суду, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.04.2014 року відносно нього було встановлено адміністративний нагляд строком на рік з покладенням певних обмежень. В день звільнення з місць позбавлення волі, він був ознайомлений з даною ухвалою суду та попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. Разом з тим, з 15.11.2014 року та на протязі грудня 2014 року, до 22 січня 2015 року, не повідомивши працівників міліції про своє місце перебування, через сварку зі своєю співмешканкою, він самовільно залишив своє місце проживання та переїхав проживати до свого товариша, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 .
Окрім цього додав, що він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.
Обвинувачений ОСОБА_6 має судимість за вчинення корисливого злочину, яка у встановленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив злочини невеликої тяжкості та тяжкий злочин, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, офіційно не працевлаштований, у зв`язку із наявністю в нього тяжкої хвороби, розлучений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на диспансерному обліку в КУ «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер», на диспансерному обліку в інших спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, має намір відшкодувати заподіяну шкоду потерпілій ОСОБА_5 .
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не носило насильницький характер, приймаючи до уваги думку потерпілої, яка просить суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 600 гривень, спричиненої в результаті злочинних дій, на підставі ч. 1 ст. 61, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку з тим, що завдана шкода на вказану суму обвинуваченим повністю визнана та підтверджена доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ст. 395 КК України у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 600 (шістсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1