А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А
Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.10.2013р.
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в складі суддів: Дацківа В.В.
(головуючий), Симаченко Л.І., Машкаринця
М.М., при секретарі Федич Т.О., з участю
прокурора Голуба В.К., перекладача
ОСОБА_3, підозрюваної ОСОБА_4 та її
захисника - адвоката ОСОБА_5, розглянув
у відкритому судовому засіданні
провадження №11-сс/777/229/2013 за
апеляційною скаргою старшого
прокурора прокуратури Рахівського
району на ухвалу слідчого судді
Рахівського районного суду від 01.10.2013
року.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні
клопотання старшого слідчого СВ
Рахівського РВ УМВС України в
Закарпатській області про
застосування відносно підозрюваної
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та
мешканки АДРЕСА_1, українки, громадянки
України, з неповною середньою освітою,
маючої на утриманні 1 неповнолітню
дитину, не працюючої, не судимої,
запобіжного заходу у виді тримання під
вартою та обрано запобіжний захід у
виді домашнього арешту без
застосування електронних засобів
контролю, строком на 60 днів (з 16 год. 30
хв. 01.10.2013 р. по 16 год. 30 хв. 29.11.2013 р.) із
забороною залишати місце її проживання
за адресою: АДРЕСА_1.

Досудовим слідством встановлено, що
28.09.2013 року близько 20 год. 30 хв. на ґрунті
особистих неприязних відносин, діючи
умисно, ОСОБА_4, нанесла своєму чоловіку
ОСОБА_6 удар обухом сокири в потиличну
ділянку голови, внаслідок чого настала
його смерть.

29.09.2013 року ОСОБА_4 затримано в порядку
ст.208 КПК України та повідомлено про
підозру у вчиненні нею кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115
КК України.

Приймаючи рішення про обрання
запобіжного заходу у виді домашнього
арешту, слідчий суддя прийшов до
висновку про необґрунтованість та
недоведеність в суді підстав до
задоволення клопотання про обрання
запобіжного заходу у виді тримання під
вартою, а відтак, за відсутністю
ризиків, які дають підстави вважати, що
підозрювана ОСОБА_4 може здійснювати
дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК
України, тобто переховуватися від
органів досудового розслідування або
суду чи незаконно впливати на свідків,
перешкоджати кримінальному
провадженню, відмовив в обранні
запобіжного заходу у виді тримання під
вартою.

Слідчий суддя також зазначив, що в
матеріалах, поданих слідчим та в
клопотанні, доказів щодо існування
вищевказаних ризиків не наведено, як і
в судовому засіданні не стверджується
висновок органів досудового слідства
та прокурора про необхідність обрання
підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного
заходу лише у виді тримання під вартою,
а не більш м'яких запобіжних заходів, в
той час, коли сама тяжкість
кримінального правопорушення, у
вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4, не
може бути підставою до обрання цього
запобіжного заходу. Крім того, у
матеріалах справи відсутні докази про
неявку підозрюваної у слідчі органи
для проведення слідчих дій, а свідки,
які бачили подію, вже допитані.

На ухвалу слідчого судді старшим
прокурором прокуратури Рахівського
району подано апеляційну скаргу, в якій
він просить скасувати ухвалу як
незаконну та постановити нову, якою
обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний
захід у виді тримання під вартою.

На обґрунтування апеляції прокурор
вказує, що слідчий суддя не взяв до
уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у
вчиненні особливо тяжкого злочину,
тому є всі підстави вважати, що вона,
усвідомлюючи в подальшому тяжкість
вчиненого нею злочину, його суспільну
небезпечність та покарання, яке
загрожує за вчинення особливо тяжкого
кримінального правопорушення може
переховуватись від органів досудового
розслідування та суду щоб уникнути
кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
прокурора, який просив ухвалу слідчого
судді скасувати та постановити нову,
якою обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний
захід - тримання під вартою;
підозрювану ОСОБА_4 та її захисника про
залишення ухвали слідчого судді без
змін, провівши судові дебати,
перевіривши матеріали клопотання та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що вона не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України
слідчий суддя відмовляє у застосуванні
запобіжного заходу, якщо слідчий,
прокурор не доведе, що встановлені під
час розгляду клопотання про
застосування запобіжних заходів
обставини є недостатніми для
переконання, що жоден з більш м'яких
запобіжних заходів, передбачених
частиною першої цієї статті, не може
запобігти доведеним під час розгляду
ризику або ризикам.

Метою застосування запобіжного заходу
згідно зі ст. 177 КПК України є
забезпечення виконання підозрюваним,
обвинуваченим покладених на нього
процесуальних обов'язків, а також
запобігання спробам : 1) переховуватися
від органів досудового слідства або
суду; 2) знищити, сховати або спотворити
речі чи документи, що мають істотне
значення для встановлення обставин
кримінального провадження; 3) незаконно
впливати на потерпілого, свідка, іншого
підозрюваного, обвинуваченого,
експерта, спеціаліста в цьому
кримінальному провадженні; 4)
перешкодити кримінальному провадженню
іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне
правопорушення чи продовжити
кримінальне правопорушення, у якому
підозрюється, обвинувачується.

Колегією суддів встановлено, що при
розгляді клопотання щодо обрання
підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного
заходу у виді тримання під вартою,
слідчим суддею належним чином
перевірена його обґрунтованість в
розумінні наявності підозр про
вчинення нею дій, які свідчать про
існування ризиків, передбачених ст. 177
КПК України.

З матеріалів кримінального
провадження вбачається, що стороною
обвинувачення не було наведено
достатніх підстав для застосування до
підозрюваної запобіжного заходу у виді
тримання під вартою. Зокрема, не надано
переконливих доказів того, що більш
м'які запобіжні заходи, ніж тримання
під вартою, не зможуть забезпечити
виконання ОСОБА_4 на досудовому
слідстві покладених на неї
процесуальних обов'язків та
перешкоджати кримінальному
провадженню. Посилання в апеляційній
скарзі на те, що підозрювана може
переховуватися від органів досудового
розслідування та незаконно впливати на
свідків, не знайшли свого
підтвердження ні при розгляді
клопотання слідчим суддею, ні в
апеляційному суді.

Крім того, слідчим суддею вірно взято
до уваги, що ОСОБА_4 має на утриманні
одну неповнолітню дитину, позитивно
характеризується, а також те, що свідки
події вже допитані.

Отже, єдиною наявною підставою для
обрання підозрюваній запобіжного
заходу - тримання під вартою є тяжкість
злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 В
контексті ст. 5 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод,
Європейський суд з прав людини
неодноразово зазначав, що серйозність
обвинувачення або суворість санкції
інкримінованого злочину, не може бути
єдиною підставою для тримання особи
під вартою.

Оскільки прокурором не було доведено
обставин того, що до ОСОБА_4 не може бути
застосований більш м'який запобіжний
захід, слідчий суддя обґрунтовано
обрав їй запобіжний захід у виді
домашнього арешту, що не суперечить
положенням ст.ст. 178, 194 КПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
ухвали слідчого судді, а тому апеляція
прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 404, 407, 419, 422 КПК
України апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляцію старшого прокурора
прокуратури Рахівського району
залишити без задоволення, а ухвалу
слідчого судді Рахівського районного
суду від 01.10.2013 року щодо обрання
підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного
заходу у виді домашнього арешту - без
змін.

Судді: