справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 22
січня 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під
головуванням:

судді Сівчука
А.Є.

за
участю секретаря Голепи
З.Т.

прокурора Воробія
О.П.

захисника ОСОБА_3.

потерпілого ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уроженця м. Луцька Волинської області, українця,
гр. України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, жителя
м. АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- за ст.ст. 296 ч.4, 121 ч.1 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1., 19.01.2006 року, близько 23.00 год., знаходячись на
перехресті вул.Січової та Теремнівської м.Луцька, умисно, грубо порушуючи
громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи
прийнятні між людьми елементарні правила поведінки та моралі, з особливою
зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, пристав до гр.ОСОБА_2., з
застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних
ушкоджень, наніс удари по тілу потерпілого, спричинивши останньому тілесні
ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва,
непроникаючої колото-різаної рани грудної клітки справа, різаної рани в ділянці
кута нижньої щелепи зліва, в ділянці нижньої губи справа. Згідно висновку
експерта № 462 від 3.03.2006 року вказані тілесні ушкодження, зокрема,
проникаюча рана грудної клітки зліва, за ступенем тяжкості відноситься до
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в інкримінованому
злочині визнав повністю та суду показав, що 19.01.2006 року він прибув за
викликом на вул..Теремнівську м.Луцька, до магазину "Даринка". До
автомобіля, через певний проміжок часу підійшло троє людей, один з пасажирів -

потерпілий
ОСОБА_2. сів на
переднє сидіння і між ними чомусь виникла суперечка, тоді останній вийшов з
салону автомобіля, а він вийшов за ним. Після чого між ними зав"язалась
бійка, в ході якої він вдарив потерпілого ріжучим предметом, однак як саме це
сталось пояснити не може. На даний час матеріальні збитки потерпілому
відшкодовані повністю. Моральні збитки не відшкодовані. У вчиненому щиро
розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим підсудним його винність у вчиненому
повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому
засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового
розгляду, зокрема:

·
показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_2.,
який показав, що 19.01.2006 року, близько 23.00 год., він разом з друзями, після святкування свята вийшли з
ресторану "Каштан", з наміром їхати додому, викликали таксі. Коли
вони сіли у таксі, то між ними та водієм виникло непорозуміння і вони вийшли з
автомобіля. Водій вийшов за ними, почав його бити, наніс йому декілька ударів,
він впав. Потім його товариш розбив у машині вікно, зі злості, оскільки його
таксист "підрізав". Потім забрала швидка до лікарні. Матеріальні
збитки відшкодовані повністю. Прошу стягнути моральні збитки га суворо не
карати;

·
показами, даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_4., який показав, що
19.01.2006 року він відпочивав разом з дружиною та ОСОБА_3. Після цього вони
викликали таксі, мали їхати додому. Коли вони сіли у таксі, то між водієм та
ОСОБА_3 виник конфлікт, який переріс у бійку. Бійка тривала приблизно хвилин
10, потім виявилось, що ОСОБА_3нанесені тілесні ушкодження. Після того, як
таксист піднявся з ОСОБА_3, то у його руках він побачив відблиск металу, однак
точно сказати, чи це ніж, чи інший предмет не може. Потім він розбив у таксі
вікно, щоб забрати жінку з дитиною. Після цього вони пішли до нього додому та
викликали швидку допомогу, яка забрала ОСОБА_3до лікарні;

·
показами, даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_5.,
яка показала, що 19.01.2006 року вони з чоловіком та ОСОБА_3 відпочивали,
оскільки було свято. Потім викликали таксі, коли воно приїхало, всі сіли в
салон, вона сіла на заднє сидіння, ОСОБА_3сів
спереду. Потім між таксистом та ОСОБА_3 виник конфлікт, вони вийшли з
автомобіля, між ними відбулась бійка. ОСОБА_3
впав, таксист сидів на ньому зверху, потім піднявся, сів в автомобіль, почав його
заводити. Тоді чоловік розбив вікно, оскільки вона та дитина продовжували
сидіти в автомобілі. Потім вони пішли звідти та викликали швидку допомогу, яка
забрала потерпілого до лікарні;

·
протоколом огляду місця події, яким зафіксовано факт
вчинення злочину /а.с. 6-11/;

висновком судово-медичної експертизи № 462 від 3.03.2006
року, згідно якого потерпілому ОСОБА_3. були спричинені тілесні ушкодження у
вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва, непроникаючої
колото-різаної рани грудної клітки справа, різаної рани в ділянці кута нижньої
щелепи зліва, в ділянці нижньої губи справа, що за ступенем тяжкості, зокрема,
проникаюча рана грудної клітки зліва,

відноситься
до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя /а.с. 34-36/;

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події за
участю ОСОБА_2., під час якого останній вказав на місце та розповів про
обставини вчиненого відносно нього злочину /а.с. 54-56/;

·
протоколом виїмки, в ході якого у потерпілого ОСОБА_2.
було вилучено речові докази - верхній одяг /а.с. 58/;

·
протоколом огляду речових доказів від 14.06.2006 року та
постановою про приєднання до справи в якості речового доказу, зокрема: куртки,
вітровки, кофти та футболки /а.с. 59-66/ та іншими матеріалами справи.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1. своїми умисними
діями, спрямованими на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненими із
застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних
ушкоджень, вчинив злочин передбачений ст. 296 ч. 4 КК України. Своїми умисними
діями, спрямованими на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження,
небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_1. вчинив злочин передбачений
ст.121 ч.1 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого,
всі обставини справи та дані про особу підсудного.

Обставин,
що обтяжують відповідальність підсудного суд не вбачає.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудного
суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування
матеріальних збитків.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1. раніше не судимий, до
кримінальної відповідальності притягається вперше, вину у вчиненому визнав
повністю, сприяв розкриттю злочину, розкаявся у вчиненому, зобов'язався в
подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, позитивно характеризується, має
постійне місце проживання та роботи, збитки частково відшкодовані, потерпілий
на суворому покаранні не настоює, суд приходить до висновку, що перевиховання
та виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов прокурора м.Луцька слід задовольнити
повністю, стягнути з ОСОБА_1. в дохід держави 240 грн. - витрат на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2. задовольнити частково,
стягнути з ОСОБА_1. в користь потерпілого ОСОБА_2. 2500 (дві тисячі п'ятсот)
грн. завданої моральної шкоди, що на думку суду, відповідає обсягу та характеру
спричинених моральних та фізичних страждань потерпілого та характеру вимушених
змін у життєвих стосунках та 500 (п'ятсот) грн. витрат на надання правової
допомоги.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винними у вчиненні злочинів передбачених
ст.ст. 296 ч. 4, 121 ч.1 КК України та призначити покарання:

·
за
ст. 296 ч. 4 КК України - 3 (три) роки позбавлення
волі;

·
за
ст. 121 ч. 1 КК України - 5 (п'ять) років
позбавлення волі.

На підставі ст.70
КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_1.
визначити 5 (п'ять) років позбавлення волі.

На
підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1. від відбування призначеного
покарання, якщо вони протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання і навчання;

·
періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1. залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_1. в дохід держави 240 (двісті сорок) грн. витрат на стаціонарне
лікування потерпілого.

Стягнути
з ОСОБА_1. в користь потерпілого ОСОБА_2. 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн.
спричиненої моральної шкоди та 500 (п'ятсот) грн. витрат на правову допомогу, в
решті позовних вимог - відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду
Волинської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.