Справа № 755/4799/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2015 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 537, 539 КПК України за клопотанням інспектора Дніпровського районного ВКВІ в м. Києві ОСОБА_2 про застосування покарання за наявності кількох вироків, -

в с т а н о в и в:
03.03.2015 року у провадження суду надійшла дана заява заявника.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 75, 76 КПК України, було визначено головуючого суддю, - ОСОБА_1 та передано провадження - 06.03.2015 року.

Суд, перевіриши виконання вимог ст.ст. 537, 539 КПК України, за клопотанням приходить до наступного.

Частиною 1 статті 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно положень п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання з даного питання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу;

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином системний аналіз положень ст.ст. 22, 26 в сукупності з нормами ст. 537 КПК України свідчить про те, що законодавець покладає на заявника при подачі такого типу клопотання довести суду свої повноваження, наявність кількох вироків, дані про місце проживання засудженого та інші обставини.

Однак, як убачається з поданого до суду клопотання інспектора Дніпровського районного ВКВІ в м. Києві ОСОБА_2 , воно заявником не підписане, будь-які дані про наявність повноважень на звернення до суду останнім також не долучено.

Також, заявником долучено до клопотання копію вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року, яка належним чином не завірена, а саме згідно ст. 99 КПК України та пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), враховуючи, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки, не містить відомостей про те, що вказане судове рішення набрало законну силу, що свідчить про те, що саме клопотання не містить доказів на наявність кількох вироків та необхідності врегулювання такого питання.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання заявника за своєю суттю є сумнівним, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), а тому останнє підлягає поверненню заявнику.

Крім того, виходячи з положень ч. 5 ст. 539 та ст. 392 КПК України, дане судове рішення оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотанням інспектора Дніпровського районного ВКВІ в м. Києві ОСОБА_2 про застосування покарання за наявності кількох вироків - повернути заявнику.

Повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до суду в порядку Кримінально процесуального Кодексу України після усунення вказаних недоліків.

Копію ухвали разом з клопотанням та долученими до нього документами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає є обов`язковою для безумовного виконанню на всій території України.
С у д д я : ОСОБА_1