Справа № 310/5083/14-к
ВИРОК

Іменем України

23 липня 2014 рокуБердянський
міськрайонний суд Запорізькій області

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової
Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

за участю прокурора Мельник А.Г.

за участю потерпілого ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Бердянську
кримінальну справу № 310/5083/14-к рік за
обвинуваченням ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Малашівка
Запорізького району Запорізької

області, українець, громадянин України,
освіта середня, розлучений, не працює,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше не
судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3
ст.297 КК України,

суд

ВСТАНОВИВ:

20.05.2014 року приблизно о 15.00 годині
ОСОБА_2, знаходячись на цвинтарі, який
розташований по вулиці Комунарів у
селі Дмитрівка Бердянського району
Запорізької області, діючи умисно, із
корисливих мотивів, з метою
заволодіння предметами, що знаходяться
на могилі, ігноруючи принципи
загальнолюдської моралі, з місця
поховання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 -
ІНФОРМАЦІЯ_3), шляхом вільного доступу,
таємно викрав металеві предмети, а
саме: 2 металеві труби одна труба
довжиною 1 метр вагою 4,5 кілограмів
вартістю 2 гривні 50 копійок за 1
кілограм на суму 11,25 гривень, друга
труба довжиною 1 м. 30 см. вагою 5,5
кілограмів вартістю 2 гривні 50 копійок
за 1 кілограм на суму 13,75 гривень, а
всього на суму 25 гривень. Під час
викрадення металевих предметів ОСОБА_2,
діючи умисно, шляхом розриття, пошкодив
могилу на місці поховання.

Того ж дня приблизно о 15.30 годині
ОСОБА_2, знаходячись на цвинтарі, який
розташований по вулиці Комунарів у
селі Дмитрівка Бердянського району
Запорізької області, продовжуючи свій
єдиний злочинний намір, діючи умисно,
із корисливих мотивів, з метою
заволодіння предметами, що знаходяться
на могилі, ігноруючи принципи
загальнолюдської моралі з місця
поховання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_5), шляхом вільного
доступу, таємно викрав металеві
предмети, а саме: металевий швелер
розміром 1 м. 30 см. вагою 10
кілограмів вартістю 2 гривні 50 копійок
за 1 кілограм на суму 25 гривень, 1
металевий швелер розміром 1 м. 50 см.
вагою 16 кілограмів вартістю 2 гривні 50
копійок за 1 кілограм на суму 40 гривень,
а всього на суму 65 гривень. Під час
викрадення металевих предметів ОСОБА_2,
діючи умисно, шляхом розриття, пошкодив
могилу на місці поховання, після чого з
місця злочину зник, розпорядившись
викраденим майном на свій розсуд, чим
заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову
шкоду на загальну суму 90 гривень.

У пред'явленому звинуваченні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину, при
вказаних у вироку обставинах, за ч.3 ст.
297 КК України визнав повністю. У
скоєному він розкаюється, просить суд
суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що
цивільний позов він не заявляє.

Інші докази судом не
досліджувалися через ст. 349 КПК України,
які всіма учасниками судового розгляду
визнані і не оспорюються. При цьому
судом з'ясовано чи правильно розуміють
учасники процесу зміст цих обставин, чи
немає сумнівів в добровільності і
істинності їх позицій, при цьому судом
роз'яснено, що вони будуть позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по
справі суд приходить до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК
України доведена і його дії правильно
кваліфіковані за ч.3 ст. 297 КК України, як
наруга над могилою, а також незаконне
заволодіння предметами, що знаходяться
на могилі, вчинений з корисливих
мотивів.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує,
що він щиро розкаюється в скоєному,
задовільно характеризується по місцю
свого мешкання, як пом'якшувальні
вину обставини.

Розглядаючи особу обвинуваченого
ОСОБА_2 суд бере до уваги, що
обвинувачений суспільно-корисною
працею офіційно не займається.

При призначенні покарання, суд
враховує характер і ступень тяжкості
злочину, конкретні обставини справи,
вказані дані про особу ОСОБА_2, його
відношення до скоєного та вважає, що
виправлення і перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_2 можливо без
ізоляції від суспільства, призначивши
покарання в межах санкції ч.3 ст.297 КК
України та застосувавши ст.75 КК
України.

Цивільний позов по справі не
заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені
злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК
України і призначити йому покарання у
вигляді чотирьох років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком на два роки, з покладенням на
нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4
ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації
в кримінально-виконавчу інспекцію;

Запобіжний захід ОСОБА_2 не
обирався.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, у разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається ОСОБА_2 і
прокурору.

Суддя