АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-кп/793/361/13 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ст. ст. 115 ч.1, 125 ч. 1
КК України Тептюк Євген Петрович
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2013 р. Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого Безверхого
І.В.,

суддів Ятченка М.О.,
Демиденка А.І.,

секретаря Чорної Я.Ю.,

прокурора Ємельянової
О.В.,

потерпілої ОСОБА_3,

засудженого ОСОБА_4,

та його адвоката ОСОБА_5,

розглянувши кримінальне провадження
за апеляційними скаргами: прокурора у
кримінальному провадженні, потерпілої
ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_5 в інтересах
обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок
Черкаського районного суду Черкаської
області від 19 вересня 2013 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, гр. України,

раніше не судимого, -

засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України на
сім років шість місяців позбавлення
волі;

за ч. 1 ст. 125 КК України на один рік
обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначено до відбуття ОСОБА_4
покарання у виді семи років шести
місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_6 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 витрати на
користь НДЕКЦ при УМВС України в
Черкаській області в сумі 392,20 грн.

Вирішена доля речових доказів у
справі.

За вироком місцевого суду ОСОБА_4
визнаний винним та засуджений за те, що
він, 01 січня 2013 року, близько 06. год.,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, біля бару «Центральний» в с.
Яснозір'я, Черкаського району,
Черкаської області, будучи
невдоволений тим, що ОСОБА_6 попросив
його відійти від столику, за яким
відпочивали ОСОБА_6 та ОСОБА_8, викликав
його вийти поговорити на подвір'я.
Вийшовши на ганок бару, ОСОБА_4 умисно
наніс ОСОБА_6, який йшов позаду нього,
один удар кулаком лівої руки в область
обличчя, від якого ОСОБА_6 впав з ганку,
а ОСОБА_4, спустившись до нього, наніс
йому ще декілька ударів ногою в область
тулуба, чим спричинив потерпілому
ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді
крововиливу обличчя справа, садна обох
губ справа, забою м'яких тканин голови
та грудної клітки зліва, які згідно
висновку експерта № 06 від 02.01.2013 р.
відносяться до тілесних ушкоджень
легкого ступеню тяжкості.

Після цього, продовжуючи свій
злочинний намір, будучи неприязно
налаштованим до ОСОБА_8, умисно наніс
йому один удар кулаком в область
голови, спричинивши черепно-мозкову
травму у вигляді крововиливу під м'які
мозкові оболонки головного мозку та
мозочка з проривом в бокові шлуночки,
крововиливу в м'які тканини в ділянці
кута нижньої щелепи справа, які згідно
висновку експерта № 4/2 від 31.01.2013 р.
відносяться до категорії тяжкого
тілесного ушкодження, від якого ОСОБА_8
помер на місці вчинення злочину.

Не оспорюючи доведеність вини
ОСОБА_4 та правильність кваліфікації
його дій, прокурор першопочатково
подав апеляцію, в якій просить вирок
суду скасувати, як незаконний, у зв'язку
з неправильним застосуванням закону
України про кримінальну
відповідальність та невідповідність
призначеного покарання тяжкості
кримінального правопорушення і особі
засудженого внаслідок м'якості.

Прокурор також, зазначив, що
ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_4 при
призначенні покарання за ч.1 ст. 125 КК
України, місцевий суд визначив
покарання, що не передбачене санкцією
вказаної статті закону.

При цьому обґрунтовує свої вимоги
тим, що відповідно до ПП ВСУ № 7 від
24.10.2003 р. «Про практику призначення
судами кримінального покарання»,
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання необхідне та
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів. Однак, суд
першої інстанції вказаних
рекомендацій та вимог ст. 65 КК України у
достатній мірі не виконав, оскільки
ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині не
визнав, не покаявся, не сприяв
встановленню істини у справі, має
негативні характеристики та вчинив
інкриміновані йому злочини в стані
алкогольного сп'яніння. При цьому у
справі обставин, які б пом'якшували
відповідальність, місцевим судом не
встановлено.

Просить вирок місцевого суду від
19.09.2013 року стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125,
ч.1 ст. 115 КК України - скасувати, у
зв'язку з неправильним застосуванням
закону України про кримінальну
відповідальність та невідповідність
покарання тяжкості кримінального
правопорушення і особі засудженого
внаслідок м"якості та постановити
новий вирок, яким призначити ОСОБА_4
покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у
вигляді штрафу в сумі 50
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, за ч. 1 ст. 115 КК України - 14
років позбавлення волі. На підставі ст.
70 КК України остаточно визначити до
відбуття ОСОБА_4 покарання у виді 14
років позбавлення волі.

В змінах до апеляції прокурор
ставить питання про скасування
вищезазначеного вироку суду першої
інстанції від 19.09.2013 року, у зв'язку з
невідповідністю висновків суду,
викладених у судовому рішенні,
фактичним обставинам кримінального
провадження та призначити новий
судовий розгляд у суді першої
інстанції.

Вказує, що місцевий суд в
мотивувальній частині оскаржуваного
вироку при формулюванні обвинувачення,
визнаного судом доведеним, не зазначив
умисел ОСОБА_4 на вбивство потерпілого
ОСОБА_8 Фактично сформулював
обвинувачення за ознаками злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Крім
того, мотивувальна частина вироку, у
разі визнання особи винуватою, повинна
містити формулювання обвинувачення,
визнаного судом доведеним, із
зазначенням місця, часу, способу
вчинення та наслідків кримінального
правопорушення, форми вини і мотивів
кримінального правопорушення.

В апеляції потерпілої ОСОБА_3
ставиться питання про зміну
вищезазначеного вироку суду першої
інстанції від 19.09.2013 року в частині
призначеного ОСОБА_4 покарання. Просить
призначити йому більш суворіше
покарання, ніж те, яке призначив
місцевий суд.

Зазначає, що по за увагою місцевого
суду залишилась поведінка ОСОБА_4, а
саме: часткове визнання ним своєї вини,
в судовому засіданні останній давав
неправдиві показання.

Також, судом не враховано того, що
ОСОБА_4 вчинив злочин у стані
алкогольного сп'яніння.

Просить призначити ОСОБА_4
покарання у вигляді 14 років
позбавлення волі.

Адвокат ОСОБА_5, діючи в інтересах
засудженого ОСОБА_4, подав апеляцію, в
якій просить вирок місцевого суду
скасувати та постановити новий вирок,
яким змінити кваліфікацію дій ОСОБА_4 з
ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК
України та призначити йому покарання,
не пов'язане з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх вимог
зазначає, що органом досудового
слідства не встановлені мотив та мета
інкримінованого ОСОБА_4 злочину за ч. 1
ст. 115 КК України. Також посилається на
те, що його думку в судовому засіданні
суду першої інстанції не знайшли свого
підтвердження посилання органу
досудового слідства на те, що його
підзахисний ОСОБА_4, завдаючи удар
кулаком руки потерпілому ОСОБА_8,
усвідомлював суспільно-небезпечний
характер своїх дій, передбачав їх
суспільно-небезпечні наслідки - смерть
ОСОБА_8 і бажав їх настання, тобто
вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК
України. Також, на його думку, в
судовому засіданні не знайшов
підтвердження факт заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень потерпілому, від
яких останній помер, що передбачене ч.2
ст. 121 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
прокурора про підтримку змін до
апеляції і залишення апеляції
захисника засудженого ОСОБА_4 -
адвоката ОСОБА_5 без задоволення, а
апеляції потерпілої ОСОБА_3 до
часткового задоволення; пояснення
засудженого ОСОБА_4 та його захисника
адвоката ОСОБА_5 про підтримку своєї
апеляції та залишення без задоволення
апеляції із змінами прокурора та
апеляційної скарги потерпілої;
пояснення потерпілої ОСОБА_3, яка
підтримала свої апеляційні вимоги і
заперечила змінам до апеляції
прокурора, а також заперечила
апеляційні вимоги засудженого та його
адвоката, перевіривши матеріали
кримінального провадження і,
обміркувавши над доводами
вищезазначених апеляцій учасників
процесу, колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК
України, судове рішення повинно бути
законним, обґрунтованим і
вмотивованим.

Перевіривши матеріали
кримінального провадження та вирок
щодо ОСОБА_4, колегія суддів судової
палати приходить до висновку про те, що
місцевим судом не було дотримано вимог
цього процесуального закону.

Згідно положень ст. 409 КПК України,
підставою для скасування або зміни
судового рішення при розгляді справи в
суді апеляційної інстанції, зокрема, є:

- невідповідність висновків суду,
викладених у судовому рішенні,
фактичним обставинам кримінального
провадження;

- істотне порушення вимог
кримінального процесуального закону;

- неправильне застосування закону
України про кримінальну
відповідальність.

Саме ці порушення в сукупності є
підставою для скасування цього вироку
та призначення нового розгляду даного
кримінального провадження в суді
першої інстанції.

Так, органами досудового
слідства ОСОБА_4 пред'явлено
обгрунтоване обвинувачення в тому, що
він вчинив умисне вбивство
потерпілого ОСОБА_8 Його дії за цим
епізодом були кваліфіковані за ч.1ст.115
КК України. Своє підтвердження це
обвинувачення знайшло в ході судового
слідства. Проте, при постановленні
вироку щодо ОСОБА_4 місцевий суд вдався
до невідповідності висновків,
викладених у цьому судовому рішенні,
фактичним обставинам кримінального
провадження. Про це слушно зазначив у
змінах до апеляції прокурор. Його
доводи про те, що сформульоване у
мотивувальній частині вироку
обвинувачення ОСОБА_4 не узгоджується з
диспозицією ч.1ст.115 КК України, за якою
кваліфіковані його дії, - заслуговують
на увагу. Є очевидним, що в цьому
обвинуваченні не зазначений умисел
ОСОБА_4 на умисне вбивство потерпілого
ОСОБА_8, а також час та місце скоєння
цього злочину. З іншого боку, це
свідчить про неконкретність
обвинувачення і розцінюється колегією
суддів судової палати як істотне
порушення вимог кримінального
процесуального закону, що є безумовною
підставою для скасування цього вироку
місцевого суду з призначенням нового
розгляду цього кримінального
провадження в суді першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу і на
те, що при засудженні ОСОБА_4 за ч.1ст.125
КК України, за епізодом умисного
спричинення ним легких тілесних
ушкоджень потерпілому ОСОБА_6, місцевий
суд призначив йому покарання у виді
обмеження волі, яке не передбачене
санкцією цього кримінального закону.
Призначення у даному випадку більш
суворого покарання, ніж того, що
передбачено санкцією ч.1 ст.125 КК,
об'єктивно свідчить про недотримання
місцевим судом вимог п. 4 ч.1 ст. 413 КПК
України. Тому, під час нового розгляду
цього кримінального провадження в суді
першої інстанції це порушення вимог
закону теж підлягає усуненню.

Також, під час нового розгляду
даного кримінального провадження в
суді першої інстанції, мають бути
ретельно перевірені доводи апеляції
потерпілої ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_4
більш тяжкого злочину щодо її сина,
ОСОБА_8, та про м'якість призначеного
судом першої інстанції покарання.

Апеляцію адвоката ОСОБА_5 в
інтересах засудженого ОСОБА_4 про
вчинення ним злочину відносно
потерпілого ОСОБА_8, що передбачений
ч.1ст.119 КК України, залишити без
задоволення, оскільки її доводи не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412,
413, 415, 418, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія
суддів, -

у х
в а л и л а :

Апеляцію прокурора у зміненому
її виді задовольнити.

Апеляцію потерпілої ОСОБА_3
задовольнити частково.

В задоволенні апеляції захисника
засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 -
відмовити.

Вирок Черкаського районного суду
Черкаської області від 19 вересня 2013
року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 115
КК України скасувати.

Призначити новий розгляд даного
кримінального провадження в суді
першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді