Справа № 185/3279/15-к
Провадження № 1-кп/185/238/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2015 року . м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката - захисника ОСОБА_4 ,

перекладача - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 11.10.2014 року № 0000067 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Омськ, Російської Федерації, громадянина

Російської Федерації, не працюючого, розведеного,

з середньою освітою, проживаючого по

АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
На початку квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей України невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконних самопроголошених «Донецької народної республіки» (далі ДНР) та «Луганської народної республіки» (далі ЛНР) було створено не передбачені законом збройні формування, які мали організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну. Воєнізовані групи вказаних формувань озброєні вогнепальною зброєю, мають вибухівку, а також тяжке військове озброєння та військову техніку. У вказаних незаконних збройних формуваннях визначений механізм вступу до них, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Зазначені не передбачені законом збройні формування ДНР та ЛНР дислокувалося в різних населених пунктах та місцевостях Донецької та Луганської областей , мали загальну координацію керівництва.
У середині квітня 2014 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , поділяючи погляди та мету створення ДНР та ЛНР, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, прийняв рішення добровільно вступити до лав не передбаченого законом збройного формування ДНР.

З цією метою у кінці квітня 2014 року ОСОБА_6 прибув до тренувального табору бойовиків, розташованого на території Ростовської області РФ, де протягом травня 2014 року проходив бойову підготовку.

У подальшому, з метою приєднання до підрозділу не передбаченого законом збройного формування ДНР, штаб якого розміщувався у будівлі Управління СБ України у Донецькій області, на початку червня 2014 року ОСОБА_6 незаконно перетнув державний кордон України в районі контрольно-пропускного пункту (далі - КПП) «Ізварино» Луганської області, яке перебувало під контролем не передбаченого законом збройного формування ЛНР.

Перебуваючи у смт. Ізварино Луганської області, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, добровільно надав згоду представникам воєнізованої групи на участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування ЛНР, яке розташовувалась у вказаному населеному пункті. У комендатурі селища ОСОБА_6 від членів не передбаченого законом збройного формування ЛНР отримав вогнепальну зброю автомат Калашникова АК-74 та упродовж червня 2014 року здійснював чергування на українсько-російському кордоні в районі КПП «Ізварино», яке контролювалося бойовиками ЛНР.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку липня 2014 року ОСОБА_6 , на виконання свого злочинного умислу, прибув до штабу не передбаченого законом збройного формування ДНР «Народне ополчення Донбасу», який був розміщений у приміщенні Управління СБ України у Донецькій області (м. Донецьк, вул. Щорса, 62), де був зарахований до його лав.

Для безперешкодного пересування по території, яка тимчасово контролювалась не передбаченим законом збройним формуванням ДНР, ОСОБА_6 отримав посвідчення ополченця «Донецької народної республіки» № НОМЕР_1 , а також позивний « ОСОБА_7 ».

У подальшому, протягом липня-вересня 2014 року ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, приймаючи участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування ДНР «Народне ополчення Донбасу», будучи озброєним, здійснював охорону вищевказаного штабу бойовиків.
Окрім того, у вказаний період часу ОСОБА_6 , з метою забезпечення успішного функціонування не передбаченого законом збройного формування ДНР, здійснював підготовку його бойових позицій шляхом копання окопів поблизу міжнародного аеропорту м. Донецьк.

09.10.2014 ОСОБА_6 був затриманий військовослужбовцями та у нього виявлено та вилучено два автомати Калашникова та 50 набоїв до них.

Згідно висновків балістичних експертиз № 1001, 1102, 1003 від 19.11.2014, проведених НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області, вилучені 2 автомата Калашникова та 50 набоїв до них є автоматичною вогнепальною зброєю, яка придатна для проведення пострілів, та бойовими припасами, придатними для стрільби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч.1 ст.263 КК України, заявив про щире каяття, висловив жаль з приводу вчиненого та дав показання про те, що в середині квітня 2014 року він, помилково поділяючи погляди та мету створення ДНР та ЛНР, за пропозицією правоохоронних органів Омської області де він, як раніше засуджений перебував на обліку та щомісячно відмічався, та невідомих йому представників ФСБ, маючи у минулому військову службу за контрактом свідомо прийняв рішення добровільно вступити до лав не передбаченого законом збройного формування ДНР.

З цією метою у кінці квітня 2014 року ОСОБА_6 прибув до тренувального табору бойовиків, розташованого на території Ростовської області РФ, де протягом травня 2014 року проходив бойову підготовку.

У подальшому, з метою приєднання до підрозділу не передбаченого законом збройного формування ДНР, штаб якого розміщувався у будівлі Управління СБ України у Донецькій області, на початку червня 2014 року він разом з іншими особами громадянами Росії незаконно перетнув державний кордон України в районі контрольно-пропускного пункту (далі - КПП) «Ізварино» Луганської області, яке перебувало під контролем не передбаченого законом збройного формування ЛНР.

Перебуваючи у смт. Ізварино Луганської області, він добровільно надав згоду представникам воєнізованої групи на участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування ЛНР, яке розташовувалась у вказаному населеному пункті. У комендатурі селища ОСОБА_6 від невідомих йому за прізвищами членів не передбаченого законом збройного формування ЛНР отримав вогнепальну зброю автомат Калашникова АК-74 та упродовж червня 2014 року здійснював чергування на українсько-російському кордоні в районі КПП «Ізварино», яке контролювалося бойовиками ЛНР.

Також, на початку липня 2014 року він прибув до штабу не передбаченого законом збройного формування ДНР «Народне ополчення Донбасу», який був розміщений у приміщенні Управління СБ України у Донецькій області (м. Донецьк, вул. Щорса, 62), де був зарахований до його лав.

Для безперешкодного пересування по території, яка тимчасово контролювалась не передбаченим законом збройним формуванням ДНР, він отримав посвідчення ополченця «Донецької народної республіки» № НОМЕР_1 , а також позивний « ОСОБА_7 », та протягом липня-вересня 2014 року приймав участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування ДНР «Народне ополчення Донбасу», будучи озброєним, здійснював охорону вищевказаного штабу бойовиків у м.Донецьку.
Крім того, у вказаний період часу він здійснював підготовку бойових позицій шляхом копання окопів поблизу міжнародного аеропорту м. Донецьк, де попав під обстріл, був контужений та поранений.

Після лікування він був виписаний з госпіталю, та його позиція стосовно подій на Сході України змінилася кардинальним чином. Він став розуміти протиправність своїх дій та дій прихильників ЛНР та ДНР, а також відкрито не поділяти офіційної позиції Росії у цьому питанні.

Свою позицію, судження та висновки він вирішив донести до представників Збройних Сил України, в зв`язку з чим, в районі м.Дебальцево Донецької області свідомо та за власним бажанням прийшов до блок-посту ЗСУ, де 09.10.2014 й був затриманий військовослужбовцями та переданий правоохоронним органам України. Під час затримання в нього було виявлено та вилучено два автомати Калашникова та 50 набоїв до них.

Зауважив, що під час зазначених подій він не застосовував вогнепальну зброю проти будь-кого, у тому числі і проти військовослужбовців Збройних Сил України та мирного населення.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати осіб, які не з явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_6 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260 та ч.1 ст.263 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно правильно кваліфікувати:

- за ч.2 ст.260 КК України, як участь у діяльності не передбачених законами України збройних формувань;

- за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше був судимий на території РФ, є громадянином Росії, підлягає покаранню за вчинені ним тяжкі кримінальні правопорушення, має задовільну характеристику.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому розслідуванню та судовому розгляду справи.

Обтяжливих обставин судом не встановлено.

Також суд бере до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено тяжкий злочин проти громадської безпеки, суспільна небезпечність якого полягає в тому, що створення, існування та участь у неконтрольованих суспільством і державною владою воєнізованих та збройних формувань є джерелами підвищеної небезпеки для суспільства, створює можливість їх використання для вчинення злочинів, протистояння з органами влади, веде до необхідності приборкання їх силою з усіма випливаючими з цього наслідками й т.і.

Наведене свідчить, що виправити обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_6 має бути засудженим за ч. 2 ст. 260 та ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції даних статей.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 за власною ініціативою припинив свою участь у триваючому злочині, не застосовував вогнепальну зброю проти громадян та військовослужбовців України, покарання у вигляді позбавлення волі повинно бути призначено обвинуваченому ОСОБА_6 у межах, що близькі до мінімального розміру та є мінімальним розміром санкцій, передбачених ч.2 ст.260 та ч.1 ст.263 КК України.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначено за сукупністю злочинів, за правилами ч.1 ст.70 КК України, у вигляді позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.260, ч.1 ст.263 КК України.

ОСОБА_6 призначити покарання :

- за ч.2 ст.260 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк три роки один місяць;

- за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки один місяць.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити незмінним - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання для ОСОБА_6 обчислювати з 15.00год. 11 жовтня 2014 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення, а особою під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1