Справа
№11-1452007р. Категорія : ст. 309 ч. 2 КК
Головуючий у 1 інстанції: Бакланов Р.В. Доповідач : Моїсеєнко Т.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року лютого 20 дня колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого Безверхого О.М. Суддів Моїсеєнко Т.М., Олійника В.Б.
З участю прокурора Шульги Л.О. Засудженого
ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 20 грудня 2006 року яким

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимий :

23.06.2006р. за
ст.185 ч.2 КК України

до позбавлення
волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України,
звільнений

від відбування
покарання з випробуванням,

іспитовим строком
1 рік.

засуджений
за ет.309 ч. 2 КК
України до позбавлення волі на строк 2
роки. На підставі ч. 1
ст. 71 КК
України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково

приєднане невідбуте покарання за
вироком Лебединського районного суду Сумської області від

23
червня 2006 року і
остаточно призначене ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на

строк 2 роки 1 місяць.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за скоєння
злочину за слідуючих обставин:

В кінці вересня 2006
року ОСОБА_1, перебуваючи на городі одного з нежилих господарств с Тарасенки Липово
- Долинського
району Сумської області, знайшов там дикоростучі рослини коноплі, які зірвав,
тобто незаконно придбав, перевіз до свого помешкання АДРЕСА_1, де висушив та
подрібнив, тобто незаконно виготовив і незаконно зберігав без мети збуту. 20 жовтня 2006 року за місцем
мешкання ОСОБА_1, АДРЕСА_1
було виявлене та вилучене 1482,09
гр. в висушеному стані, особливо небезпечного наркотичного засобу « Канабіс» ( маріхуана).

В поданій апеляції ОСОБА_1 просить пом'якшити призначене
йому покарання, врахувавши його щире каяття, наявність на його утримання
непрацюючої жінки та 4-х
місячної дитини.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, якій підтримав свою апеляцію,
думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції без задоволення,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1. у скоєнні злочину, за обставин, зазначених у вироку,
відповідає фактичним обставинам, підтверджується розглянутими в судовому
засіданні доказами, є обгрунтованим і в апеляції не оспорюється.

Що стосується покарання, яке суд призначив
засудженому ОСОБА_1, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні
покарання суд врахував ступінь тяжкості скоєного
злочину, даних про особу засудженого, а також враховані обставини, які
пом'якшують покарання, а також і ті на які посилається засуджений.

Крім того, призначаючи покарання ОСОБА_1 суд призначив йому мінімальне покарання, передбачене санкцією закону по якому він засуджений та
призначив остаточне покарання за сукупністю вироків.

Призначене ОСОБА_1 покарання є на думку колегії
суддів необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових
злочинів і підстав для його пом'якшення не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362,365,366,377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Лебединського районного суду Сумської
області від 20 грудня 2006 року відносно ОСОБА_1
залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1. - без задоволення.