Березівський районний суд Одеської області
Справа № 1-86/2011 р.
ВИРОК

Іменем України

5 травня 2011 року. Березівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді - Прібилова В.М.,

за участю секретаря - Музики О.Ф.,

прокурора - Доброжана А.І.

захисника - ОСОБА_1,

представника служби в справах дітей Березівської РДА ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого та не навчаючогося, не військовозобовязаного, який мешкає в м. Березівка Одеської області по вул. Чапаєва 53, раніше не судимого,

в скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

в с т а н о в и в

21 січня 2011 року, приблизно о 12 годині, неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, прибув до території виробничого комплексу, розташованого по вул. Зої Космодем'янської в м. Березівка Одеської області, та який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 Виконуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_3, сокирою, яка знаходилась при ньому відєднав пять металевих секцій огорожі забору, яким був огороджений виробничий комплекс, виготовлених із арматури та металевих прутів, розмірами 1,5 х 2,5 метри, вартістю 340 грн. кожна, після чого таємно викрав їх та розпорядився ними на власний розсуд.

В результаті таємного викрадення майна, підсудний ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 1700 грн.

Висновки суду про винність неповнолітнього ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді зазначеної кримінальної справи.

Неповнолітній підсудний ОСОБА_3 у судовому засіданні винним себе в скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та фактичних обставин справи не оспорював, підтвердив обставини викладені у обвинувальному висновку та пояснив що 21 січня 2011 року, в денний час, близько 12 години, взявши з собою сокиру, він пішов до лісосмуги нарубати дров з числа сухостою. Проходячи біля огородженої території, розташованої по вул. Зої Космодем'янської, він побачив, що в огорожі відсутні деякі металеві секції, з яких була зроблена огорожа. У нього виникло бажання скоїти крадіжку частини секцій, після чого він сокирою відділив від кріплення пять секцій, які переніс до лісосмуги та залишив. В подальшому з допомогою циганки на імя роза, він переніс викрадене та продав ОСОБА_5, з яким завчасно договорився про продаж. Зазначеним особам про те, що він викрав секції він нічого не розповідав про скоєну ним крадіжку, а сказав, що знайшов їх. Винним себе визнає повністю, щиро кається в скоєному, запевняє суд, що більше скоювати злочинів не буде.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка - законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_6 суду пояснив, що неповнолітній ОСОБА_3 на обліку не перебував, до відповідальності не притягувався, скарг на його поведінку не надходило. Після скоєння злочину він ознайомився з умовами проживання дитини та встановив, що він проживає з матірю та сестрою в сім'ї, яка є малозабезпеченою. На протязі останніх років працює по найму у приватних осіб та випасає скотину. Батько підсудного помер. На даний час службою вирішується питання щодо влаштування підсудного на навчання до училища і сам підсудний задоволений цією обставиною. Мешканці міста характеризують підсудного з позитивної сторони.

З урахуванням показань підсудного у судовому засіданні, державний обвинувач звернувся до суду із клопотанням про недоцільність дослідження усіх доказів по справі у відношенні фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, що було підтримано захисником підсудного, представником служби в справах дітей, і самим підсудним.

Суд вважає, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, немає сумнівів у їх добровільності та істинності позицій, і вважає за можливим не досліджувати у повному обсязі докази, стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, винність неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині доведеною, оскільки його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним та іншими учасниками процесу не оспорюються і кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України як у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений неповнолітнім підсудним ОСОБА_3 та передбачений ч.1 ст.185 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості.

До обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_3 суд відносить щире каяття підсудного та ту обставину, що підсудний скоїв злочин будучи неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обираючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу винного, характеризуючі дані на підсудного та враховує думку учасників процесу про призначення підсудному покарання.

Також суд приймає до уваги ті обставини, що підсудний щиро розкаявся в скоєному, скоїв злочин вперше, у неповнолітньому віці та вважає за доцільним та необхідним призначити підсудному ОСОБА_3 мінімальне покарання по санкції зазначеної статті у виді штрафу.

Речові докази по справі пять металевих секцій огорожі, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 суд вважає за необхідним повернути власнику.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.185 КК України, ст.ст.321, 324, 328-339 КПК України Березівський районний суд Одеської області, -

з а с у д и в

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Речові докази по справі - пять металевих секцій огорожі, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - повернути власнику.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через суд, який постановив вирок, протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Суддя В.М.Прібилов.