В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/514/15-к
Провадження № 1-кп/348/78/15

20 квітня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з уч. секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000025 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Бакшево, Російської Федерації, жительки АДРЕСА_1 , українки, з середньою технічною освітою, вдови, на утриманні нікого немає, пенсіонерки, не судимої, громадянки України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачена ОСОБА_5 умисно спричинила тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Злочин нею вчинено при наступних обставинах:

16 січня 2015 року приблизно о 02.00 год. ОСОБА_5 разом із зятем ОСОБА_7 та сином ОСОБА_8 перебували у будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 . В кухні будинку між ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_8 на грунті тривалих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 , не бажаючи продовження конфліктної ситуації, пішла у свою кімнату. ОСОБА_8 , вирішивши продовжити конфлікт із матірю, пішов слідом за нею, де на порозі її кімнати продовжував зясовувати з нею стосунки. В цей час ОСОБА_5 взяла із тумбочки в руку кухонний ніж, який продемонструвала сину з метою припинити свовесний конфлікт. Однак ОСОБА_8 , не бажаючи припинити сварку з матірю, почав наближуватися до неї. ОСОБА_5 діючи імпульсивно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, тримаючи в руці кухонний ніж, нанесла синові ОСОБА_8 один цілеспрямований удар в грудну клітку, в результаті чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки справа, від яких ОСОБА_8 помер на місці події.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та дала суду показання про те, що вона проживала в смт.Делятин Надвірнянського району (м.Івано-Франківськ-16) разом зі своє дочкою та її сім`єю, і сином ОСОБА_8 . Після повернення із заробітків з Росії восени 2014 року її син більше ніде не працював, почав зловживати спиртними напоями, не допомагав по господарству. З цього приводу між ними почали виникати сварки, скандали, в ході яких син постійно ображав та принижував її, погрожував розправою, мало місце нанесення їй тілесних ушкоджень. Через таку поведінку сина між ними склалися тривалі неприязні стосунки. 15 січня 2015 року її син ОСОБА_8 десь коло 17 год. повернувся додому з м.Надвірна з покупками. Вона в той час знаходилася себе в кімнаті. Приблизно о 18,30 год. вона пішла на кухню і побачила, що її син, дочка та зять сиділи за столом і вживали спиртне. Щоб не провокувати сварку, вона повернулася до себе в кімнату, де дивилася телевізор, а невдозі лягла спати. Прокинувшись приблизно о 01.00 год. по своїх потребах, вона побачила, що на кухні горить світло і вирішила піти виключити його. Зайшовши на кухню, вона побачила там свого зятя ОСОБА_7 і сіла з ним поговорити. Через 10 хв. на кухню зайшов її син і було видно, що він в нетверезому стані. Побачивши її, син почав ображати її нецензурними словами та виганяти з кухні. Чітко говорити він не міг, і вона передражнила його, за що син намагався її вдарити, але його заспокоїв зять. Вона, щоб уникнути подальшого скандалу, пішла до своєї кімнати, затягнула стару пральну машинку в дверний прохід, так як її кімната дверей немає, і лягла спати. Дрімаючи, вона почула, як її син відтягує пральну машинку з дверного проходу. Вона сказала йому залишити її в спокої та йти геть з її кімнати. Але син, незважаючи на її слова, продовжував її ображати та погрожувати розправою. Тоді вона взяла в руки кухонний ніж, який лежав на тумбочці, намагалася ним пригрозити синові, щоб той заспокоївся, і лівою рукою відштовхнула його, а правою нанесла удар ножем в груди, щоб вколоти його. Син схопився руками за груди, розвернувся з кімнати в напрямку кухні і тоді впав на підлогу. Що відбувалося дальше, вона не бачила, так як залишилася в своїй кімнаті, тільки чула, як внук кричав викликати швидку медичну допомогу. Коли через декілька хвилин вона вийшла в коридор, то побачила, що її син лежить без ознак життя. Вона перелякалася, та зайшовши до себе в кімнату, через вікно вискочила на вулицю, але її внук зупинив, спам`ятав та повернув до будинку, де вона вже дочекалася працівників міліції. Також зазначила, що до даної трагедії в основному призвела поведінка її сина по відношенню до неї, його постійні образи, погрози були основою того, що вона боялася його, спокійно вирішити їх конфлікти вона не могла. Свої протиправні дії повністю усвідомила, у вчиненому щиро кається, просить вибачення за скоєне та просить її суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що всі учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З враховуванням викладеного, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують її особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 121 КК України, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої, що має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, її вік, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілої, яка просить карати обвинувачену строго по закону.
Обставинами, що пом`якшують покарання, є те, що ОСОБА_5 повністю визнала свою провину у вчиненому, щиро покаялася та активно сприяла в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Встановлені судом і ніким не оспорені обставини вчинення вказаного злочину ОСОБА_5 достовірно підтверджують, що приводом до початку конфлікту була протиправна (аморальна) поведінка потерпілого ОСОБА_8 , що і привело в сукупності з неправомірними діями обвинуваченої до вчинення злочину з тяжкими наслідками.

З врахуванням всіх обставини справи, особи обвинуваченої, її поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Однак вказані вище обставини в сукупності є, на думку суду, такими, що не тільки пом`якшують покарання, але й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину і дають підстави, з врахуванням як обставин у справі так і особи обвинуваченої, яка є пенсіонеркою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, та викладених вище пом`якшуючих відповідальність обставин, застосувати ст. 69 КК України при призначенні їй покарання та призначити таке нижче від нижчої межі санкції ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Обраний обвинуваченій такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого нею злочину та обставинам справи, але й особі самої обвинуваченої ОСОБА_5 і є обґрунтованими та буде відповідати цілям покарання.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Відшкодування судових витрат слід вирішити з додержанням вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374,376 КПК України, суд-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з 17 січня 2015 року з 13.30 год., тобто з часу взяття її під варту.

Речові докази по справі, які зберігаються в кімнаті речових доказів Надвірнянського РВ УМВС України в Івано-Франківській області:

- кухонний ніж знищити; одяг ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 ; одян ОСОБА_8 повернути потерпілій ОСОБА_4 ; мікрооб`єкти з рук потерпілого ОСОБА_8 знищити;

- 5 слідів пальців рук, речовину бурого кольору з підлоги кухні, РБК, змиви з рук потерпілого ОСОБА_8 , нігтьові зрізи з рук потерпілого ОСОБА_8 , нігтьові зрізи та змиви з рік ОСОБА_5 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - знищити.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави 1056,24 грн. за проведення балістичної та судово-дактилоскопічної експертиз.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1