У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Лавренюка М.Ю., Мороза М.А.,

прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 11 січня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника
прокурора Запорізької області на вирок
Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 3 травня 2006 року, яким
засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

судимого
17.08.2004 р. за ст. 15, ч. 2 ст. 185

КК
України на 2 роки позбавлення волі з

іспитовим
строком 1 рік, звільненого від покарання

31.08.2005
року у зв'язку із закінченням іспитового строку,

за ч. 1 ст. 122 КК України на 1 рік
позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно
призначено 1 рік позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків остаточно призначено 1 рік 1 місяць позбавлення волі. На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В
апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1.
засуджено за те, що він 3 серпня 2005 року у м. Гуляйполе Запорізької області,
на вул. Червоній, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті неприязних стосунків побив ОСОБА_2,
заподіявши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У
касаційному поданні прокурор, не оспорюючи юридичної оцінки та
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1.,
просить вирок змінити у частині призначеного покарання засудженому. Зазначає
про необхідність виключення із резолютивної частини вироку застосування ст. 71
КК України, мотивуючи тим, що постановою суду від 31 серпня 2005 року ОСОБА_1.
звільнено від покарання у зв'язку із закінченням іспитового строку і ця
постанова не скасована.

Заслухавши доповідача, заслухавши думку прокурора на підтримку касаційного
подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню.

Висновки
суду про доведеність винності ОСОБА_1. у вчинені
злочину, за який його засуджено та кваліфікація його дій, ґрунтуються на
розглянутих у судовому засіданні та викладених у вироку доказах, що не
оспорюється у касаційному поданні.

Дії
ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 122 КК України
кваліфіковані правильно.

Разом
із тим, при призначенні ОСОБА_1. покарання
судом неправильно застосовано кримінальний закон.

Як убачається із матеріалів справи,
постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 31 серпня
2005 року ОСОБА_1. звільнено від
відбування покарання, призначеного вироком від 17 серпня 2004 року, у зв'язку
із закінченням іспитового строку.

Однак, суд, постановляючи свій вирок від 3 травня 2006 року та призначаючи ОСОБА_1. покарання за злочин, котрий він
вчинив у період іспитового строку, призначеного за попередніми вироком, не
звернув увагу на вищезазначену обставину і помилково призначив покарання
засудженому за правилами ст. 71 КК України, що є порушенням вимог кримінального
закону.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 “Про практику призначення судами
кримінального покарання” якщо про вчинення під час іспитового строку нового
злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення від покарання
(ч.1 ст. 78 КК України), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі
призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї
постанови в установленому порядку. Як видно зі справи, вказана постанова суду не була скасована.

Тому вирок
щодо ОСОБА_1. в цій частині слід змінити, виключивши з його
резолютивної частини рішення суду про
призначення покарання за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Керуючись ст.ст.
395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання заступника
прокурора Запорізької області задовольнити.

Вирок Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 3 травня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити: виключити із
вироку вказівку суду про призначення ОСОБА_1. покарання на підставі ст. 71 КК
України та вважати його засудженим за ч. 1 ст. 122 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

У решті вирок залишити без зміни.

судді:

Верещак В.М. Лавренюк М.Ю. Мороз М.А.