Справа №1-29, 07р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2007
року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі:
головуючого - судді
Борисенко П.І.

при
секретарі Сіденко
Н.П.

з участю
прокурора Звірянського А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 364
КК України,

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно наказу № НОМЕР 1 від 09.04.2003
року, будучи службовою особою, яка згідно п.10.10 Стату ТОВ „АгроТікич"
наділена організаційно-розпорядчими функціями,
зібравши протягом вересня-жовтня 2006 року врожай насіння соняшника в
кількості 120518 кг, провівши розрахунок
за використання при зборі врожаю найманої техніки насінням соняшника в
кількості 31800 кг, решту врожаю насіння
соняшника в кількості 88718 кг поклав на збереження в комору товариства.
ОСОБА_1 знаючи, що зібраний врожай насіння соняшника вологий
і потребує сушіння, не вжив необхідних
заходів для його збереження, що призвело
до його псування та зниження вартості. ОСОБА_1. достовірно знаючи, що державною виконавчою службою в Лисянському
районі 16.09.2005 року ТОВ
„Агро Тікич" за отримання в 2003
році кредиту в АППБ „Аваль", і
встановлено обмеження права користування описаним майном, протягом жовтня-листопада 2005 року реалізував
з дозволу ДВС в Лисянському районі 41428
кг насіння соняшника, яке було
видано працівникам підприємства в рахунок розрахунків за оренду земельних паїв.
В подальшому ОСОБА_1, без дозводу виконавчої служби, діючи умисно,
зловживаючи своїм службовим становищем,
протягом жовтня-листопада 2005
року реалізував залишки врожаю насіння соняшника, а саме: 47090
кг було реалізовано за готівку на загальну суму 21560 грн. Кошти від
реалізації поступили в касу товариства 01.11.2005
року використані на господарські потреби товариства, а саме: 1033
грн. на сплату заборгованості по прибутковому податку; 3040 грн. на купівлю
паливно-мастильних матеріалів; 12300
грн. на сплату заробітної плати працівникам товариства, а не спрямовані на розрахунковий рахунок
виконавчої служби для погашення заборгованості по кредиту. Діями ОСОБА_1 інтересам АППБ
„Аваль" завдано збитки на суму 21560
грн., що в 164 рази перевищує
неоподаткований мінімум доходів громадян.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому йому звинуваченні визнав
повністю і пояснив, що дійсно вчинив
злочин в якому його звинувачують, при
обставинах із наслідками вказаними в звинуваченні.

Крім
повного визнання вини самим підсуднім його вина в пред»явленому звинуваченні в
судовому засіданні доведена зібраними в ході досудового слідства та
перевіреними у відповідності до ч.3 ст.
299 КПК України в судовому засіданні доказами.

Дії
підсудного необхідно кваліфікувати за ч. 1
ст.
364 КК
України, як зловживання службовим
становищем, тобто, умисне в інтересах третіх осіб, використання службовою

2

особою службового становища, всупереч інтересам служби, що спричинило інтересам юридичних та фізичних
осіб істотну шкоду.

При
призначенні покарання підсудному суд враховує,
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного, який за місцем
проживання та роботи характеризується позитивно та обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання.

В якості
обставин, що пом»якшують покарання
підсудному суд враховує повне визнання вини,
щире каяття, дачу послідовних ,
правдивих показів,
що сприяло розкриттю злочину та те,
що на утриманні підсудного знаходиться неповнолітня дитина.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, суд не вбачає.

Враховуючи
наведене суд вважає, що виправлення
підсудного можливе при призначені покарання у вигляді виправних робіт за місцем
роботи з відрахуванням частини заробітку в користь держви.

Враховуючи
те, що на утриманні підсудного знаходиться
неповнолітня дитина, суд вважає за
можливе звільнити підсудного від покарання з випробовуванням керуючись ст. . 75 КК України.

Керуючись ст. 323, 324, КПК України, суд

засудив:

Визнати
ОСОБА_1 винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України та
обрати йому покарання один рік виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням
20% заробітку
в користь держави.

Керуючись ст. 75 КК України
засудженого ОСОБА_1
звільнити від відбування покарання,
якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Іспитовий строк
суд встановлює в один рік .

Керуючись ст. 76 КК України суд
зобов'язує засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити попередню - підписку про
невиїзд .

На вирок
може бути подано апеляцію апеляційному суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту
проголошення.