АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001257 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року,
за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001257 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, повернутий прокурору.
Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акта, не містяться всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, а саме, в ньому відсутні дані щодо внесення до ЄРДР відомостей про перекваліфікацію дії обвинуваченого з ч. 3 ст. 368 на ч. 1 ст. 368 КК України.
Також, як зазначено в ухвалі суду, в матеріалах справи відсутні дані про роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_9 права на захист під час досудового розслідування.
При цьому, в ухвалі містяться посилання суду на порушення прокурором ст. 293 КПК України, оскільки у доданій до обвинувального висновку розписці про отримання обвинуваченим копії обвинувального висновку та реєстру матеріалів досудового розслідування, не міститься інформація, кому вона надана, а також на скількох аркушах ОСОБА_9 отримав наведені документи.
Крім того, в рішенні суду першої інстанції зазначено про те, що з обвинувального акту та додатків до нього не вбачається, чи надавав прокурор захисникам під розписку копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

Посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що прокурором в повній мірі дотримані вимоги кримінального процесуального закону, що було підтверджено й в підготовчому судовому засіданні та вбачається з пояснень сторони захисту, а саме, обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які вказали, що отримали копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у встановленому законом порядку, про що ними надані відповідні розписки.
При цьому, на противагу мотивам прийнятого рішення, прокурор звертає увагу на те, що ст. 291 КПК України не передбачає конкретної форми розписки, а також необхідність зазначення кількості аркушів копій документів, які вручені підозрюваному.
Крім того, прокурор зазначає, що кримінальний процесуальний закон не передбачає таких процесуальних рішень, як перекваліфікацію дії підозрюваного, а передбачають повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. В цьому ж випадку, відповідно до вимог закону, ОСОБА_9 підозра за ч. 3 ст. 368 КК України не повідомлялась та на частину першу вказаної статті не змінювалась, а тому, на думку прокурора, вносити до ЄРДР відомості про перекваліфікацію дії обвинуваченого ОСОБА_9 з ч. 3 ст. 368 на ч. 1 ст. 368 КК України не потрібно.
Більше того, апелянт посилається на те, що висновок місцевого суду про те, що в пам`ятці про права та обов`язки підозрюваного відсутня інформація про роз`яснення ОСОБА_9 права на захист, зроблений без дослідження самої пам`ятки, в той час, як в ній зазначені всі права підозрюваного, у тому числі і щодо права на захист.

На апеляційну скаргу прокурора, захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали заперечення, в яких просять ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який у повному обсязі підтримав апеляційну скаргу, захисників та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Нормами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачене право суду у підготовчому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Проте, повертаючи обвинувальний акт прокурору, судом не дотримані зазначені вимоги закону.

Так, посилаючись на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акта, не містяться всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, а саме, в ньому відсутні дані щодо внесення до ЄРДР відомостей про перекваліфікацію дії обвинуваченого з ч. 3 ст. 368 на ч. 1 ст. 368 КК України, суд не звернув увагу на те, що діючим Кримінальним процесуальним кодексом не передбачена така процесуальна дія, як перекваліфікація дій обвинуваченого, а відповідно до ст.. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278цього Кодексу.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України (ас. 10-11), і даних про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри реєстр не містить.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, в ньому містяться дані, визначені законом.

При цьому, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, не відповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону не є підставою для повернення обвинувального акту.

Одночасно, відповідно до аудіозапису судового засідання, зафіксованому на технічному носії інформації, захисником ОСОБА_7 , яка приймала участь під час досудового розслідування, підтверджено факт отримання нею копії обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування 25 листопада 2014 року разом з обвинуваченим ОСОБА_9 , про що обґрунтовано зазначив прокурор у апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, підстави повернення обвинувального акту, зазначені в ухвалі суду першої інстанції, не ґрунтуються на вимогах закону, а тому ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

При цьому, колегія судів вважає необхідним звернути увагу на те, що діючим Кримінальним процесуальним кодексом не передбачено викладення в обвинувальному акті стислого формулювання обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, № 0001257 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, повернутий прокурору, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

______________________________ ________________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3