колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
головуючого-судді
суддів
Канигіної Г.В., Лавренюка
розглянула у судовому засіданні у м. Києві 5 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду
Одеської області від 3 жовтня 2006 року щодо засудженого ОСОБА_1.
Вироком Роздільнянського районного
суду Одеської області від 7
липня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Очеретівка та мешканця

АДРЕСА_1,

судимості не має,

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК
України на два роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком
1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на
ОСОБА_1 покладено обов'язок періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Постановлено стягнути із
засудженого на користь потерпілої
ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 30 грн. 96 коп., моральної
шкоди - 5 000 грн. та 1 000 грн. витрат за надану їй юридичну допомогу.

Ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 3 жовтня 2006 року дії ОСОБА_1 перекваліфіковано з ч. 1
ст. 122 на ст. 128 КК України та призначено покарання за цей злочин один рік
обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України
засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком один рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2
на відшкодування моральної шкоди 2 500 грн. У решті вирок залишено без зміни.

Як визнав суд, 3 липня 2005
року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_1, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2, під час
сварки, на грунті особистих неприязних стосунків умисно штовхнув потерпілу
ОСОБА_2, від чого остання впала та ліву руку та ліву половину тіла. Після цього
ОСОБА_1 умисно завдав потерпілій чисельні удари батогом по тілу, чім заподіяв
ОСОБА_2 закритий перелом променевої кістки лівої руки, що віднесені до тілесних
ушкоджень середньої тяжкості.

У касаційній скарзі потерпіла
ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу Апеляційного Одеської області від 3 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1 Вважає, що апеляційний суд
безпідставно перекваліфікував дії винного з ч. 1 ст. 122 на ст. 128 КК України,
зменшив розмір моральної шкоди до 2 500 грн. та призначив ОСОБА_1 м'яке
покарання.

Крім цього, потерпіла зазначає, що
суд апеляційної інстанції, на порушення вимог кримінально-процесуального
закону, розглянув апеляцію захисника засудженого без її участі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи скарги потерпілої, колегія суддів не
вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду першої інстанції,
щодо доведеності винності ОСОБА_1 у
заподіянні ОСОБА_2 середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень,
стверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, є правильним і
потерпілою не оспорюється.

Що стосується посилання ОСОБА_2 на
те, що апеляційний суд безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 122
на ст. 128 КК України, то вони були предметом перевірки і не знайшли
підтвердження у справі та спростовані дослідженими судом доказами.

Так, потерпіла, як на досудовому
слідстві, так і у судовому засіданні стверджувала, що ОСОБА_1 на грунті
неприязних стосунків, штовхнув її. Від поштовху винного вона впала та отримала
тілесне ушкодження - закритий перелом променевої кістки лівої руки.

Показання потерпілої стверджуються
поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
які у судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 під час сварки із ОСОБА_2
штовхнув останню і вона впала. Потім засуджений декілька разів вдарив потерпілу
батогом по тілу.

Із даних, що є у висновку
судово-медичної експертизи видно, що перелом лівої променевої кістки у нижній
третині, який відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за
критерієм тривалого розладу здоров'я (більше 21 дня), утворився внаслідок
падіння потерпілої на ліву руку та удару об тверду поверхню.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов правильного висновку щодо відсутності у ОСОБА_1 умислу на заподіяння
ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесного ушкодження. Перекваліфікація злочинних дій
ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 122 на ст. 128 КК України, є обгрунтованою та належним чином
умотивованою.

Заява потерпілої про порушення
апеляційним судом кримінально-процесуального закону позбавлена підстав. Як
убачається зі справи, місцевий суд, відповідно до вимог
кримінально-процесуального закону, повідомив ОСОБА_2 про надходження апеляції
захисника в інтересах ОСОБА_1, надав їй копію апеляції та повідомив про
можливість надати свої заперечення. Суд першої інстанції також повідомив
потерпілу про час слухання справи в апеляційному суді (а. с 176).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 362
КПК України, неявка потерпілої на засідання суду апеляційної інстанції не є
перешкодою для розгляду справи.

Під час розгляду апеляції захисника
в інтересах ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції розглянув заперечення ОСОБА_2 та
не знайшов підстав для їх задоволення.

Доводи касаційної скарги потерпілої
про безпідставне зменшення апеляційним судом розміру морального відшкодування,
завданого злочином, є необгрунтованими, оскільки, при вирішенні питання про
цивільний позов суд виходив з характеру та обсягу заподіяних потерпілій
моральних страждань, ступеня вини засудженого і конкретних обставин
справи. З дотриманням
вимог, передбачених ст. ст. 64, 328 КПК України і ст. ст. 23, 1167 ЦК України,
суд прийняв обгрунтоване рішення щодо часткового задоволення позовних вимог про
стягнення моральної шкоди і належним чином мотивував ухвалу в цій частині.

Призначаючи ОСОБА_1
покарання, суд урахував тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу
засудженого, і умотивував своє рішення щодо призначення обмеження волі, яке є
необхідним та достатнім, а також щодо звільнення ОСОБА_1 від покарання з
випробуванням. Підстав вважати призначене покарання м'яким, немає.

Не вбачаючи підстав для задоволення
касаційної скарги потерпілої, колегія суддів не знаходить підстав і для
призначення справи до касаційного розгляду з викликом осіб, зазначених у ст.
384 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги
потерпілій ОСОБА_2 відмовити.

С у д д і:

Кравченко К.Т. Канигіна Г.В. Лавренюк М.Ю.