АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11/790/778/14 Головуючий 1-ї інст. ОСОБА_1
Справа № 2014/401/2012 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ИМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
судій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_6 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 18.07.2014р., яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Борова,
Зміївського району Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
- 26.05.1989р. за ч.4 ст.81, ст.208, ч.1 ст.89 КК України ( в редакції 1960р.) до 5 років позбавлення волі;
- 27.01.1997р. за ст.94 КК України ( в редакції 1960р.) до 11 років позбавлення волі;
- 09.11.2009р. за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі,
засудженого за ч.2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі.
Згідно вироку, 23 листопада 2011р., приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході сварки з братом ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс не менше двох ударів металевою основою вил в область голови ОСОБА_9 , а також не менше одного удару в потиличну область голови тупим твердим предметом, який мав тригранний кут, спричинив йому тяжке тілесне ушкодження, яке виразилось у виді гострої тяжкої закритої черепно-мозкової травми у формі травматичної субдуральної гематоми ліворуч, субарахноїдального крововиливу та забою головного мозку тяжкого ступеню, в комплексі з усіма тілесними ушкодженнями на голові ( садна в лобно-скроневій області ліворуч, синця в навколоочній області ліворуч з контузією лівого очного яблука, забійної рани в потиличній області ліворуч з вогнищевим крововиливом в м`які тканини) яка в своєму перебігу ускладнилось набубнявінням мозку з дислокацією його серединних і стовбурових структур, що стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 .
- засуджений ОСОБА_6 просить скасувати вирок, справу повернути на новий судовий розгляд, або перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.119 КК України, посилається на те, що суд неправильно встановив фактичні обставини по справі, судовий розгляд проведено не об`єктивно, він не мав умислу на позбавлення життя свого брата, а діяв в межах захисту;
- захисник просить змінити вирок, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.119 КК України, посилається на те, що обвинувачений стверджував у суді, що не мав умислу на вбивство брата, в ході бійки він з необережності, оскільки було темно, міг випадково зачепити потерпілого вилами, коли захищався від потерпілого, контузією лівого очного яблука виникла з того, що лопата зламалась у потерпілого та вдарила його в обличчя, суд безпідставно не прийняв до уваги доводи обвинуваченого про розвиток подій при обставинах, на які посилався засуджений, його доводи не суперечать висновкам судово-медичних експертиз про механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого, суд безпідставно не прийняв до уваги показання свідків, про те, що ініціатором конфлікту був сам потерпілий.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, яка підтримала скаргу, просила перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ч.1 ст.119 КК України, посилалась на те, що дії обвинуваченого були обумовлені захистом від нападу його брата, висновки повторної судово-медичної експертизи не можуть свідчить про вчинення потерпілому тілесних ушкоджень при обставинах, які вказані у вироку; доводи обвинуваченого, який підтримав скаргу і стверджував, що умислу на вбивство свого брата не мав, пояснення прокурора, який вважав за необхідне скарги залишити без задоволення, а вирок без зміни, колегія суддів, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
В судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що 23.11.2011р. він у стані алкогольного сп`яніння повернувся додому. Його брат - ОСОБА_9 став на нього кричать, ударив в обличчя. Він вийшов на вулицю, брат за ним, схопив лопату, а він вила. Почалась бійка. Держак лопати у брата, яку той тримав в руках, переломився, та вдарив брата в обличчя. Рятуючись від брата, він побіг в сторону городу, а вила кинув в сторону, де міг перебувати в темряві брат, і з необережності попав цими вилами брату в голову. Почув на городі стогін, та подумав, що вилами попав в собаку. У будинку присутнім ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 сказав, що хтось стогне на подвір`ї.
В ході досудового розслідування ОСОБА_6 показав та розказав, що удар вилами він наніс брату в голову з великою силою.
Суд зазначив, що в судовому засіданні цей механізм спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 в своїх показаннях змінив на те, що він кинув в брата вили, а не бив його.
Свідок ОСОБА_13 в суді показав, що 23.11.2011р. знаходився дома з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Мезенцевим, коли у вечері прийшов ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, йому став висловлювати своє невдоволення брат - ОСОБА_9 , вказуючи що той пиячить, не працює. Через кілько хвилин ОСОБА_6 вийшов з будинку, за ним вийшов ОСОБА_9 . Приблизно через п`ять хвилин в будинок повернувся ОСОБА_6 та повідомив, що на їх огороді хтось стогне. Він вискочив з будинку на присадибну ділянку де на землі побачив лежачого ОСОБА_6 , який стогнав, після чого він разом з Мензон та Мезенцевим занесли потерпілого в будинок, вклали на ліжко, обробили рани на голові, яких було декілька, потерпілий втратив свідомість та його госпіталізували до лікарні.
Аналогічні показання дали в суді свідки ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 .
За висновками повторної судово-медичної експертизи від 21.05.2014 р. причиною смерті ОСОБА_9 стала гостра важка закрита черепно-мозкова травма голови, яка в своєму перебігу ускладнилась розвитком набряку-набубнявіння головного мозку з дислокацією його серединних і стовбурових структур. Показання ОСОБА_6 від 06.04.2012р. не суперечать судово-медичним даним в частині одного з механізмів спричинення потерпілому черепно-мозкової травми при нанесенні йому одного удару вилами по голові.
Експертна комісія дійшла висновку, що можливість утворення комплексу всіх тілесних ушкоджень на голові потерпілого від одного удару вилами, враховуючи локалізацію синця в навколоочній області ліворуч та забійній рани в потиличній області ліворуч, тобто на протилежних областях голови, представляється малоймовірною.
Суд правильно зазначив, що висновки повторної судово-медичної експертизи не спростовують висновку судово-медичної експертизи від 29 грудня 2011 р., що до спричинення ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, шляхом нанесення одного удару вилами по голові, що стало безпосередньою причиною його смерті і доповнюють та уточнюють їх в частині механізму нанесення підсудним та кількості ударів в область голови потерпілого.
Суд дав аналіз показанням обвинуваченого в сукупності з обставинами події злочину і правильно вказав, що до конфлікту у потерпілого не було тілесних ушкоджень на голові, він вільно пересувався, спілкувався з присутніми в будинку.
Після конфлікту з ОСОБА_6 потерпілого з тілесними ушкодженнями на голові занесли до будинку, тобто тяжкі тілесні ушкодження йому були спричинені в той же період під час конфлікту з підсудним. Твердження сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_6 в спричинені потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження перевірялось судом та правильно не прийнято то уваги.
Версію ОСОБА_6 , що він з необережності спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому внаслідок кидка вил в темряву суд правильно визнав як спосіб його захисту. Тяжке тілесне ушкодження у ОСОБА_9 утворилось за комбінованим механізмом удару, удару-струсу і ковзання-тертя від сукупності травматичних впливів тупих твердих предметів по голові в один і той же період часу.
Суд правильно не взяв до уваги показання підсудного, що потерпілий сам собі спричинив ушкодження в області ока внаслідок удару держака лопати, яку тримав в руках. За висновками судово-медичної експертизи механізм утворення таким чином вказаного тілесного ушкодження не може бути підтверджено, оскільки індивідуальні властивості контактуючого предмета не відобразились. В ході відтворення обстановки і обставин події ОСОБА_6 не показував, що потерпілий сам собі спричинив ушкодження в області ока.
З врахуванням локалізації тілесних ушкоджень у потерпілого лобно-скронево-тім`яної області голови, їх кількості, сили нанесення ударів, які визвали крововиливи по всіх поверхнях головного мозку, знаряддя злочину, у колегії судів не виникає сумнівів що ОСОБА_6 діяв з умислом на спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .
Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до положення ст.65 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 362, 365, 366 КПК України (в редакції 1960 р.), колегія суддів,
Апеляції засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Зміївського районного суду Харківської області від 18.07.2014р. стосовно ОСОБА_6 без зміни.
Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_16