Справа № 1/0614/228/11
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2011 року Малинський районний суд Житомирської області

під головуванням судді Збицької К.Д.

з участю прокурора Гойдала О.Є.

секретаря Кравець Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ст. 185 ч.3 Кримінального кодексу України,

встановив :

29 липня 2011 року близько 22-ї години ОСОБА_1 з метою викрадення чужого майна проник по газовій трубі на балкон квартири свого діда ОСОБА_2, яка знаходиться в будинку №41 по вулиці Чехова в смт. Гранітне Малинського району, звідки таємно викрав пральну машину Таврія вартістю 100грн.

01 серпня 2011 року близько 10-ї години 30 хвилин ОСОБА_1 з метою викрадення чужого майна повторно по газовій трубі через балкон проник у квартиру свого діда ОСОБА_2, яка знаходиться в будинку №41 по вулиці Чехова в смт. Гранітне Малинського району, звідки повторно таємно викрав належне йому майно на суму 384грн., в тому числі: мобільний телефон Нокіа-1112 вартістю 140грн. з сім-карткою оператора мобільного звязку Діджус вартістю 10грн., 1кг курячих крил на суму 24грн., 2-х літрову алюмінієву каструлю вартістю 10грн., дві алюмінієві миски ємністю 10л та 8л відповідно вартістю 20грн. та 15грн., праски "АURORO" вартістю 140 грн., ліхтаря Фо-Дик вартістю 25 грн.

Підсудний у судовому засіданні свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинуваченні як в частині проникнення до помешкання діда, так і в частині викрадених речей та їх вартості. Показав, що протягом трьох років проживає в селі Українці із співмешканкою. Не було грошей, тому пральну машину, каструлю та миски здав на пункт прийому металобрухту, за виручені гроші купив продукти харчування. Був тверезий.

З показань потерпілого ОСОБА_2 він проживає в квартирі один. Під час викрадення пральної машини він спав. 01 серпня 2011 року їздив на велосипеді в аптеку, потім до сина. Коли повернувся, то від сусідів дізнався, що онук ОСОБА_1 викидав з його квартири речі. Двері в квартиру були відчинені. Виявивши крадіжку, заявив про крадіжку в міліцію. На даний час всі викрадені речі йому повернуто, претензій до підсудного не має. Враховуючи, що це його внук, просить не позбавляти його волі.

Вартість викрадених речей визначена висновком товарознавчої експертизи від 04 серпня 2011 року (а.с.66-69). Вона підсудним та потерпілим не оспорюється.

Згідно розписки потерпілого викрадені речі йому передані на зберігання (а.с.56).

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України за згодою підсудного, потерпілого, прокурора суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини, розмір заподіяної шкоди ніким не оспорюються, цивільний позов не заявлений. Наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.299 КПК України підсудному зрозумілі.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд визнає доведеною вину підсудного в умисному таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та поєднаному із проникненням у житло, і кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

При визначенні виду та міри покарання у відповідності до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_1 до вчинення цього злочину засудженим не був, але дані злочини вчинив під час досудового слідства за попередньо вчинену крадіжку. Характеризується він за місцем проживання посередньо, схильний до вживання алкогольних напоїв.

Вину свою визнав, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, завдану майнову шкоду частково відшкодував. Ці обставини суд визнає такими, які відповідно до ст.66 КК України помякшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, думки прокурора, потерпілого суд визнає за необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, за якою він засуджується, у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України судом не встановлено.

Речові докази підлягають поверненню потерпілому.

Керуючись ст.ст.323, 324, 327 Кримінально-процесуального кодексу України, -

засудив :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання 02 серпня 2011 року.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити тримання під вартою.

Речові докази пральну машину Таврія, мобільний телефон Нокіа-1112, 2-х літрову алюмінієву каструлю, дві алюмінієві миски ємністю 10 л та 8 л, ліхтар Фо-Дик, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_2, повернути йому за належністю, велосипед, належний ОСОБА_3, повернути йому.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуюча

Суддя: ОСОБА_4