Справа №1-9572007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007
року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого
судді Бабича О. П.

при секретарі Бондарчук Ю. А.

з участю
прокурора Коваль М. М.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Бобринець в залі судових засідань

Бобритнецького
районного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уроженки
с. Іванівка Бобринецького

району
Кіровоградської області та жительки с
Червонопілля Бобринецького району

Кіровоградської
області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не
працюючої, не одруженої, такої, що не має судимості, -

по ч.З ст.185,
ст. 304 КК України, -

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженки та жительки с. Паньково Бобринецького
району Кіровоградської області жительки, українки, громадянки України, з
неповною середньою освітою, не одруженої, такої, що не має

судимості
та навчається в Миколаївському ПТУ №10

по ч. З ст. 185
КК України, -

встановив:

Підсудні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а ОСОБА_2, крім того,
втягнення неповнолітньої у злочинну діяльність при слідуючих обставинах:

16 липня
2007 року близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_2, за попередньої змовою та разом
з неповнолітньою донькою ОСОБА_3, та невстановленими на даний час двома
особами, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, та маючи умисел
на таємне викрадення чужого майна, прийшли в двір ОСОБА_4, розташованого в
АДРЕСА_1 Бобринецького району. Біля двору ОСОБА_3 залишилась їх чекати, та щоб
при виникненні небезпеки могла їх попередити, а ОСОБА_2, разом з
невстановленими двома особами, підійшли до сараю, де через відчинені двері
проникли в середину приміщення, звідки, таємно викрали телицю ВРХ, вагою 400
кг., вартістю за 1кг. живої ваги 6 грн.40коп., на загальну суму 2560 грн., тим
самим завдавши потерпілому шкоди на вказану суму.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, цієї ж ночі, близько 2 години, маючи умисел на
здійснення крадіжки як найбільше чужого майна, ОСОБА_2 за попередньою змовою з
неповнолітньою ОСОБА_3, та невстановленими на даний час двома

особами, з
корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, маючи умисел на таємне
викрадення худоби, прийшли в двір домоволодіння ОСОБА_5, розташованого в АДРЕСА_2 Бобринецького
району, де біля присадибної ділянки ОСОБА_3 залишилась слідкувати, щоб разі
необхідності могла попередити співучасників, а ОСОБА_2 з невстановленими
особами проникли в середину незакритого сараю, звідки таємно викрали корову,
вагою 350 кг., вартістю 6 грн. за 1 кг. живої ваги, на суму 2170 грн.,
заподіявши потерпілому шкоду на вказану суму.

Викрадену худобу ОСОБА_2 продала необізнаній в злочинних
діях громадянці ОСОБА_6, в якої вказана худоба була вилучена працівниками
міліції та повернута потерпілим.

При вчиненні даних злочинів ОСОБА_2 втягнула свою
неповнолітню доньку ОСОБА_3 у злочинну діяльність, спонукавши до співучасті у
здійсненні зазначених діянь.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 повністю
визнала себе винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185
ст.304 КК України і показала, що вони були скоєні за обставин, вказаних
нею на досудовому слідстві, та доповнила, що здійснила крадіжки в наслідок
тяжкого матеріального становища її сім'ї.

У вчиненому щиро кається, просить не позбавляти її волі,
оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітня донька, яка навчається в
м. Миколаїв і не має іншої матеріальної
допомоги крім тієї, яку надає їй вона.

Підсудна ОСОБА_3 також повністю визнала себе винною у
вчиненні злочину, передбаченого ч.3
ст.185 КК України і підтвердила покази, дані нею на досудовому слідстві.

При цьому засвідчила, що до злочинних дій її спонукала
мати, маючи на меті допомогти їй матеріально.

У вчиненому розкаюється та просить не позбавляти її волі,
оскільки зробила для себе належні висновки і більше вчиняти подібних дій не
буде.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила в судовому засіданні факт
викрадення у неї корови в ніч на 16 липня 2007 року, яку потім повернули
працівники міліції.

На теперішній час претензій до підсудних вона не має.

У відповідності до
ст.299 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, суд визнав
недоцільним допитувати заявлених в обвинувальному висновку свідків,
досліджувати письмові та речові докази по справі, оскільки всі фактичні
обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував, чи правильно підсудні
розуміють зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності та істинності
їх позицій, а також роз'яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд, допитавши підсудних, потерпілу, вислухавши сторони
обвинувачення та захисту, приходить до висновку, що вина підсудних ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3
ст.185 КК України, а ОСОБА_2 ще й передбаченого ст. 304 КК України знайшла своє підтвердження
в судовому засіданні і їх діяння правильно кваліфіковані як таємне викрадення
чужого майна ( крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з
проникненням у приміщення та, відповідно, як втягнення неповнолітньої в
злочинну діяльність.

При призначенні покарання суд враховує ступінь суспільної
небезпечності вчинених злочинів, з яких, передбачений ч.3 ст185 КК України
відноситься до категорії тяжких, а передбачений
ст..З04 КК України - до середньої
тяжкості.

Особи винних за місцем проживання характеризуються
позитивно.

Обставини, що пом'якшують покарання підсудних - є їх щире
каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, та, щодо ОСОБА_3 - вчинення злочину,
будучи неповнолітньою.

Обставини, які б обтяжували покарання підсудних, судом
встановлено не було.

На
підставі викладеного, враховуючи, що підсудні вперше притягуються до
кримінальної відповідальності, злочини вчинили внаслідок збігу тяжкого матеріального

становища їх
сім'ї, а також відсутність матеріальних наслідків їх злочинних дій, суд вважає
необхідним та достатнім призначити їм покарання в межах санкцій статей
обвинувачення з послідуючим звільненням їх від призначеного покарання на
підставі ст.75 КК України, оскільки їх
виправлення можливе без ізоляції від суспільства, шляхом встановлення їм
іспитового терміну та покладення одного з обов'язків, передбачених в ст.76 КК України.

Речові докази( корови), які знаходяться у володінні
потерпілих - залишити їм у власність.

Керуючись ст. ст.
321-337 КПК України, суд. -

засудив:

Підсудну
ОСОБА_2 визнати винною
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185,
ст.304 КК України і призначити покарання: по ч.3 ст.185 КК України - у виді трьох років
позбавлення волі; по ст.304 КК України -
у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 70
КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених
покарань, остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у виді трьох років чотирьох місяців
позбавлення волі.

Підсудну ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України і
призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75
КК України підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання,
якщо вони на протязі одного року іспитового терміну не вчинять нового злочину
та у відповідності до ст.76 КК України
будуть повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну свого
постійного місця проживання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - залишити підписку про невиїзд.

Речові докази (корови) - залишити у власності потерпілих.

Апеляція на вирок може бути подана через Бобринецький
районний суд до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 15 діб з
моменту його проголошення.

Суддя (підпис)

Копія
вірна Суддя О. П. Бабич