Справа №10-270Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
КатегоріяДоповідач у 2 інстанції Орел
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Літвінова Є.В.

суддів Орла А.І., Костенко І.В.

з участю прокурора Троїцького В.Ю.

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2011 року, якою строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 продовжено до трьох місяців 26 днів, -

В С Т А Н О В И Л А :

23.08.2011 року органами досудового слідства порушено кримінальну справу за ч. 3 ст. 321 КК України щодо ОСОБА_5

27.08.2011 року за підозрою у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 було затримано згідно ст. 115 КПК України.

30.08.2011 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 продовжено строк затримання до 10 діб.

05.09.2011 року ОСОБА_5 предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України.

06.09.2011 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області обрано міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді взяття під варту.

23.09.2011 року відносно ОСОБА_5 порушено кримінальну справу за ч. 4 ст. 321 КК України.

18.10.2011 року строк досудового слідства по даній кримінальній справі продовжено першим заступником прокурора Київської області до чотирьох місяців.

13.10.2011 року старший слідчий в ОВС СУ ГУ МВС України в Київській області звернувся до суду з поданням, погодженим з першим заступником прокурора Київської області, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 до 3-х місяців 26 днів, тобто до 23.12.2011 року, обґрунтовуючи необхідність продовження строків тримання під вартою тим, що по справі необхідно виконати ряд слідчих дій, відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на інший, не повязаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_5 вчинила тяжкі злочини, перебуваючи на волі може вплинути на хід слідства та ухилитися від слідства та суду.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2011 року подання старшого слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 3-х місяців 26 днів, тобто до 23.12.2011 року. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_5 може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності, підстави для зміни раніше обраного запобіжного заході у вигляді тримання під вартою суд не вбачає, та вважає, що зміна раніше обраного запобіжного заходу на більш мякий не може забезпечити її належну процесуальну поведінку.

На дану постанову суду захисником ОСОБА_2 подана апеляція, в якій він просить постанову суду змінити та обрати міри запобіжного заходу, відносно ОСОБА_5, не повязану з триманням під вартою. Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що судом при прийнятті рішення були встановлені прямі підстави для зміни запобіжного заходу, зокрема належна процесуальна поведінка обвинуваченої, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, наявність ішемічної хвороби серця та інших хвороб. Однак суд, хоч і зазначив їх в постанові, однак при винесенні рішення не врахував.

Заслухавши суддю доповідача, захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтримали апеляцію і просять постанову суду скасувати та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на інший, не повязаний з триманням під вартою, думку прокурора, який просить постанову суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення частково.

У відповідності до ст. 165-3 КПК України, за відсутністю підстав для зміни запобіжного заходу чи у разі неможливості закінчення розслідування справи в частині доведеного обвинувачення, слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до суду з поданням про продовження строку тримання під вартою. У поданні зазначаються причини, у звязку з якими необхідно продовжити строк, обставини та факти, що належить дослідити, докази, які підтверджують, що злочин вчинено особою, яка тримається під вартою і обґрунтування збереження цього запобіжного заходу.

На думку колегії суддів в поданні слідчого належним чином не обґрунтовано відсутність підстав для зміни запобіжного заходу та необхідність збереження саме запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо обвинуваченої ОСОБА_5.

Так, в поданні слідчого зазначено, що підстави для зміни запобіжного заходу на інший, не повязаний з позбавленням волі відсутні, оскільки злочини вчинені ОСОБА_5 відносяться до категорії тяжких, перебуваючи на волі вона може вплинути на хід слідства та ухилитися від слідства та суду. Однак на підтвердження викладених в поданні міркувань, слідчий не навів ніяких аргументів.

Колегія суддів вважає, що посилання слідчого в поданні на вчинення ОСОБА_5 тяжких злочинів, є безпідставним. У відповідності до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. ОСОБА_5 на даний час лише обвинувачується у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

В поданні слідчого відсутні обєктивні дані про те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може вплинути на хід слідства та ухилитися від слідства та суду.

Колегія суддів знаходить за необхідне зазначити, що при продовженні строків тримання під вартою слід враховувати вимоги ст.ст. 148, 150, КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 має ряд тяжких хронічних захворювань, серед яких і ішемічна хвороба серця. Тому колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд першої інстанції повинен був врахувати крім іншого і стан її здоровя.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5, свою постанову обґрунтовує тим, що вона не визнала своєї вини, перебуваючи на волі може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності. Дані твердження суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими. Зокрема, невизнання своєї вини не може бути підставою для продовження строку тримання особи під вартою. Посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_5 може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності, обєктивно нічим не підтверджені.

За таких обстави, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що з врахуванням стану здоровя обвинуваченої ОСОБА_6, відсутності обєктивного підтвердження обставин, викладених в поданні слідчого та постанові суду першої інстанції щодо можливості ухилення ОСОБА_5 від слідства та суду та перешкоджання встановленню істини по справі, відсутності обґрунтування в поданні слідчого підстав неможливості зміни запобіжного заходу, подання слідчого про продовження строку тримання під вартою обвинувачено ОСОБА_5 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника ОСОБА_2 задовольнити частково. Постанову Києво-Святошинського суду Київської області від 21.10.2011 року, якою строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 продовжено до 23.12.2011 року скасувати. В задоволенні подання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України в Київській області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 до трьох місяців 26 днів, відмовити.