Справа №1-281/2008р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2008 року Бериславський місцевий суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Радченко С.В.

при секретарі Глушковій Л.М.

за участю прокурора Краснопьорова О.О.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бериславі Херсонської області справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.40 років Жовтня, Калужського району,
Калужської області, РРСФР, українки, гр-ки України, заміжньої, освіта середня,
не працюючої, судимої 26.04.2007 року Бериславський районним судом за ст.ст.204
ч.1, 75 КК України до обмеження волі строком на 2 роки з випробуванням з
іспитовим терміном 2 роки; 18.10.2007 року Бериславський районним судом за
ст.204 ч.1 КК України до сплати штрафу розміром 8500грн., мешканки АДРЕСА_1

за ст.204 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, не будучи зареєстрованою в органах державної влади як суб”єкт
підприємницької діяльності, не маючи ліцензії на право виготовлення та випуску
алкогольних напоїв, в порушення вимог Закону України „Про державну реєстрацію
виготовлення та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів” від 19.12.1995 року, з метою отримання не
контролюючого державою прибутку, в січні 2008 року незаконно придбала у
невстановлених осіб фальсифіковані алкгольні напої, які збула гр-ці ОСОБА_3., а
саме 95 пляшок коньяку та 167 пляшок горілки на загальну суму 1121,0грн., що
відповідно до заключення експерта №1008 від 23.04.2008 року не відповідають
вимогам ГОСТу 13741-91 „Коньяки. Технічні умови” та ДСТУ 4256:2003 „Горілки і
горілки особливі. Технічні умови” - по фізико-хімічним та органоліптичним
показникам та основним правилам виробництва горілки та коньяку.

Допитана у судовому засіданні по зазначеному епізоду підсудна ОСОБА_1 вину
свою визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, і пояснила, що вона ніде не
працює, має на утриманні хвору матір, з метою заробити на життя займається
продажем продуктів харчування на ринку „Старт” в смт.Козацьке. В січні 2008
року їй зателефонувала з міста Очакова, Миколаївської області жінка, якій вона
колись продала алкогольні напої та попрохала продати їй коньяк і горілку, які
виготовляються саморобним способом та реалізуються на ринку смт.Козацьке. Вона
погодилася і придбала у незнайомих їй реалізаторів 95 пляшок коньяку по ціні
5.90грн. за пляшку та 167 пляшок горілки по ціні 3.20грн. за пляшку. Зазначені алкогольні напої вона продала
ОСОБА_3. по ціні 6грн. за пляшку коньяку та 3.30грн. за пляшку горілки. У цьому
вона свою вину визнає повністю та чистосердечно розкаюється. Після цього
випадку вона жодного разу нікому не реалізовувала спиртні напої.

Окрім визнаючих показань, вина ОСОБА_1 у незаконному збуті алкогольних
напоїв гр-ці ОСОБА_3. повністю доведена у судовому засіданні, та
підтверджується зібраними судом доказами, а саме:

- свідок
ОСОБА_3. на досудовому слідстві пояснила, що в січні 2008 року вона дійсно
придбала на ринку села Козацьке у жінки на ім”я ОСОБА_1 95 пляшок коньяку по
ціні 6грн. за пляшку та 167 пляшок горілки по ціні 3.30грн. за пляшку (а.с.97);

- відповідно до висновку
експерта №1008 від 23.04.2008 року, представлені на експертизу зразки
алкогольних напоїв, вилучених у ОСОБА_3. та відібраних у якості
експерементальних зразків (а.с.68 п.а), не відповідають вимогам ГОСТу 13741-91
„Коньяки. Технічні умови” та ДСТУ 4256:2003 „Горілки і горілки особливі.
Технічні умови” - по фізико-хімічним та органоліптичним показникам та основним
правилам виробництва горілки та коньяку (а.с.74-75).

Суд вважає, що вина підсудної знайшла своє підтвердження у судовому
засіданні. Злочинні дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.204 ч.1 КК України,
тобто незаконне придбання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених
алкогольних напоїв.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що
вона в період з січня по березень 2008 року незаконно транспортувала незаконно
виготовлені алкогольні напої та спирт, а також обладнання для масового виготовлення
алкогольних напоїв до місця проживання своєї свекрухи в АДРЕСА_2, де стала
проживати постійно і де в сараї обладнала цех по виготовленню алкогольних
напоїв. 24.03.2008 року ОСОБА_1 незаконно транспортувала виготовлені нею
алкогольні напої на ринок „Старт” в смт.Козацьке, де продала 20 пляшок
фальсифікованого коньяку ОСОБА_4 по ціні 4грн. за 1 пляшку на суму 80грн.

9.04.2008 року при проведенні обшуку по місцю проживання ОСОБА_1 по
АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 2-літрова полімерна пляшка зі вмістом
спирту, та полімерна пляшка ємністю 0,25л зі вмістом спирту.

9.04.2008 року при проведенні обшуку в АДРЕСА_2, в будинку який належить
ОСОБА_5 і де остання постійно мешкає, було виявлене та вилучене обладнання для
виготовлення алкогольних напоїв, спирт та фальсифікований коньяк.

Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи №414/к-1529/т від
24.04.2008 року, зразки рідин, представлених експертам, не відповідають вимогам
ГОСТу 13741-91 „Коньяки. Технічні умови” та ДСТУ 4256:2003 „Горілки і горілки
особливі. Технічні умови”, та, в разі їх вживання, вони можуть представляти
загрожу здоров”ю та життю людини.

Тобто ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.204
чч.1, 2. 3 КК України.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину по вищезазначеним епізодам
не визнала повністю та пояснила, що вона не продавала алкогольні напої ОСОБА_4
в березні 2008 року на ринку „Старт” в смт.Козацьке, оскільки після січня 2008
року взагалі не займалася продажем фальсифікованих алкогольних напоїв. Щодо
виявленого під час обшуку у неї вдома по АДРЕСА_1 спирту в двох полімерних
плшках, то вважає, що даний спирт був придбаний її чоловіком для власного
вживання. Щодо виявленого під час обшуку по АДРЕСА_2 обладнання для
виготовлення алкогольних напоїв та самих алкогольних напоїв, то вона не має до
них ніякого відношення, оскільки не проживає і ніколи не приживала по
зазначеній адресі і не знає кому належить виявлена там незаконна продукція та
обладнання.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши підсудну, свідків, вважає що
винність ОСОБА_1 у вчинені злочинів, передбачених ст.204 ч.1 КК України (епізод
збуту алкогольних напоїв ОСОБА_4), ст.204 ч.2, ст.204 ч.3 КК України не знайшла
свого підтвердження у судовому засіданні.

Так, обвинувачення у незаконному збуті алкогольних напоїв ОСОБА_4
грунтується на протоколі проведення оперативної закупівлі від 24.03.2008 року
(а.с.18), показаннях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_4., відносно якого застосовані заходи безпеки і анкетні дані
якого були змінені суду пояснив, що в
березні 2008 року його запросили бути закупником фальсифікованих алкогольних
напоїв в смт.Козацьке, Бериславського району. Він погодився і зателефонував
жінці на ім”я ОСОБА_1, з якою домовився про купівлю 20 пляшок коньяку по ціні
4грн. за пляшку. Він повідомив на якому буде автомобілі і, по приїзду на ринок,
до нього підійшла жінка, якій дав 80грн., вона відійшла і через 20 хвилин на
„скутері” привезла у мішку коньяк, який він поклав у машину та поїхав. Через
деякий час йому для впізнання пред”явили фотознімки, вірніше ксерокопії
фотознімків, на одному з них він впізнав особу, у якої придбавав коньяк.
Впізнав він її по характерним ознакам форми носа та губ. При цьому особа, у
якої він придбавав коньяку, при продажу вигледіла так само, як і на фотографії.

Свідки ОСОБА_6. та ОСОБА_7 під час досудового слідства пояснювали, що
24.03.2008 року вони були запрошені працівниками податкової міліції бути
присутніми у якості понятих при оперативній закупівлі коньяку в смт.Козацьке, Бериславського
району, Херсонської області. Вони бачили як закупник на ринку зустрівся з
незнайомою жінкою, яка відійшла і повернулася пішки з мішком, який сама поклала
в автомобіль закупника (а.с.90, 91).

Суд вважає вищезазначені показання суперечливими такими, що не знайшли
свого підтвердження в судовому засіданні і не доводять вину підсудною у
вчиненні злочину, передбаченого ст.204 ч.1 КК України.

Так, свідок ОСОБА_4. говорить про те, що жінка під”їхала з коньяком на
мопеді (скутері), що заперечується понятими, які показують, що жінка принесла
коньяк пішки. Допитаний у судовому засіданні слідчий ОСОБА_9 також пояснив, що
мопеда у обвинуваченої виявлено не було. ОСОБА_1 суду пояснювавла, що у неї
ніколи не було скутера і вона не може ним керувати.

Також не знаходять свого підтвердження показання ОСОБА_4 про те, що він
впізнав жінку на фото і вона виглядає так, як і при закупівлі. Суд вважає, що
фото ОСОБА_1, зображене на протоколі впізнання (а.с.98), на якому їй було 29
років (як пояснила сама ОСОБА_1), ніяким чином не відповідає зовнішності
підсудної під час розгляду справи, коли її вік становить 40 років. Це також
непрямим чином підтверджується і протоколом впізнання свідку ОСОБА_3., яка не
змогла на пред”явленому їй фото впізнати підсудну (а.с.95).

Крім того органом досудового слідства не були вилучені кошти, ніби-то
отримані підсудною за проданий нею коньяк. Особа підсудної не була пред”явлена
для впізнання понятим і така можливість вже втрачена, оскільки поняті
пояснюють, що пізніше їм стало відомо, що продавцем коньяку являється ОСОБА_1

За таких обставин слід вважати, що вина ОСОБА_1 у збуті алкогольних напоїв
ОСОБА_4 є недоводеною і даний епізод підлягає виключенню з обвинувачення
підсудної.

Обвинувачення в незаконному виготовленні алкогольних напоїв з використанням
обладнання, що забезпечує масове виробництво, а також збут алкогольних напоїв,
що становлять загрозу життю та здоров”ю людей грунтується на протоколах обшуку,
заключенні судово-токсикологічної експертизи.

Відповідно до протоколу обшуку будинку
АДРЕСА_1 (а.с.60) вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_1 виявлено та
вилучено 2-літрову та 0,25-літрову полімерні пляшки зі спиртом.

Свідок ОСОБА_8. - донька підсудної - суду пояснила, що вилучені у них вдома
пляшки зі спиртом вона особисто придбала для свого батька, для власного
споживання.

Зважаючи на кількість вилученого спирту та показання свідка, суд вважає
недоведеним, що зазначений спирт зберігався з метою незаконного виготовлення з
нього алкогольних напоїв та подальшого збуту.

Сам факт зберігання 2,25л спирту за місцем свого проживання не тягне за
собою кримінальну відповідальність, передбачену ст.204 КК України, тому по
епізоду зберігання 2,25л спирту, який становить загрозу життю та здоров”ю людей
з метою його збуту підсудна підлягає виправданню за недоведеністю та
відсутністю в її діях складу злочину.

Відповідно до протоколу обшуку будинку АДРЕСА_2 (а.с.57) вбачається, що за
вказаною адресою виявлений цех по виробництву алкогольних напоїв з обладнанням
для їх виготовлення та готовою продукцією.

Як вбачається з довідки БТІ (а.с.54), домолодіння по АДРЕСА_2 в
смт.Козацьке не зареєстроване. Слідством було достовірно встановлено, що за
вказаною адресою прописана та проживає ОСОБА_8 - свекруха підсудної.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_8. суду пояснила, що її невістка
ОСОБА_1 ОСОБА_1 ніколи не проживала та не проживає у належному їй будинку. Усе
виявлене під час обшуку незаконне обладнання не може належати ОСОБА_1, оскільки
вона не має до нього ніякого відношення. Вилучене обладнання належало її
колишній квартирантці.

Допитаний у судовому засіданні слідчий ОСОБА_9 суду пояснив, що особисто
проводив обшук будинку АДРЕСА_2 і ним було встановлено, що там проживає
свекруха обвинуваченої. Однак він припустив, що обладнання для виготовлення алкогольних
напоїв мабуть належить ОСОБА_1, оскільки остання не раз притягувалася до
кримінальної відпоідальності за ст.204 КК України, а за її місцем проживання
проводився ремонт, тому він вважав, що ОСОБА_1 перебралася жити до свекрухи.

За таких обставин суд вважає недоведеним участь ОСОБА_1 у виготовленні
алкогольних напоїв з використанням обладнання, що забезпечує масове
виробництво, а також збут цих алкогольних напоїв, що становлять загрозу життю
та здоров”ю людей, оскільки підсудна прописана та фактично проживає за іншою
адресою (а.с.54, 136), а припущення органу досудового слідства про гіпотетичну
можливість того, що ОСОБА_1 використовує будинок своєї свекрухи для
виготовлення алкогольних напоїв судом не сприймаються, оскільки припущення не
можуть бути доказами. Таким чином по факту виготовлення алкогольних напоїв з
використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво, а також збут цих
алкогольних напоїв, що становлять загрозу життю та здоров”ю людей підсудна
підлягає виправданню за недоведеністю та відсутністю в її діях складу злочину.

Обвинувачення в збуті гр-ці ОСОБА_3. алкогольних напоїв, що становлять
загрозу життю та здоров”ю людей грунтується на висновку судово-токсикологічної
експертизи №414/к-1529/т від 24.04.2008 року (а.с.86).

Суд вважає дане обвинувачення також недоведеним, оскільки воно грунтується
на неналежному доказі.

Так, відповідно до протоколу відібрання експериментальних зразків для
проведення експертизи вбачається, що на експертизу направляються зразки
алкогольних напоїв, отримані в результаті проведення оперативної закупівлі
22.01.2008 року в м.Очакові (у гр-ки ОСОБА_3.). Дані зразки під №№1, 2
опечатані полосками паперу з підписами понятих (а.с.68)

З висновку експерта вбачається, що в лабораторію доставлені зразки (в т.ч.
під №№1, 2) не в опечатаному стані без будь-яких підписів.

За таких обставин виникають сумніви у відповідності рідин, по яким дано
висновок експерта з тими алкогольними напоями, які фактично збула ОСОБА_1
громадянці ОСОБА_3. в січні 2008 року.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові від 11.02.2005 року №2
„Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування” у пункті десятому зазначає, що
неприпустимим є повернення справи на додаткове розслідування у випадках, коли
немає доказів, які б підтверджували обвинувачення, і вичерпані всі можливості
одержання додаткових доказів. За таких обставин суд має витлумачити всі сумніви
на користь підсудного і постановити згідно з ч. 4 ст. 327 КПК виправдувальний
вирок.

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудна ОСОБА_1 за
ст.204 ч.1 КК України (епізод збуту алкогольних напоїв ОСОБА_4), ст.204 ч.2,
ст.204 ч.3 КК України підлягає виправданню за відсутністю в її діях складу
злочину у зв”язку з недоведеністю.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року
„Про практику призначення судами кримінального покарання”, коли санкція
закону, за яким особу визнано винною,
нарівні з позбавленням
волі на певний строк передбачає
більш м'які види покарання, при постановленні вироку потрібно
обговорювати питання про
призначення покарання, не пов'язаного з
позбавленням волі.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, наявність непогашених
судимостей, добровільне виконання попереднього вироку у вигляді штрафу шляхом
його виплати у повному об”ємі, дану на особу в цілому позитивну громадську
характеристику, і вважає, що їй слід призначити покарання у вигляді штрафу,
тому що її виправлення ще можливе без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудної являється вчинення злочину
повторно.

Обставиною, що пом”якшує покарання ОСОБА_1 суд визнав щире каяття у
вчиненому.

Речові докази по справі (а.с.63, 66), а саме незаконно виготовлена
продукція та обладнання для її виготовлення підлягають знищенню.

Судові витрати відповідно до довідки слідчого по справі відсутні (а.с.168).

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнавши винною ОСОБА_1 за ст.204 ч.1 КК України до сплати штрафу у розмірі
семиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (одинадцять тисяч
дев”ятсот грн.) з конфіскацією всієї незаконно виготовленої продукції.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у вигляді штрафу при
призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не
підлягають і виконуються самостійно.

За ст.71 КК України, за сукупністю вироків, вважати ОСОБА_1 засудженою за
вироком суду від 26.04.2007 року до обмеження волі строком на два роки з
конфіскацією всієї незаконно виготовленої продукції.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання за
зазначеним вироком з випробуванням, встановивши іспитовий строк в три роки,
якщо вона протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені
на неї обов”язки. Згідно ст.76 КК України покласти на підсудну обов”язок
періодично з”являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи КВС про зміну свого місця проживання чи роботи.

Згідно ст.72 ч.3 КК України, покарання за цим вироком та покарання за
вироком суду від 18.10.2007 року у вигляді штрафу розміром 8 500грн. виконувати
самостійно.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку
про невиїзд.

За ст.ст. 204 ч.2, 204 ч.3 КК України ОСОБА_1 - виправдати за відсутністю в
її діях складу злочину у зв”язку з недоведеністю.

Речові докази по справі (а.с.63, 66), а саме незаконно виготовлену
продукцію та обладнання для її виготовлення - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області
протягом п”ятнадцяти днів з часу його проголошення, шляхом подачі скарги до
місцевого суду Бериславського району.

Суддя С.В.
Радченко