Справа
№1-45 2007 рік
ВИРОК ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року Тельманівський районний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Залізняк
P.M.

при секретарі Ігнатенко
В.В.

за участю прокурора Берлізова
A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Тельманове кримінальну
справу

за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с Греково-Олександрівка
Тельманівського району Донецької області, громадянки України, з середньою
освітою, не одруженного, не працюючого, мешкаючого по АДРЕСА_1, раніше не
судимого

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ

Підсудний ОСОБА_1, зобов"язаний згідно рішення
Тельманівського районного суду Донецької області від 15.03.2004 року сплачувати
алімети на користь потерпілої ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в період з 01
травня 2006 року по 24 січня 2007 року, з метою злісного ухилення від сплати
встановлених рішенням Тельманівського районного суду аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, діючи умисно, з корисливих мотивів, незважаючи на
відповідні попередження держвиконавця Тельманівської державної виконавчої
служби, шляхом непрацевлаштування, тривало, систематично і наполегливо, тобто
злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
неповнолітніх дітей, внаслідок чого, за вказаний вище період утворилась
заборгованість у розмірі 2353,55 грн.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в
пред"явленому обвинуваченні визнав повністю, показав, що вчинив
інкріміноване йому злочинне діяння у зазначені у вироку час, місці, при
зазначених обставинах, у вчиненому розкаявся, прохав суворо не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового розгляду, у
відповідності із' ст.299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів
відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.оскільки підсудний
правильно розуміє їх зміст, повністю визнав, себе винним у пред"явленому
йому обвинуваченні, та у суда
немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Крім
визнавальних показань підсудного, його вина у вчиненні злочину підтверджується:

2

виконавчим
листом (а.с.8-9); розрахунком заборгованості (а.с.10); попередженнями
(а.с.21-25).

Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази у
сукупності, суд дійшов висновку, що подія злочину у якому звинувачується
підсудний ОСОБА_1, мала місце в період з 01 травня 2006 року по 24 січня 2007
року; вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні цього злочину доведена повністю та що
дії підсудного правильно кваліфіковані за ст. 164 ч.1 КК України як ухилення
від сплати аліментів на утримання дітей.

Суд при призначенні підсудному ОСОБА_1 певного виду та
конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ст.164 ч.1 Особливої
частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу,
враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, а саме, що він вчинив
умисний злочин невеликої тяжкості проти особистих прав і свобод людини і
громадянина, особу винного, що характеризується задовільно, не працюючого,
раніше не судимого.

Як обставину, що пом"якшує покарання підсудного, суд
враховує щире каяття підсудного у вчиненому.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне
призначити покарання підсудному ОСОБА_1 у виді громадських робіт.

Керуючись
ст.ст. 321-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому
ст.164 ч.1 КК України та призначити йому покарання за ст. 164 ч.1 КК України у
виді громадських робіт строком на вісімдесят годин.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 -
підписку про невиїзд - залишити без змін до набрання вироком чинності.

Апеляція
на вирок суду може бути подана через суд, який постановив вирок, до
Апеляційного суду Донецької області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.