Справа № 738/681/15-к
№ провадження 1-кп/738/69/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2014 року за № 0000411, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
08 жовтня 2014 року близько 21-30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території ТОВ «Мена Авангард», розташованої по вул. Сидоренка в м. Мена Чернігівської області, з метою заволодіння чужим майном, збив з ніг ОСОБА_5 та наніс не менше двох ударів кулаками по тілу потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців грудної клітини зліва та скроневої ділянки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_3 відкрито, всупереч волі потерпілого, заволодів його грошима у сумі 150 грн. та ліхтариком китайського виробництва УАЛА моделі УJ -2812 вартістю 90 грн., заподіявши ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 240 грн..

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, потерпілий, законний представник підозрюваного, захисник не заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його обґрунтованість, при цьому законний представник підозрюваного зазначила, що її син буде лікуватися добровільно.

Відповідно до ст. 513 КПК України, п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді справи про застосування примусових заходів медичного характеру суд повинен з`ясувати: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
З метою вирішення питань, передбачених ч.1 ст.513 КПК України: чи мали місце суспільно-небезпечні діяння та чи вчинені вони ОСОБА_3 , судом були досліджені докази сторони обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду показав, що у 2014 році він працював охоронцем ТОВ «Мена Авангард», 08 жовтня 2014 року близько 18-00 год. приступив до роботи в нічну зміну. Цього ж дня близько 21-00 год. здійснював обхід території товариства, в цей час ОСОБА_8 йшла поряд з ним додому, неподалік від будівлі дитячого садочка до них ззаду підійшов ОСОБА_9 і запитав, що вони тут роблять, на що він відповів, що працює охоронцем і територія, на якій він знаходиться, охороняється й попросив його залишити територію товариства. Після цього ОСОБА_3 став махати руками, збив його з ніг й став наносити удари кулаками по голові та тулубу, його поведінка була неадекватна, кричав, погрожував ОСОБА_8 , яка намагалася їх розборонити. Коли він лежав на землі, ОСОБА_3 витягнув у нього з кишені гроші в сумі 150 грн., заволодів його ліхтариком й втік. Він намагався його зупинити, але не зміг. Повернувшись на місце події, знайшов телефон, який ОСОБА_3 загубив під час бійки, знайшов у телефоні номер його матері, зателефонував їй, повідомив про те, що трапилось та запропонував зустрітись наступного дня. Оскільки назустріч з ним ніхто не прийшов, звернувся до міліції та в лікарню. На даний час шкода йому відшкодована, претензій до підозрюваного не має.

Свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду показала, що станом на 08 жовтня 2014 року вона працювала у ТОВ «Мена Авангард» завідувачем складу. Цього ж дня близько 21-00 год. йшла з роботи, в цей час ОСОБА_5 здійснював обхід території товариства, несподівано для них з`явився ОСОБА_3 , запитав, що вони тут роблять, погрожував зателефонувати своєму сусіду, який з ними розбереться, потім накинувся на потерпілого, збив його з ніг, сів на нього зверху і став наносити удари, на її прохання залишити ОСОБА_5 не реагував, погрожував переламати і їй руки й ноги, після чого вона відійшла в сторону, хотіла зателефонувати сину, але останній не відповідав на її дзвінки. Коли повернулась на місце події, потерпілий підіймався з землі, ОСОБА_3 кричав, що їй не жить, став втікати, ОСОБА_10 кричав, щоб він повернув ліхтарик. Наступного дня дізналася від потерпілого, що у нього пропали гроші і він знайшов телефон ОСОБА_3 ..

Окрім показань потерпілого та свідка, фактичні обставини кримінального провадження підтверджуються іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.
05 листопада 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Менського РВ УМВС України в Чернігівській області із заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_9 , який на території ТОВ «Мена Авангард» спричинив йому тілесні ушкодження та заволодів його речами, а саме ліхтариком китайського виробництва та грошима в сумі 150 грн..

На підставі заяви ОСОБА_5 08 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 зазначено як особу, яку повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000411.

Згідно з актом добровільної видачі від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки Nokia 1110 біло-сірого кольору, який він знайшов 08 жовтня 2014 року на території ТОВ «Мена Авангард», даний телефон ОСОБА_3 загубив на місці події.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 11 грудня 2014 року № 4163/14-24 середня ринкова вартість ліхтаря марки «УАЛА» модель YJ-2812 станом на 08 жовтня 2014 року складає 90 грн.

Наявність у потерпілого ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 222 від 24 листопада 2014 року, згідно з яким у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців грудної клітини зліва та скроневої ділянки зліва, що могли утворитись від дії тупих предметів, в тому числі при нанесенні ударів кулаками чи ногами (необхідно не менше 2 ударів), в тому числі в час та при обставинах вказаних в постанові, вказані тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту та тверду поверхню.

За повідомленням КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» від 28 листопада 2014 року №475 ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом: F-20.0.

Згідно з висновком судовопсихіатричної експертизи №28 від 15 січня 2015 року у ОСОБА_3 мали місце клінічні ознаки параноїдної шизофренії (F-20.0 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), які позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. У ОСОБА_3 на теперішній час мають місце клінічні ознаки параноїдної шизофренії (F-20.0 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), які перешкоджали його участі у проведенні досудового розслідування та судовому розгляді по даному кримінальному провадженню і йому показані примусові заходи медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Дослідивши вказані вище докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинено злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України - відкрите заволодіння чужим майном, вчиненим із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, яка повинна відповідати вимогам статті 513 КПК України і містити в собі, як формулювання суспільно-небезпечного діяння, визнаного судом встановленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.
За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Беручи до уваги, що ОСОБА_3 потребує застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Речові докази: мобільний телефон Nokia 1110, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Менського РВ УМВС України в Чернігівській області, повернути законному володільцю.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено. Таким чином, процесуальні витрати у сумі 98,40 грн. підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 292, ст.ст. 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, а саме до Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні.

Речові докази: мобільний телефон Nokia 1110, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Менського РВ УМВС України в Чернігівській області, повернути законному володільцю.

Процесуальні витрати у сумі 98,40 грн. віднести за рахунок держави.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1