Справа № 10-33/2007
р. Головуючий у І інст. Кобзар В.М
Доповідач: Волинець М.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

1 березня 2007 року Колегія суддів Судової палати
у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Волинця М.М.

суддів Ревера В.М.,
Тенюха В.П.

за участю прокурора Вихопень П.Б.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляцію адвоката, який брав участь у розгляді цього подання в суді першої
інстанції,-

встановила:

постановою Жовківського районного суду Львівської області від 20.02.2007 року подання ст. о/у ВКР Жовківського РВ УМВСУ у Львівській
області Гука І.М. за погодженням з прокурором Жовківського району задоволено.

Обрано громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_2 запобіжний захід - взяття під варту до його
екстрадиції з території України.

Органами слідства СВ Алмаликського РВВС Ташкентської області Республіки Узбекистан порушено кримінальну справу №01/2114 від 17.09.2004 року відносно ОСОБА_2 - громадянина Республіки Узбекистан,
та пред'явлено йому обвинувачення за ст. 169 ч.4 п."А" КК Республіки Узбекистан /крадіжка в
особливо великих розмірах/ та ст.297 ч.2 п
"Б" /угон транспортного засобу по попередній домовленості з групою осіб/ КК Республіки Узбекистан за вчинення
таємного викрадення в групі осіб майна гр.ОСОБА_3 в
м.Алмалик, а саме: викрадення 09.11.2003 року автомобіля марки
"Нексія", що спричинило збитків потерпілому на
суму 13.705.400
сумов та оголошено його в розшук 17.09.2004 року розшукова справа №01.3170 від 05.10.2004 року, МДР від 13.10.2004 року.

Адвокат ОСОБА_1 подав апеляцію на постанову Жовківського районного суду
Львівської області від 20.02.2007 року, в якій просить вказану
постанову суду скасувати.

В своїх обгрунтуваннях апеляції покликається на те, що згідно ст.13
"Мінської Конвенції про правову допомогу і
правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах"
Документи, які на території одної з домовляючихся країн виготовлені і
засвідчені установою, або спеціально
уповноваженою на то особою в межах їх повноважень і по встановленій формі скріплені гербовою печаткою приймаються на територіях
інших сторін з доказовою силою офіційних документів, тоді як в матеріалах
подання відсутній будь-який документ скріплений гербовою
печаткою, а наявні лише факсові повідомлення.

Відповідно до ст.57 "Мінської Конвенції про правову допомогу і правові
відносини в цивільних, сімейних та кримінальних
справах" видача не приводиться, якщо особа являється громадянином
запитуючої сторони.

ОСОБА_226.11.2005 року одружився з громадянкою України
ОСОБА_4 і від цього шлюбу у них народилась дитина ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку із чим ОСОБА_2 звертався з питанням про отримання громадянства України, яке на даний час
не вирішено.

Суд першої інстанції повинен був керуватись, окрім конвенції і КПК України,
а відповідно подання взагалі не могло розглядатись,
оскільки воно було підписано оперуповноваженим Жовківського РВ УМВСУ у
Львівській області Гуком, яке було затверджено
начальником Жовківського РВ і не погоджено з прокурором, тобто подання про взяття
під варту підписано не уповноваженими на те особами.

Крім того, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_2 на законних
підставах залишив територію Республіки
Узбекистан в липні 2004 року, а кримінальна справа відносно
нього порушена лише у вересні цього ж 2004
року.

Під час проживання на території України, куди Леськів прибув, оскільки є
українцем, а його сім'я була репресована та вивезена в Узбекистан силоміць,
постійно реєструвався по місцю проживання і не скривався від
правоохоронних органів, а тому вважає, що запобіжний захід - взяття під варту
відносно ОСОБА_2 обрано незаконно.

Заслухавши доповідача, виступ адвоката на підтримку доводів апеляції,
міркування прокурора про залишення постанови
судді без змін, ознайомившись та перевіривши матеріали подання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляцію слід
залишити без задоволення.

У відповідності до ст. 61 "Мінської Конвенції про правову
допомогу і правові відносини в цивільних, сімейних та
кримінальних справах" - взяття під варту до одержання вимоги про видачу зазначено, що особа, видача якого
проводиться по клопотанню може бути взята під
варту і до одержання вимоги про видачу. В клопотанні повинна міститися покликання на постанову про взяття під варту, і що вимога
про видачу буде направлена додатково.

Згідно даних отриманих факсовим зв'язком з Алмаликського МВВС Ташкентської області Республіки Узбекистан в клопотанні начальника
підтверджено розшук ОСОБА_2, та зазначено про його арешт і що
запит про екстрадицію буде надано додатково.

Підтверджено, що ОСОБА_2 являється громадянином Республіки Узбекистан, про вихід із
громадянства даної країни не повідомляв і не звертався.

Надано дані паспортного обліку із фотографіями ОСОБА_2 Також надано постанови органу слідства СВ Алмаликського МВВС Ташкентської
області Республіки Узбекистан про порушення
кримінальної справи №01/2114 щодо ОСОБА_2 та притягнення його в якості обвинуваченого за ст.ст. 267 ч.2 п. "Б", 169 ч.4 п. "А" КК Республіки Узбекистан за вчинення
таємного викрадення в групі осіб майна ОСОБА_3 в м.Алмалик, а саме: викрадення 09.11.2003 року автомобіля марки
"Нексія", що спричинило збитків потерпілому на суму 13.705.400 сумов, та оголошено його в розшук 17.09.2004 року, обрано міру запобіжного заходу у
вигляді - взяття під варту, санкціоноване
прокурором м.Алмалик молодшим радником юстиції
Тожиєвим Д.А. від 21.09.2004 року.

ОСОБА_2не є громадянином України, щодо нього порушено кримінальну справу за вчинення злочину на території Республіки Узбекистан,
та немає даних про її закриття чи закінчення строків давності, немає
даних про порушення даної кримінальної справи в порядку приватного обвинувачення. ОСОБА_2розшукується за вчинення злочинів
передбачених ст.169 ч.4 п."А"/позбавлення волі від 5(п'яти) до
15(п'ятнадцяти) років з конфіскацією майна/ та ст.297 ч.2
п."Б"/позбавлення волі від 5(п'яти) до 10(десяти) років з конфіскацією
майна/, а тому судом першої інстанції у відповідності до чинного законодавства правильно обрано ОСОБА_2 запобіжний захід взяття під варту до його екстрадиції
з території України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 362, 365, 366,
382 КПК України,

колегія суддів,-

ухвалила:

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 20.02.2007 року про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту до його екстрадиції з території України
залишити без змін, а апеляцію його адвоката ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвала винесена
в нарадчій кімнаті в одному примірнику.