У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.

суддів

Школярова В.Ф. і Нікітіна Ю.І.

розглянула в судовому засіданні в місті Києві 17 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на судові рішення щодо нього,
-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 19 січня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження,
неодноразово судимого,

останній раз 23.06.2005 р. за ч.1
ст.309

КК України на 2 роки позбавлення
волі зі

звільненням від відбування
покарання з

випробуванням з іспитовим строком 2
роки,

засуджено за ч.1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч.1
ст.129 КК України на 6 місяців арешту, за ст. 395 КК України на 6 місяців
арешту. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів йому визначено 5
років позбавлення волі, а на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків
визначено остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 30 травня 2006 року вирок змінено: виключено з вироку рішення про
засудження ОСОБА_1 за ч.1 ст.129 КК України і постановлено вважати його
засудженим за ч.1 ст.121 і ст.395 КК України з застосуванням ст.ст.70, 71 КК
України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

З урахуванням змін, внесених судом
апеляційної інстанції, ОСОБА_1 засуджено за те, що він о 4-ій годині ночі 18
червня 2005 року, будучи у стані алкогольного сп'яніння і перебуваючи у
квартирі АДРЕСА_1 в м. Донецьку, в процесі сварки, що виникла на ґрунті
особистих неприязних стосунків, наніс потерпілому ОСОБА_5 удар ножем у ліву
щоку обличчя, заподіявши непоправне знівечення обличчя, тобто тяжке тілесне
ушкодження.

Крім того, ОСОБА_1 засуджено за те,
що він 5 липня 2005 року, залишивши без поважних причин місце свого проживання,
порушив правила адміністративного нагляду, встановленого щодо нього 5 квітня
2004 року постановою Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької
області.

У касаційній скарзі і доповненнях
до неї ОСОБА_1, не оспорюючи обґрунтованості його засудження за ст.395 КК
України, посилається на незаконність засудження за ч.1 ст.121 КК України,
зазначаючи, що злочину щодо ОСОБА_5 не вчиняв. Посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність
досудового слідства і судового розгляду справи. З наведених мотивів просить
скасувати в цій частині постановлені щодо нього судові рішення і закрити справу
за недоведеністю його винності у вчиненні цього злочину. Крім того, вважає, що
йому призначене занадто суворе покарання.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши матеріали кримінальної справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для внесення справи на касаційний
розгляд з метою її перегляду.

Висновки суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені сукупністю зібраних у
справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених судом в основу вироку
доказів.

Зокрема, винність ОСОБА_1
підтверджена показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що саме цей засуджений під
час сварки, яка виникла раптово, став погрожувати йому вбивством і наніс удар
ножем в обличчя.

Факт нанесення ОСОБА_1ом тілесних
ушкоджень ножем ОСОБА_5 підтвердили свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, показання
яких повністю узгоджуються з показаннями потерпілого і є послідовними.

Крім цього, даними висновку
судово-медичного експерта підтверджено, що виявлена у ОСОБА_5 різана рана
обличчя є таким ушкодженням, яке є непоправним, а суд обґрунтовано визнав, що
це ушкодження знівечило обличчя. Сукупність цих ознак свідчить про те, що
потерпілому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

Як видно із матеріалів справи,
органи досудового слідства і суд дослідили всі обставини справи, які мали
істотне значення для правильного її вирішення, і проявів упередженості, як з
боку слідчих органів, так і суду, щодо ОСОБА_1 не виявлено.

Тому посилання у скарзі засудженого
на однобічність, неповноту і необ'єктивність досудового слідства і на те, що
вирок ґрунтується на незаконних доказах, є безпідставними.

Вважати, що судом неправильно
застосований кримінальний закон, або що призначена засудженому міра покарання
не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, немає
підстав. Його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України та ст.395 КК
України.

Істотних порушень кримінально-процесуального
закону, які тягнуть скасування або зміну постановлених у справі судових рішень,
не виявлено.

Керуючись ст.394 КПК України,
колегія суддів,

У
Х В А Л И Л А :

відмовити у задоволенні касаційної
скарги ОСОБА_1.

С у д д і :

Паневін В.О. Школяров В.Ф. Нікітін Ю.І.