Справа № 525/916/13-к
Провадження № 1-кп/525/60/2013
У Х В А Л А

07.08.2013 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Лисенко Н.В.

за участю

секретаря Валенка Р.І.

прокурора Корсуна В.С.

обвинуваченого ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. ОСОБА_3 Полтавської обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000304, за обвинуваченням

ОСОБА_1, 18.10.1975 року

народження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1

Полтавської області пров. Різьбярів, 7, українця, з

середньою технічною освітою, працюючого водієм у 3

ТВУЗ м. Миргород раніше не судимого

у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч.1 ст.162

та ч.2 ст. 125 КК України,

встановив:

27 червня 2013 року прокурор Миргородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 направив до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000304 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000304 17 січня 2013 року.

На підставі ухвали апеляційного суду Полтавської області від 19.06.2013 року, враховуючи, що одним з потерпілих є суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М., на підставі ст. 34 КПК України кримінальне провадження № 0000304 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України, передано з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області до Великобагачанського районного суду Полтавської області для розгляду його по суті.

З обвинувального акту вбачається що 22 грудня 2012 року близько 19 години обвинувачений ОСОБА_1, пререслідуючи ціль відвідати ОСОБА_2, яка тимчасово проживала в житлі ОСОБА_5,яке розташоване до АДРЕСА_1, за відсутністю власниці , прибув до вищевказаної квартири, де поздвонив у дверний дзвоник. Після цього, усвідомлюючи факт належності житла, до якого намагався увійти, ОСОБА_5, та не, отримавши дозволу останньої на вхід до її помешкання, в той час коли двері відчинила ОСОБА_6, без будь-якого запрошення останньої, увійшов до квартири, де вчинив нею сварку з застосуванням сили щодо неї, чим порушив недоторканність житла ОСОБА_5.

4 квітня 2013 року в період часу між 20 годиною та 21 годиною вечора обвинувачений ОСОБА_1, перебуваючи в житлі ОСОБА_2, що розташоване в м. Миргород Полтавської області по вул. Вовка, 7 , вчинив сварку із потерпілою ОСОБА_2, яка переросла в бійку, у ході якої обвинувачений ОСОБА_1 наніс потерпілій ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців, що розташовані на зовнішній поверхні правого стегна, в ділянці правого та лівого колінного суглоба, на грудній клітині справа, на передньо внутрішній поверхні лівого плеча, навколо лівого ока, на лобі зліва, на нижній щелепі зліва, на нижній щелепі справа, на лобі справа, в потиличній ділянці; крововиливів на верхній та нижній губах, саден, що розташовані в ділянці правого колінного суглоба, в ділянці лівої носо-губної складки, на шиї зліва, на лобі зліва, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 161 від 09.04.2013 року по ступеню тяжкості у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

В підготовче судове засідання 30 липня 2013 року було відкладено за клопотанням сторін.

Після судового засідання потерпіла ОСОБА_2подала до суду клопотання про закриття провадження по справі і звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, мотивуючи своє клопотання тим, що вони примирилися і заподіяні кримінальним правопорушенням збитки їй відшкодовано повністю.

Свою вину в вчиненні злочину ОСОБА_1 визнав повністю, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, в звязку з примиренням з потерпілою та повним відшкодуванням завданих їй збитків.

Прокурор підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, враховуючи клопотання

потерпілої про примирення з обвинуваченим, відшкодування обвинуваченим заподіяних збитків, те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості і раніше ОСОБА_1 не судимий.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, з приводу задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України в зв'язку з примиренням з потерпілою та закриття провадження по справі, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Своїми діями, що виразилися в заподіянні ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя , ОСОБА_1 вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 125 КК України.

Цей злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше не судимий, в даний час працює водієм у 3 ТВУЗ м. Миргород, характеризується по місцю роботи позитивно.ю

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв'язку з звільненням від кримінальної відповідальності.

З ч. 4 ст. 286 КПК України вбачається, що "якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання."

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При таких обставинах у суду є всі підстави для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 і закриття провадження, в звязку з йолго примиренням з потерпілою ОСОБА_7.

Відмова від заявленого позову в зв'язку з відшкодуванням збитків є правом позивача, передбаченим ст. 31 ЦПК України.

Отже, у суду є всі підстави для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 і закриття провадження, в звязку з примиренням з потерпілою та прийняття відмови потерпілої від заявленого нею цивільного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46 КК УКраїни, ст.ст.п. 1, 6,8 ч. 2 ст 284, ч. 4 ст. 286, ст. 288 КПК України, -

ухвалив:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України в звязку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_2

Закрити кримінальне провадження № 0000304, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.2 ст. 125 КК України.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від заявленого нею в кримінальному провадженні цивільного позову про відшкодувапння матеріальної шкоди, завданої злочином.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Великобагачанський районний суд.

Головуючий -