УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/1824/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року. Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
секретаря ОСОБА_8 , -
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, -
Цим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням 100 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та вирішено виконувати окремо вирок Богунського районного суду м. Житомира від 30 січня 2015 року, яким ОСОБА_6 було засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на 1 рік.
Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 615грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Згідно вироку, 31.10.2014 року близько 18 год. у приміщенні металевого гаража у дворі будинку АДРЕСА_2 неповнолітній ОСОБА_6 відкрито викрав чуже майно у неповнолітньої ОСОБА_10 , яке належить ОСОБА_11 , на загальну суму 1262 грн. 60 коп.
В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Твердить про незастосування судом кримінального закону (ст. 69 КК України), який підлягав застосуванню.
Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких міркувань.
Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 186 КК України є обгрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
Санкцією ч. 1 ст. 186 КК України серед інших альтернативних покарань передбачено покарання у виді громадськіх робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.
Призначаючи покарання неповнолітньому ОСОБА_6 у виді громадських робіт на строк 100 годин, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 1 ст. 100 КК України про те, що громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від 30 до 120 годин, та правильно врахував тяжкість злочину, особу винного та обставини, що пом?якшують покарання, - вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, з?явлення із зізнанням та сприяння розкриттю злочину.
Разом з тим, фактично призначивши покарання у виді громадських робіт нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 186 КК України, суд помилково вказав у мотивувальній частині вироку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції цього закону та не застосував ч. 1 ст. 69 КК України, яка підлягає застосуванню.
Тому доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими, а вирок суду підлягає відповідній зміні в частині призначення покарання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
В решті цей вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді: