Справа № 317/3970/14-к
№/п 1-кп/317/20/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001239 від 30 липня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум, Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.08.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі зі застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки;

- 26.12.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 289 ч. 2, 190 ч. 2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
18.07.2014 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , за домовленістю з ОСОБА_5 , щодо відремонтування мопеду моделі «HONDA DIO», білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 172 від 27/08/2014 становить 3086 грн. 00 коп. отримав дане майно та грошові кошти в сумі 870 грн. 00 коп. призначені для ремонту мопеду, таким чином ОСОБА_4 отримав реальну можливість розпоряджатися майном та грошовими коштами, що належить потерпілому ОСОБА_5 .. 28.07.2014 ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, реалізував вищевказаний мопед третім особам, а грошові кошти призначені для ремонту на загальну суму 270 грн.00 коп. витратив на заміну деяких запчастин мопеду, а останні грошові кошти на власні потреби, а саме 600 грн. 00 коп., завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 3686 грн. 00 коп.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.

Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину і пояснив, що дійсно вчинив злочин при вищевикладених обставинах. Крім того зазначив, що витративши частину грошей він починив мопед, та приїхав на ньому до покупця, та домовившись про ціну продав мопед, гроші отримані від потерпілого та реалізації мопеду він витратив на особисті потреби, цивільний позов визнав в повному обсязі.

В скоєному розкаявся.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 по ст. 289 ч. 2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та по ст. 190 ч. 2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 скоїв злочин середньої степені тяжкості та тяжкий злочин. Разом з тим, він повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що в свою чергу суд відносить до обставин які пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України вчинення злочину повторно.

З огляду на вищевикладене, а також особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, непрацездатних осіб на утриманні не має, скоїв злочин перебуваючи на випробувальному терміні, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді реального позбавлення волі, із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України, оскільки було встановлено, що на теперішній час у відношенні ОСОБА_4 набрав законної сили вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2014 року.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням складає 870 грн., оскільки викрадений мопед повернуто потерпілому.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов на загальну суму 4 400 грн., яка складається з: 1900 грн. матеріальної шкоди; 2500 грн. моральної шкоди; 300 грн. витрати на юридичну допомогу.

Позовні вимоги потерпілий ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що після повернення йому правоохоронними органами викраденого мопеду, ним було встановлено, що у мопеда зламаний двигун, на ремонт якого потерпілим було витрачено 1000 грн. Крім того потерпілий зазначив, що протиправними діями обвинуваченого йому було спричинено моральних страждань, а саме потерпілий зазначив, що він є інвалідом 3 групи та в нього ампутована стопа ноги, через відсутність мопеду, збільшилось навантаження на ногу, що відповідно призвело до ускладнення хвороби та необхідності стаціонарного лікування в Хортицькій ЦРЛ, спричинену моральну шкоду потерпілий оцінює у 2500 грн. Також просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, у в`язку з наступним.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди.

У відповідності до роз`яснень в п.5 Пленума Верховного Суду України №3 від 31.03.89г. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і відшкодування безпідставно нажитого майна», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які не випливають із пред`явленого обвинувачення.

У зв`язку з чим, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_5 про погіршення самопочуття спричиненого навантаженням на хвору ногу, оскільки травма ноги не є наслідком протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , а відтак в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо доводів ОСОБА_5 про ремонт пошкодженого мопеду на суму 1000 грн., суд також не приймає ці доводи до уваги, оскільки вони не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом, та відповідно також задоволенню не підлягають.

Суд вважає можливим задовольнити позов в частині стягнення переданої потерпілим ОСОБА_5 обвинуваченому ОСОБА_4 суми грошових коштів на ремонт мопеду, однак в сумі 870 грн., як зазначено в обвинувальному акті, а не 900 грн., як стверджує потерпілий.

При цьому суд, враховуючи п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, погоджується з потерпілим, що протиправними діями ОСОБА_4 йому були спричинені певні душевні страждання пов`язані з порушенням права власності, які виходячи з вимог розумності та справедливості, суд оцінює у 500 грн.

Також суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн.

Суд не вирішує долю речових доказів, оскільки вони, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України суду не надавались та в судовому засіданні не досліджувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання по сукупності с вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2014 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, з 17.50 год. 25.11.2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді триманні під вартою в СІ м. Запоріжжя.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди спричиненої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 870 грн.; суму спричиненої моральної шкоди в розмірі 500 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 300 грн., а всього 1670 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1