Справа № 1-41
В И Р О К

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2008 р. Рівненський районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді Бокія
В.Ю.

при секретарі Соломицькій Л.М.

з участю прокурора Ідрісова Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Омськ Російської
Федераціїі, українця, громадянина України, військовозобов'язаного, із середньою
освітою, жителя АДРЕСА_1, не працює, розлученого, не судимого, за ст.191 ч.1 КК
України

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1, будучи прийнятим на роботу в грудні 2006 року в ДП «Об'єднання
підприємств громадського харчування» Рівненської райспоживспілки, здійснюючи
операції по закупівлі макулатури, шляхом складення завідомо підроблених актів
закупівлі макулатури, привласнив грошові
кошти в розмірі 1 671 грн.

ОСОБА_1
неодноразово змінюючи свої покази як на досудовому слідстві, так і в судовому
засіданні, вину свою визнав частково, показав, що він був дійсно прийнятий на
роботу в ДП «Об'єднання підприємств
громадського харчування» Рівненської райспоживспілки в 2006 році на посаду
робочого. За окремим дорученням в грудні 2006 року він почав здійснювати
закупки овочів, а також макулатури, з цією метою він об'їжджав магазини, які
буди підпорядковані Рівненській райспоживспілці, забирав макулатуру і складав
відомості про кількість макулатури, яка не відображала кількість забраної. При
цьому, перед закупівлею макулатури відповідно до ордеру він отримував
відповідні кошти.

Незважаючи
на невизнання своєї вини підсуднім, його винність підтверджується показами
свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили, що у 2006 році вони
працювали продавцями та завідуючими торгових точок Рівненської райспоживспілки
в різних населених пунктах Рівненського району і до них дійсно приїжджав
ОСОБА_1, який забирав у них макулатуру (коробки з-під цукерок, ящики), грошей
ніяких за здану макулатуру не віддавав, актів про кількість макулатури при них
не складалося і дані акти вони підписували набагато пізніше, тоді ж знайомилися
з ними. Кількість реально зданої макулатури і кількість макулатури, зазначеної
в актах не збігалася.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що у 2006 році вона працювала в ДП «Об'єднання підприємств громадського
харчування» Рівненської райспоживспілки бухгалтером, видавала гроші на закупку
овочей, а також макулатури на ім'я ОСОБА_1, на його ім'я виписувався ордер,
безпосередньо гроші вона йому не передавала, після проведення закупівельних
операцій ОСОБА_1 здавав закупівельні відомості.

2

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працювала головним бухгалтером на ДП
«Об'єднання підприємств громадського харчування» Рівненської райспоживспілки,
до дирекції кожен місяць доводився план про здачу і заготівлю макулатури,
директор видавала гроші і ОСОБА_1 на ці кошти заготовлював макулатуру, після
чого здавав відомості про кількість зданої макулатури.

Згідно наказу від 26 травня 2006 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в
установу ДП «Об'єднання підприємств громадського харчування» Рівненської
райспоживспілки на посаду робочого, тоді ж з ним був укладений договір про
повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Як видно з особової картки (а.с.7), ОСОБА_1 за спеціальною освітою
являється товарознавцем.

Згідно видаткових касових ордерів та
актів закупки макулатури (а.с.24-34) підсудному ОСОБА_1 видавалися кошти на
проведення закупок як овочів так і макулатури.

Акти закупки макулатури (а.с.87) не відповідають дійсності, що
підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні, а також актом
документальної ревізії (а.с.11-12), згідно якого закуплена по актам макулатура
від 23 грудня 2006 року не здана на підприємства вторинної сировини в кількості
8 тисяч 385 кг. на суму 1 671 60 коп.

Оцінюючи у сукупності всі докази по справі суд рахує, що вина ОСОБА_1
доведена повністю і його дії за ст.191 ч.1 КК України органами досудового
слідства кваліфіковані вірно як привласнення грошових коштів, які були ввірені
особі і перебували у її віданні, що підтверджується договором про повну
матеріальну відповідальність та ордерами на отримання грошей.

Цивільний позов ДП «Об'єднання підприємств громадського харчування»
Рівненської райспоживспілки до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди
слід залишити без розгляду, оскільки сума позову не відповідає сумі збитків,
вказаних в обвинувальному висновку.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, особу ОСОБА_1, який раніше не судимий,
характеризується позитивно, в повному обсязі відшкодував завдані збитки.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України суд

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1
визнати винним за ст.191 ч.1 КК України і призначити покарання два роки
обмеження волі із позбавленням його права обіймати матеріально відповідальні
посади строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання звільнити, якщо він
протягом іспитового строку, який суд встановлює у два роки, не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього судом обов'язки.

На підставі ст.76 КК України забов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання або роботи, заборонити йому виїжджати за межі України на постійне

3

місце проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої системи та періодично з'являтися для реєстрації
до вищевказаних органів.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити попереднім-підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський районний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя:
/ Бокій В.Ю./