УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №290/352/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
прокурора: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Романівського районного суду Житомирської області, від 28 квітня 2015 року, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, не судимого, -
засуджено за ч.1ст.121 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 , звільнено від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 3 (три) роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;
- періодично з`являтись в органи кримінально-виконавчої інспекції;
Згідно вироку, 24 січня 2015 року о 20 годині, біля домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , під час суперечки з ОСОБА_9 , яка виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс останньому сім ударів ножем по тулубу, спричинивши при цьому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді різаної рани задньої поверхні грудної клітини зліва, що проникає в грудну клітину та ускладнилась розвитком лівобічного гемотораксу.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного обвинуваченому покарання тяжкості вчиненого ним злочину та його особі. Наголошує, що у вироку відсутні мотиви на підставі яких суд застосував щодо обвинуваченого правила ст. 75 КК України. Зазначає, що судом не в повній мірі були враховані обставини заподіяння обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень, їх кількість та локалізацію, що, за відсутність його щирого каяття , не надавало підстав для застосування ст.75 КК. За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
03.07.2015, від представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 в яких він вважає вирок законним а доводи апеляції необґрунтованими.
10.07.2015, від потерпілого ОСОБА_9 надійшла заява в якій він повністю підтримує апеляцію прокурора та спростовує заперечення свого представника. Вважає, що обвинуваченому необхідно призначити до відбуття реальне покарання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, міркування обвинуваченого про відсутність підстав для її задоволення, дослідивши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З висновками суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, за яке його засуджено, про доведеність вини та кваліфікацію його дій, погоджується автор апеляції і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.
Що стосується тверджень в апеляційній скарзі прокурора про відсутність достатніх підстав у суду для застосування правил ст.75 КК України при призначенні обвинуваченому покарання, то вони є обґрунтованими.
Так, мотивуючи застосування до ОСОБА_6 ст.ст. 75,76 КК України, суд послався у вироку на те, що належним чином врахував тяжкість вчиненого ним злочину та дані про його особу. За вказаних обставин суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням.
Проте, такі висновки суду не ґрунтуються на матеріалах провадження. Як було встановлено у суді першої інстанції, обвинувачений за місцями свого проживання характеризується з негативної сторони, як особа, що схильна до зловживання спритними напоями, бійок, нездорового способу життя. (а.с.33). За відсутності щирого каяття не було встановлено судом і обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому.
Також, на думку колегії суддів, не були належним чином взяті судом до уваги і фактичні обставини справи, а саме те, що ОСОБА_6 , вчиняючи злочин, наніс потерпілому сім ударів ножем у життєво важливий орган грудну клітину, в наслідок чого заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність цих його дій.
Наведені ж у вироку дані про особу ОСОБА_6 самостійно не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і не впливають на рівень небезпечності особи винного, тому, що не мають як якісної так і кількісної характеристики, чого вимагає закон.
За таких обставин, за відсутності даних про реальні намагання обвинуваченого відшкодовувати шкоду потерпілому, враховуючи думку останнього про необхідність призначення першому саме суворого покарання, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції підстав для застосування до ОСОБА_6 ст.ст. 75, 76 КК України не було, а тому скасовує вирок щодо нього в частині призначеного йому покарання у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону.
Вид і міра покарання колегією суддів обирається ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст. 65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, наслідків, що настали, особи винного, який не працює, негативно характеризується, розлучений, раніше не судимий, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За вказаних обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді реального позбавлення волі, однак в мінімальних межах санкції інкримінованого йому злочину.
Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.
В решті вирок суду щодо ОСОБА_6 колегія суддів залишає без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 , - задовольнити.
Вирок Романівського районного суду Житомирської області, від 28 квітня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст121 КК України в частині призначеного покарання, - скасувати і постановити новий вирок.
Призначити ОСОБА_6 за ст. 121 ч. 1 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.
У решті вирок суду залишити без зміни.
На вирок суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.
Судді: