Справа № 11- 686/2007 Головуючий у 1
інстанції : Чепурко В.О.
: ст. 121 ч.2 КК України Доповідач : Шахова О.Г.
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в
складі:

головуючого:
судді Щербакова
О.С. суддів Шахової
О.Г., Козака В.І. з участю прокурора
Лисуна СІ.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Менського районного суду
Чернігівської області від 18 липня 2007 року.

Цим вироком : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

року
народження, уродженець с Лави Сосницького
району Чернігівської області,
українець, громадянин
України, освіта середня, не працює,
неодружений, житель с. Дягова
Менського району Чернігівської області,
раніше судимий: 16.06.2006 року Менським районним судом Чернігівської
області за ст. 122 ч.1,
75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6
місяців,

засуджений
за ст.
121 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано
невідбуте покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області
від 16.06.2006 року, остаточно
ОСОБА_1. призначено покарання у
виді 8 років позбавлення волі.

Стягнуто
з засудженого ОСОБА_1. на користь
ОСОБА_2 5000 грн.,
на користь Менської центральної лікарні - 79 грн. 30 коп.

Вироком
суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що ЗО березня 2007 року, біля 14-ї години, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись біля
недобудованої споруди клубу по вулиці Леніна, 32 с. Дягова Менського району, на ґрунті неприязних відносин з потерпілим
ОСОБА_2, умисно наніс удари кулаками та
ногами в область тулуба та обличчя останньому,
чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми
живота, що супроводжується розривами /4/
брижейки тонкої кишки, масивною
внутрішньою кровотечею до 3 л,
крововиливом в очеревину та стінку тонкого кішківника по передній
поверхні, які згідно з висновком
судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень
за ознакою небезпеки для життя, що
спричинило смерть потерпілого ОСОБА_2

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить
вирок суду скасувати, перекваліфікувати
його дії зі ст. 121 ч.2 КК України
на ст. 118 КК України, оскільки з боку потерпілого йому загрожувала
смертельна небезпека, тому він змушений
був захищати своє життя.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та
обґрунтованим, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що
апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина
засудженого у скоєнні інкримінованого злочину,
при обставинах наведених у вироку суду,
відповідає фактичним даним справи,
повністю підтверджується сукупністю зібраних доказів.

Так, покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7. та інших, дані як на досудовому, так і на судовому слідстві повністю
узгоджуються один з одним та з зібраними по справі доказами.

Зокрема, свідок ОСОБА_5 показала,
що 30.03.2007 року з 12-ї години до 13-ї години вона із своїм чоловіком
Романенком В.А. поїхали на велосипедах на кладовище в центр с. Дягова Менського
району. Біля недобудованого клубу побачила компанію чоловіків, серед яких були ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4. та ОСОБА_2 Останній сидів на землі, а потім піднявся, взяв в руки шлакоблок.ОСОБА_1 почав відходити
від компанії в сторону місцевої церкви. ОСОБА_2підняв над головою шлакоблок і
побіг наздоганяти ОСОБА_1 ОСОБА_3. підбіг до ОСОБА_2, схопив його за комір куртки та почав
відтягувати від ОСОБА_1. ОСОБА_2 впав на
землю. ОСОБА_1 підійшов до лежачого на
землі ОСОБА_2 і почав йому наносити удари кулаками в обличчя та наніс більше
3-х ударів ногами по тулубу. Від нанесених ударів ОСОБА_2 не піднявся та почав хрипіти.

Покази
свідків також узгоджуються з протоколом огляду місця події, план-схемою
та фототаблицями до нього (а.с. 19-22);
протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_1. , де він розповів та показав, при яких обставинах наніс удари потерпілому
ОСОБА_2. (а.с. 44-47 ), та згідно якого
засуджений не виключає можливості нанесення ударів потерпілому по тулубу, посилаючись на свій стан алкогольного
сп'яніння; протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю свідка
ОСОБА_3 ( а.с. 48-50); висновком
судово-медичної експертизи №81, згідно
якого тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитись від дії тупих
предметів, в тому числі від ударів в
ділянку живота кулаками, ногами, в час та при обставинах вказаних в постанові
та відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя (а.с. 61-66); протоколом очної ставки проведеної
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. , в ході якої
ОСОБА_1 підтвердив обставини спричинення
тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2. ( а.с.
42-43 ).

Суд
першої інстанції, оцінивши всі докази по
справі в їх сукупності прийшов до висновку про доведеність вини і правильності
кваліфікації дійОСОБА_1. за ст. 121 ч.2 КК України.

Підстав
для зміни кваліфікації щодо засудженого ОСОБА_1. , як про це йдеться в його апеляції, колегія суддів не вбачає.

Згідно
зч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються
дії, вчинені з метою захисту
охоронюваних законом прав та інтересів особи,
яка захищається, або іншої
особи, а також суспільних інтересів та
інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння
тому, хто посягає, шкоди,
необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи
припинення посягання.

Сидоренко
ж наносив ОСОБА_2. тілесні ушкодження,
які й спричинили смерть останнього,
не на момент реальної загрози його життю, а коли таке посягання з боку потерпілого вже
було припинено ОСОБА_3

За таких
обставин твердження засудженого, що його
дії необхідно кваліфікувати як перевищення меж необхідної оборони не знайшли
свого підтвердження.

При
вирішенні питання про обрання покарання засудженому, суд у відповідності з вимогами ст. 65
КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним виключити зі
вступної частини вироку судимість відносноОСОБА_1. за вироком Менського районного суду від
30.06.2004 року за ст. 185ч.1 КК України
, так як згідно ст. 89 КК України за даним вироком він не
судимий.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Менського районного суду від 18 липня 2007 року стосовно нього -
без змін.

Виключити
зі вступної частини вироку судимість відносно засудженого ОСОБА_1 за вироком
Менського районного суду від 30.06.2004 року за
ст. 185ч.1 КК України.