Кримінальне провадження № 1-кп/331/131/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя,громадянина України, не одруженого, який офіційно не працює, має середню освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженому:
09.11.2004 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ст. ст. 69, 72 КК України, засуджений до4 років позбавлення волі;
21.05.2009 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ст. 69 КК України, засуджений до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
04.11.2010 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі. Покарання відбував у ВК № 101 Запорізької області. 10.11.2014 року умовно - достроково звільнений від відбування покарання. Невідбутий строк 9 місяців 18 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03.01.2015 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливих злочинів, судимість за вчинення яких у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, та будучи умовно достроково звільнений від відбування покарання з невідбутим строком 9 місяців 18 днів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрав майно громадянки ОСОБА_4 , за таких обставин:
Так, у вищевказаний час, ОСОБА_6 , знаходився біля торгівельного центру «Аврора», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 80, з метою пошуку осіб, відносно яких можна було б вчинити кримінальне правопорушення.
Побачивши потерпілу ОСОБА_4 , яка виходила з вищевказаного торгівельного центру та жіночу сумку, яка знаходилась на правому плечі потерпілої, у ОСОБА_6 виникнув злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення жіночої сумки ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 почав рухатися за ОСОБА_4 від торгівельного центру «Аврора» до будинку № 87 по вул. Дзержинського в м. Запоріжжя. При цьому, знаходячись біля зазначеного будинку, ОСОБА_6 , несподівано підбіг до ОСОБА_4 , після чого, шляхом ривка зірвав вищевказану сумку з майном потерпілої, після чого зник з місця вчиненого ним кримінального правопорушення.
Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_4 , а саме:
- жіноча сумка, матеріальної цінності для потерпілої не представляє;
- паспорт громадянки України та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_4 , матеріальної цінності для потерпілої не представляють;
- гаманець чорного кольору, матеріальної цінності для потерпілої не представляє;
- грошові кошти в сумі 250 гривень, які знаходилися у вищевказаному гаманці; мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору, вартістю 50 гривень;
- планшетний комп`ютер «Асус»» в корпусі білого кольору, вартістю 2200 гривень, а всього майна на загальну суму 2500 гривень 00 копійок.
Не зупиняючись на скоєному, 04.01.2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрав майно громадянки ОСОБА_5 , за таких обставин:
Так, у зазначений час, ОСОБА_6 знаходився біля будинку № 38 по вул. Героїв Сталінграду в м. Запоріжжя, з метою пошуку осіб, відносно яких можна було б вчинити кримінальне правопорушення.
Побачивши потерпілу ОСОБА_5 , яка підійшла до першого під`їзду вищевказаного будинку та жіночу сумку, яка знаходилась на правому плечі потерпілої, у ОСОБА_6 виникнув злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення жіночої сумки ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підбіг до потерпілої ОСОБА_5 , після чого шляхом ривка зірвав вищевказану сумку з майном потерпілої, після чого зник з місця вчиненого ним кримінального правопорушення.
Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_5 , а саме:
- жіноча сумка, вартістю 300 гривень;
- паспорт громадянки України, ідентифікаційний код та пропуск на робоче місця у Запорізькому річковому порту видані на ім`я ОСОБА_5 ;
- гаманець синього кольору, матеріальної цінності для потерпілої не представляє;
- грошові кошти в сумі 480 гривень, які знаходилися у вищевказаному гаманці;
- картки банківських установ «Кредит Дніпро» та «Фінансова ініціатива», матеріальної цінності для ОСОБА_5 не представляють;
- жіноча косметичка, матеріальної цінності для потерпілої не представляє;
- карта пам`яті, об`ємом 4 ГБ, матеріальної цінності для потерпілої не представляє;
- мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору, вартістю 100 гривень, з сім - картою мобільного оператора «Лайф», матеріальної цінності для потерпілої не представляє;
- мобільний телефон «Нокіа 6303» в корпусі чорного кольору, вартістю 500 гривень, з сім - картою мобільного оператора «Київстар», матеріальної цінності для потерпілої не представляє, а всього майна на суму 1380 гривень.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оскаржуються, при цьому допитати обвинуваченого, потерпілих і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що на початку січня 2015 року вчинив кілька грабежів, а саме обравши зручний момент раптово підбігав на вулиці до жінок та забирав їх сумочки, про вчинене дуже шкодує.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , пояснила суду, що 03.01.2015 року поверталася з роботи, йшла по вул. Дзержинського, коли раптово до неї підбіг обвинувачений ОСОБА_6 і з силою вихопив її сумочку і втік.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , пояснила суду, що 04.01.2015 року поверталася ввечері додому, підійшовши до під`їзду будинку почула ззаду кроки, був вже пізній вечір, тому вирішила не діставати ключі із сумочки, а подзвонити в домофон, оскільки дочка була вдома, і у разі чого, могла б допомогти, оскільки живуть вони на першому поверсі, коли набрала в домофон, ззаду підбіг обвинувачений і почав забирати її сумочку, вона намагалася тримати, але нападник виявився сильніше, вихопивши сумку він почав тікати, в цей момент на вулицю вибігла дочка, і побігла за нападником, повз як раз проходили ще два хлопці, які запитали, що трапилося, вона пояснила, що злодій вихопив сумку, дочка побігла його переслідувати, вони викликалися допомогти і затримали нападника ОСОБА_6 , якого передали працівникам міліції.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг не надходило, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 04.11.2010 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, 10.11.2014 року звільнений умовно-достроково на 9 місяців 18 днів, на шлях виправлення не став і скоїв нові злочини, за вищевикладених обставинах. Таким чином, дані злочини ним були скоєні до повного вібуття покарання за попереднім вироком, у період умовно-дострокового звільнення, отже, у відповідності до ст. 71 ч. 1 КК України суд, призначаючи покарання за данні злочини, остаточно визначає покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2010 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набуття вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислювати з момента фактичного затримання, а саме з 05 січня 2015 року.

Речові докази:

- мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору, планшетний комп`ютер «Асус»» в корпусі білого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити за належністю;
- ручку від жіночої сумки, жіночу сумку, паспорт громадянки України, ідентифікаційний код та пропуск на робоче місця у Запорізькому річковому порту видані на ім`я ОСОБА_5 , гаманець синього кольору, грошові кошти в сумі 480 гривень, картки банківських установ «Кредит Дніпро» та «Фінансова ініціатива», жіноча косметичка, карта пам`яті, об`ємом 4 ГБ, мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору, з сім картою мобільного оператора «Лайф», мобільний телефон «Нокіа 6303» в корпусі чорного кольору, з сім - картою мобільного оператора «Київстар»,передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1