Справа № 627/124/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.04.2015 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше засудженого 12.05.2014 року вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ч.2 ст.164 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим терміном 2 роки, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, -

у с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , згідно виконавчого листа Краснокутського районного суду Харківської області № 2-521 від 20.01.2005 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь громадянки ОСОБА_5 , на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 13 січня 2005 року до настання її повноліття. Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, працюючи на тимчасових роботах, отримуючи певні кошти, не сплачував аліменти та не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. У зв`язку з цим виникла заборгованість по аліментах за період з травня 2014 року по січень 2015 року в сумі 3834 грн., а всього з січня 2005 року по січень 2015 року становить 42863,61 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевказаних обставинах, щиро розкаявся у скоєному.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених в ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії кваліфікуються за ч.2 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), на обліку у психіатричному кабінеті Краснокутської ЦРЛ не перебуває, проте перебуває на обліку у наркологічному кабінеті Краснокутської ЦРЛ, не працює, не одружений, проживає на території Пархомівської сільської ради, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що у відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.164 КК України, у виді обмеження волі. Крім того, враховуючи, що обвинувачений будучи раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, відповідно до ст.71 КК України, необхідно до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців обмеження волі.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 12.05.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 5 місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту затримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1