Справа № 1-кп/760/185/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого судді- ОСОБА_1
при секретарі- ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки Вінницької області, Вінницького району ,
с. Комарів ,українки ,громадянки України , світа середня,
заміжньої ,офіційно не працює ,зареєстрована у
раніше не судиму ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України ,-
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_8
обвинуваченої - ОСОБА_9
представників потерпілого - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Глуха

в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 відповідно до наказу директора ТОВ «Діеса» за № 2 282 К від 28.08.2012 року була прийнята на посаду продавця - консультанта непродовольчих товарів у магазині «Ельдорадо» , що розташований по АДРЕСА_2 .
Наказом № 01/05/13 від 17 травня 2013 року на період відпустки старшого касира з 20.05.2013 по 27.05.2013 на ОСОБА_9 було покладено ці обов`язки у відповідності до п.4.8 Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні , затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 № 637.
Відповідно до цього Положення касир відповідно до законодавства України несе повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ним цінностей. Касиру забороняється передовіряти виконання дорученої йому роботи іншим особам .
На підприємствах ,які мають одного касира , у разі потреби тимчасової його заміни виконання обов`язків касира покладається на іншого працівника за письмовим наказом керівника . З цим працівником укладається договір про повну матеріальну відповідальність на час виконання ним обов`язків касира.
У разі відсутності касира ( у зв`язку з хворобою тощо) цінності ,що передані йому під відповідальність ,перераховуються іншим касиром ,якому вони передаються ,у присутності керівника та головного бухгалтера або в присутності комісії ,призначеної керівником підприємства. Про результати перерахування і передавання цінностей складається акт за підписами зазначених осіб.
Підприємства , штатним розписом яких не передбачено посади касира, виконання його обов`язків можуть покладати відповідно до письмового розпорядження керівника на бухгалтера чи іншого працівника , з яким укладається договір про повну матеріальну відповідальність.
Таким чином ОСОБА_9 ,будучи матеріально відповідальною особою ,виконуючи обов`язки старшого касира за його відсутності у магазині «Ельдорадо» , що розташований по проспекту Комарова,28 в м. Києві ,переслідуючи на меті привласнення грошових коштів оформила повернення грошових коштів клієнтам за придбаний товар ,але при цьому сам товар до магазину не повертався ,не оприходувався та заяв від клієнтів на його повернення не надходило.
ОСОБА_9 , маючи прямий умисел ,з корисливих мотивів ,з метою збагачення за рахунок чужого майна , повністю усвідомлюючи неправомірність своїх дій , привласнила грошові кошти ,які належать ТОВ «Дієса» у сумі 2290,80 гривень за наступних обставин.
Вказана заява та акт реєстрації браку товару були сформовані всупереч встановленому порядку , згідно якого здійснюється повернення товару , в тому числі без посилання на чек про покупку даного товару.
Вказана заява та акт реєстрації браку товару були сформовані всупереч встановленому порядку ,згідно якого здійснюється повернення товару , в тому числі без посилання на чек про покупку даного товару .
Після вищевказаних незаконних дій, ОСОБА_9 забрала з касового сейфу магазину «Ельдорадо» грошові кошти в сумі 2299, 80 гривень , якими незаконно заволоділа , розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_9 повністю визнала себе винною і визнала , що дійсно працювала на момент травня 2013 р. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ,що розташований по проспекту Комарова ,28 в м. Києві в якості продавця консультанта непродовольчих товарів. На період відпустки старшого касира в травні 2013 року виконувала його обов`язки. Вона знала ,що є матеріально відповідальною особою , оскільки з нею був підписаний договір про повну матеріальну відповідальність.
Дійсно 24 травня 2013 року вона на прохання одного із працівників магазину здійснила оформлення повернення товару , а саме телефону . При цьому вона не пересвідчилась в правильності оформленні документів ,які їй надав цей співробітник, самого товару не бачила . Гроші передала цій же особі , але не може цього доказати і тому розуміє ,що фактично привласнила їх собі і таким чином розпорядилась ними.
Також підтвердила , що покупців товару також не бачила і хто заповнював заяви по повернення товару, не знає ,хоча мала в цьому пересвідчитись.
Вона визнає ,що здійснила порушення , бо є матеріально відповідальною особою і знає правила повернення товару.
Вона розуміє ,що розпорядилась грошовими коштами від повернення товару, передавши їх іншій особі.
Обвинувачена також визнала частково цивільний позов на суму 2 299 ,80 гривень , а в іншій частині заперечувала , оскільки по іншим товарам вона не вчиняла таких дій, як вказує потерпілий. Також просила суд відмовити в задоволенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди.
Суд вважає , що винність обвинуваченої також знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами .
Представник потерпілого ОСОБА_10 в суді пояснив ,що обвинувачена працювала в ТОВ «Дієса» і при перевірці магазину ,що знаходиться на проспекті Комарова ,28 в м. Києві, де працювала остання виявлено , що нею були оформлені повернення товару , однак товару на складі не виявлено , грошей за товар також .
Вони вважають , що ОСОБА_9 винна у вчиненні 5 епізодів привласнення грошових коштів , а не двох , як вказано в обвинуваченні.
Представник потерпілого ОСОБА_15 в суді просив задовольнити цивільний позов до ОСОБА_9 на суму 9 449, 50 гривень матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди.
Вказує ,що вони впевнені в тому, що обвинуваченою вчинено привласнення коштів за більшу кількість товару , ніж та ,що є предметом розгляду обвинувачення.
Моральна шкода полягає в тому, що працівниками магазину були із власних коштів відшкодовано збитки за привласнені кошти ОСОБА_9 , про ці випадки знають всі працівники і навіть клієнти магазину і це може принести компанії щкоду в подальшому.
Свідок ОСОБА_16 в суді пояснила , що працює старшим касиром в магазині «Ельдорадо» . Обвинувачена працювала продавцем раніше в їх магазині.
Їй відомо, що на момент її відпустки в травні 2013 року ОСОБА_9 виконувала обов`язки старшого касира і в подальшому було виявлено ,що вона проводила повернення товару під її логіном . Однак, товар на склад не надійшов і грошей також в касі не було.
Вона вважає ,що ОСОБА_9 порушила процедуру повернення товару , який передбачає прийняття заяви від покупця , обов`язково здійснюється перевірка чеку на товар ,заява на повернення товару , а потім складається акт про видачу грошей.
У випадку із поверненням товару ,вчинені ОСОБА_9 , виявлено відсутність чеків на товар та заяв покупців .
Свідок ОСОБА_17 в суді пояснив ,що працює комірником в ТОВ «Дієса» .
Він знає обвинувачену , оскільки вона працювала в магазині «Ельдорадо» продавцем-консультантом.
На момент травня 2013 року ОСОБА_9 виконувала обов`язки старшого касира.
24 травня 2013 року ОСОБА_9 підійшла до нього з документами ,а саме актом реєстрації браку ,товарним чеком та заявою на повернення смартфону .
Повернення товару можливо на протязі 14 днів з дня покупки . Він вбив у касу номер реєстрації браку , суму за повернення товару . Гроші взяв з каси та передав ОСОБА_9 ,оскільки вона сказала, що проведе гроші по касі і покладе їх назад . Він це зробив , бо ОСОБА_9 була на той час старшим касиром і він повинен був виконувати її розпорядження . Яким чином вона розпорядилась грошима він не знає.
Свідок ОСОБА_13 в суді пояснив ,що в 2013 році працював директором магазину «Ельдорадо » ,що знаходиться на проспекті Комарова,28 в м. Києві.
Обвинувачена ОСОБА_9 працювала в магазині і в травні 2013 року відповідно до його наказу виконувала обов`язки старшого касира.
Вона мала відкривати касу , в неї знаходився ключ від сейфу , вона в комп`ютері робила інкасацію , закривала касу.
В один із днів при перевірці акту про повернення грошей ,виявили ,що один з актів оформлений з порушеннями ,оскільки в ньому були відсутні дані покупця, відсутні копії чеків на товар . Ці документи були оформлені ОСОБА_9 .
Після огляду відео спостереження , що є в магазині , впевнились в тому, що ОСОБА_9 підходила до каси , виймала гроші , при цьому поруч покупців не було.
Намагались це питання із ОСОБА_9 обговорити , але вона не з`являлась на роботу, від дачі пояснень відмовилась.
Також перевірка встановила ,що на складі відсутні товари , які нібито повертались покупцями і повернення яких оформлювала ОСОБА_9 .
Гроші в касі за ці товари також були відсутні , а доступ до сейфу де вони зберігались, мала обвинувачена .
Відповідно до наказу №2 282-К від 28.08.2012 р. встановлено ,що ОСОБА_9 дійсно була прийнята на роботу в ТОВ « ДІЄСА» на посаду продавця непродовольчих товарів. (а.с. 55 , т. 2 ).
Згідно договору від 28.08.2012 р. між ТОВ «Дієса « та ОСОБА_9 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність .(а.п. 56, т. 2 )
Наказом № 01/05/13 від 17.05.2013 р. на ОСОБА_9 покладено виконання обов`язків старшого касира на час його відсутності. (а.п. 88 , т. 1 ).
Довідкою ТОВ «Дієса» засвідчено , що виявлено нестача товару в магазині «Ельдорадо» , в тому числі , - соковижималка 1299,90 грн. та смартфон ,999,90 грн. (а.п. 65, т. 2).
Комплектом документів на повернення товару ,а саме соковижималки , підтверджено факт оформлення ОСОБА_9 акту на видачу грошових коштів в сумі 1299,90 гривень. (а.п. 69-75, т. 2 )
Комплектом документів на повернення товару , а саме смартфону , підтверджено факт оформлення ОСОБА_9 акту на видачу грошових коштів на суму 999,90 грн.
( а.п. 76- 85 , т. 2)
Аналіз наведених вище доказів , в сукупності з показаннями обвинуваченої , суд приводить до висновку про те , що ОСОБА_9 вчинила умисні дії, що виразились у привласненні чужого майна , що було ввірене особі .
ЇЇ дії суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 191 ч. 1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину - відповідно до ст. 12 КК України який віднесений до середньої тяжкості , особу обвинуваченої і вважає, що вона заслуговує на покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади , пов`язані із матеріальною відповідальністю на певний термін.
Однак, суд враховуючи обставини ,що пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме щире розкаяння у вчиненому, те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась , на даний час є вагітною , вважає можливим звільнити її від відбуття основного покарання з випробуванням іспитовим терміном на визначений термін на підставі ст. 75 КК України.
Суд вважає ,що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства.
Обставин , що обтяжує покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Заявлений ТОВ «Дієса» цивільний позов до ОСОБА_9 на суму 9 449,50 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. відшкодування моральної , а всього на суму 11 449,50 грн. суд вважає необхідним задовольнити частково.
Суд вважає ,що підлягає до стягнення із обвинуваченої 2 299, 80 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди , оскільки це знайшло своє підтвердження зібраними по справі доказами.
Між тим вимоги цивільного позивача до ОСОБА_9 про стягнення з неї 3499 ,90 грн. , які нею нібито були привласнені 15.06.2013 року , а також 2899,90 грн., які були ніби привласнені нею 16.06.2013 року, 749,90 грн. нібито привласнених коштів 26.05.2013 року суд вважає необґрунтованими і такими , що не підлягають задоволенню . Такого обвинувачення ОСОБА_9 не було висунуто і суд не має права виходити за межі обвинувачення.
Також суд вважає ,що не підлягає задоволенню вимоги цивільного позивача до ОСОБА_9 про стягнення з неї 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди .
Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України ,моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала ,за наявності її вини ,крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У відповідності по п. 3 ППВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань ,або інших негативних явищ , заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб … під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі ,слід розуміти втрати немайнового характеру ,що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації ,посяганням на фірмове найменування ,товарний знак ,виробничу марку ,розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.
Враховуючи вимоги ст. 92 КПК України , якими передбачено ,що обов`язок доказування обставин спричинення шкоди і їх розмір покладається на цивільного позивача , суд приходить до висновку що представником потерпілого суду не було надано належних і допустимих доказів ,які б безумовно б свідчили про те, що ТОВ «Дієса» завдано ОСОБА_9 моральних страждань , які б полягали у втратах немайнового характеру , що настали у зв`язку з приниженням його ділової репутації, посяганнях на фірмове найменування ,товарний знак ,виробничу марку ,розголошенні комерційної таємниці , а також вчиненні дій, спрямованих на зниження престижу чи підриву довіри до його діяльності.
Суду таких доказів цивільним позивачем надано не було , а тому відповідно в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України ,суд-
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_9 винною за ст. 191 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у виді - 1 (одного) року позбавлення волі , з позбавленням права на 3 роки займати посади ,пов`язані із матеріальною відповідальністю .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачену не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти про зміну місця проживання , періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи.
Стягнути із ОСОБА_9 на користь ТОВ «Дієса» 2 299 , 80 гривень .
Речові докази - диск залишити на збереження в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження який не був присутній в судовому засіданні.

СУДДЯ :