№ 143/878/15-к
ВИРОК
Іменем України
02.07.2015р. Погребищенський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
ст.прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, розлученого, громадянина України, українця, відповідно до ст..89 не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України,

Встановив:
16 травня 2014 року обвинувачений старший сержант ОСОБА_4 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та в подальшому наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 16.05.2014 № 9 призначений на посаду головного сержанта 3 взводу охорони 2 роти охорони військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 та в період з 16.05.2014 по 21.05.2015 проходив військову службу у вказаній військовій частині.
Відповідно до вимог ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, обвинувачений ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Проте, обвинувачений старший сержант ОСОБА_4 з хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, вирішив стати на шлях злочинної діяльності та припинив виконувати обов`язки по військовій службі шляхом нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Так, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.11.2014 № 171 обвинуваченому старшому сержанту ОСОБА_4 було надано щорічну основну відпустку, терміном 20 діб, з 02 листопада 2014 року по 21 листопада 2014 року.
Відпустку останній проводив на підставі відпускного квитка № НОМЕР_3 за місцем постійного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
14 листопада 2014 року у зв`язку з погіршенням самопочуття старший сержант ОСОБА_4 звернувся до Військового-медичного клінічного центру Центрального регіону за медичною допомогою. За результатами проведеного медичного огляду останній був госпіталізований та проходив лікування в період з 14 листопада 2014 року по 02 грудня 2014 року. По завершенню лікування обвинуваченому старшому сержанту ОСОБА_4 було рекомендовано нагляд лікаря частини та уникнення фізичних перевантажень та переохолоджень.
У зв`язку із випискою із лікувального закладу, з врахуванням періоду не відбутої відпустки, обвинуваченому старшому сержанту ОСОБА_4 з лікувального закладу необхідно було повернутись до місця проходження служби - військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що на той час дислокувалась в АДРЕСА_2 , не пізніше 11 грудня 2014 року.
Однак, перебуваючи по місцю свого постійного проживання в с. Смарженці Погребищенського району Вінницької області, маючи об`єктивну можливість для повернення до місця проходження військової служби в установлений час, діючи умисно без поважних причин та без дозволу відповідних командирів і начальників, переслідуючи мету тимчасово ухилитися від проходження військової служби до вирішення своїх особистих питань, обвинувачений старший сержант ОСОБА_4 11 грудня 2014 року до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 не з`явився без поважних причин та був відсутній на службі до 14 лютого 2015 року, тобто в період тривалістю понад один місяць.
Отриманий у зв`язку із цим вільний час обвинувачений старший сержант ОСОБА_4 використав на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Висновки суду про винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ґрунтуються на доказах безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення повністю,його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, їх позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив, що дійсно в травні місяці 2014 року, був мобілізований та проходив військову службу в Вінницькому 9 батальйоні, та приймав участь в антитерористичній операції в м.Маріуполь Донецької області. Перебуваючи в м.Маріуполь у військовій частині отримав відпустку на 20 днів з 1 по 21 листопада 2014 року та приїхав додому в с.Смарженці Погребищенського району Вінницької області. Вдома відчув погіршення здоров`я та звернувся 14 листопада 2014 року до лікувального закладу Проходив лікування з 14 листопада по 2 грудня 2014 року в Військовому медичному клінічному центрі, однак лікування йому не допомогло і його виписали додому в с.Смарженці. Повернувшись додому він вирішував свої сімейні проблеми: лікувався та допомагав батькам пенсіонерам по господарству. Оскільки, йому необхідно було 11 грудня 2014 року повернутись до військової частини, то він став телефонувати своїм друзям по службі та розпитуватись де знаходиться їх військова частина. Так він дізнався ,що їх частину вивели та спочатку перевели в м. Житомир, а потім в м.Гайсин , проте маючи сімейні проблеми, та проблеми зі своїм здоров`ям до військової частини він повернувся лише 14 лютого 2015 року.
Чистосердечно розкаюється у вчиненому, розуміє що як військовий невчасно повернувся на службу, просить його суворо не карати.
Крім визнання свої вини ОСОБА_4 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:
Даними облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.41).
Даними, оглянутого в судовому засіданні, військового квитка серії НОМЕР_5 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 15.05.1995 р. на ім`я ОСОБА_4 та його ксерокопією (а.с. 18-19).
Даними витягу з наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 за №171 від 1.11.2014 року, відповідно до якого старший сержант ОСОБА_4 вибув у основну щорічну відпустку терміном 20 діб, з 02 по 21 листопада 2014 року (а.с. 20).
Даними виписного епікризу за № 4600 відповідно до якого ст. сержант ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні в Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону з 14.11.2014 року по 02.12.2014 року та був виписаний за порушення режиму (а.с 38).
Даними довідки за № 715 від 19.02.2015 року, виданої Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону (а.с. 25).
Даними медичної картки № 4600/946 стаціонарного хворого ОСОБА_4 (а.с. 26).
Даними направлення на медичне обстеження військовослужбовця ОСОБА_4 за № 598 (а.с. 31).
Даними пояснювальної записки від 1.12.2014 року (а.с. 30).
Даними огляду документів від 11.03.2015 року , об`єктом огляду якого була медична картка стаціонарного хворого №4600/946 ( а.с. 27-29).
Даними постанови про визнання документом від 12.03.2015 року, відповідно до якої медичну картку стаціонарного хворого № 4600/946 визнано документом (а.с. 39-40).
Даними копії витягу з книги обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до військової частини особового складу НОМЕР_6 батальйону територіальної оборони від 15.08.2014 року, де під № 301 зазначено прізвище ОСОБА_4 , який вибув за місцем проживання 01.11.2014 року та повинен повернутися до частини 22.11.2014 року (а.с. 21-22).
Даними витягу з наказу №43 від 16.02.2015 року командира військової частини пп В НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_4 прибув 14.02.2015 року ( а.с. 16).
Даними, оглянутого в судовому засіданні, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_7 , виданого 7.04.2015 року управлінням особового складу штабу командування Сухопутних військ на ім`я ОСОБА_4 та його ксерокопією (а.с. 17).
Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, скоєне військовослужбовцем.
Як особа ОСОБА_4 характеризується позитивно, раніше не судимий, в силу ст. 89 КК України.
При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, активно сприяв розкриттю даного злочину, чистосердечно розкаюється у скоєному, що відповідно до ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставин, як б згідно зі ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи викладене, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та приймаючи до уваги
дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який по місцю проживання характеризується позитивно, приймав участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області, демобілізувався, беззастережне визнання ним своєї вини, - суд вважає можливим призначити основне покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, тобто перейти до іншого, більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. , 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Засудив:
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Вінницької області через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя