Копія Справа № 1-124/2007р
ВИРОК

Іменем України

05 березня 2007
року с.
Мазурівка

Чернівецький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого, судді Стадника І.М.,
при секретарі Яворській М.М., з участю прокурора Поліщука О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про
обвинувачен­ня

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
народився та проживає в АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не одруже­ний, не
працює, інваліда ІІ-ої групи загального захворювання, раніше не судимого, у
вчиненні злочину, що передбачений ч. 1 ст. 129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
26 жовтня 2006 року біля 10 год.
приїхавши до своєї знайомої ОСОБА_2, яка проживає в АДРЕСА_2, бажаючи
запросити останню з собою на відпочинок та будучи ображеним відмовою ОСОБА_2
поїхати разом з ним, на ґрунті виниклих між ними не­приязних відносин під час
сварки з ОСОБА_2 маючи намір налякати останню, штовхнув рукою її в голову,
після чого дістав з кишені куртки розкладного ножа та приклавши лезо ножа до
горла потерпілої, пригрозив фізичною розправою в разі відмови з ним їхати, чим
викликав в потерпілої реальні підстави побоюватися здій­снення цієї погрози, а
тому потерпіла обороняючись пошкодила палець руки до леза ножа, який утримував
в рукахОСОБА_1

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, що передбачений ч. 1 ст.
129 КК України ви­знав і суду показав, що 26 жовтня 2006 року біля 10 год. він
з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та своєю матір'ю ОСОБА_5 поїхали в с Букатинка, де
він мав намір запросити на відпочинок свою знайому ОСОБА_2 Коли при­їхали,
ОСОБА_2 не було вдома, але її мати сказала, що вона невдовзі підійде. Почекав
ОСОБА_2, а коли во­на підійшла, почав її запрошувати поїхати з ними на
відпочинок. Та відмовила, і це його образило. Він штовх­нув її рукою в голову,
а далі бажаючи налякати хотів ще раз штовхнути, тримаючи при цьому в правій
руці роз­кладний ніж. ОСОБА_2 відштовхнула руку з ножем і поранила при цьому
палець. Намір вбивати чи заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_2 не мав, хотів її лише
налякати, щоб змусити поїхати з ними відпочивати до річки Дністер.

В скоєному щиро розкаюється.

Крім ретельно перевіреного повного визнання вини самим підсудним, його вина
у вчиненні погрози вбивством підтверджується показами потерпілої, свідка, а також
матеріалами кримінальної справи.

Так, потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що 26 жовтня 2006
року вона поверталася з поля, куди вига­няла худобу. Підходячи до подвір'я
побачила машину білого кольору, а на подвір'ї свого знайомого ОСОБА_1. Він
запропонував їй поїхати з ними відпочити, а коли вона відмовилася, почав тягти
її за руку, обзивати нецензурно та вів до машини. Вона вирвалась і сховалась в
хаті, але він знову змусив її вийти надвір та почав тягнути до машини. Коли
вона виривалась, він вийняв з кишені ножа, та приклав їй його до горла.
Злякавшись за своє життя, вона відбила ніж та поранила при цьому руку -
порізала палець. В цей час її мати побігла дзво­нити і викликати міліцію, а
сусідка ОСОБА_6, яка
проходила по дорозі, кричала ОСОБА_1, щоб він її відпу­стив. В даний час
претензій до підсудного не має.

Свідок ОСОБА_7 - мати потерпілої, суду показала, що одного дня збираючись
на роботу, вона поба­чила, як потім дізналася - ОСОБА_1 та його матір, які
зайшли на подвір'я та запитували про її дочку. Коли прийшла ОСОБА_2, ОСОБА_1
почав з нею щось говорити, а далі розмова переросла у сварку, ОСОБА_1 схопив
дочку за куртку на грудях та почав її кудись тягнути. Вона наказала ОСОБА_2
сховатися в хаті, а сама пішла дзвонити в мі­ліцію, а тому подальших подій не бачила.
Зі слів дочки, а також сусідки ОСОБА_6, яка була свідком події, знає, що після
того як вона пішла ОСОБА_1 знову змушував ОСОБА_2 їхати з ним, причому
погрожував їй ножем.

Свідок ОСОБА_9 - прабабка ОСОБА_1 суду показала, що останній допомагав їй
по господарству і це вона дала йому складного ножа для господарських потреб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що
передбачений ч. 1 ст. 129 КК України підтверджується та-

- кож матеріалами
справи:

· рапортом
оперативного чергового (а.с. 3) , згідно з яким ОСОБА_7 26.10.2006 року о 10 год. 10 хв. по
телефону «02» повідомила в Чернівецький РВ УМВС про те, що її дочці ОСОБА_2
погрожує фізичною роз­правою незнайомий хлопець.

· заявою
потерпілої ОСОБА_2 від 26.10.2006 року, в якій вона вказує на погрози фізичною
розправою з боку ОСОБА_1 (а.с. 4).

· протоколом
добровільної видачі ОСОБА_1 складного ножа (а.с. 11).

· висновком
експертизи НОМЕР_1 від 8.11.2006 року, згідно з яким ніж, який було вилучено у
ОСОБА_1 є складним кишеньковим ножем загального господарчо-побутового
призначення, і до холодної зброї не відно­ситься, виготовлений заводським
способом.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи НОМЕР_2 від 8 листопада 2006
року (а. с. 22) у ОСОБА_2 мали місце такі тілесні ушкодження: синець на нижній
повіці лівого ока, рана на долоневій поверхні кін­цевої фаланги другого пальця,
які виникли: рана - від дії' предмету з плоскою ріжучою поверхнею, типа леза
ножа, можливо і при самообороні потерпілої, а синець - від дії тупого премету
або від удару до такого, можли­во, і від удару рукою нападаючого, можливо
26.10.2006 року та належать до категорії легких тілесних ушко­джень.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудний
правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності
його позицій немає, то суд відповідно до ст. 299 КПК України за відсутності
заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик і допит
свідків, вклю­чених до списку, що додається до обвинувального висновку, а
обмежився допитом підсудного, потерпілої, свід­ка ОСОБА_7, ОСОБА_9, оголошенням
показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_3, даних ними на досудовому
слідстві, і щодо яких в підсудного немає заперечень, і дослідженням матеріалів
справи.

Встановлюючи реальність погрози суд виходить із
конкретних обставин справи і враховує як суб'єктивний критерій (сприйняття
погрози потерпілою), так і об'єктивний (вираження її усно і шляхом демон­стрування
ножа, нанесення удару рукою в обличчя) і приходить до висновку, що підсудний
вчинив такі дЇЇ, які давали потерпілій підстави побоюватися здійснення погрози,
а поведінка підсудного об'єктивно свідчила про її реальність.

Разом з тим, поведінка ОСОБА_1 до і після висловлювання
погрози вбивством, а також характер за­подіяних ним ОСОБА_2 тілесних ушкоджень,
свідчать про відсутність у нього умислу на позбавлення життя потерпілої.

Таким чином, зібраними й дослідженими в судовому
засіданні доказами вина ОСОБА_1. у скоєнні злочину, що передбачений ч. 1 ст.
129 КК України, доведена повністю.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним зло­чину, особу винного - характеризуються
позитивно, є інвалідом другої групи загального захворювання, обста­вини, що
пом'якшують його покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного є його щире
каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б
обтяжували покарання підсудного, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що
необхідним і достатнім для його виправ­лення та недопущення вчинення нових
злочинів буде покарання у виді арешту.

Запобіжний захід
щодо підсудного зміни не потребує.

Оскільки витрати на проведення експертизи холодної зброї,
тобто на дослідження речових доказів по справі, є відповідно до п. 2 ст. 91 КПК
судовими витратами і саме так вони визначені в довідці до обвинуваль­ного
висновку, затвердженого прокурором, то вони відповідно до ст. 93 КПК України
покладаються на засу­дженого без спеціальної позовної вимоги про це. На цій
підставі суд відмовляє в позові прокурора про повтор­не стягнення з підсудного
витрат на проведення судово-балістичної експертизи.

Керуючись ст.
323, 324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що
передбачений ч. 1 ст. 129 КК України, призначивши покарання у виді арешту
строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід щодо підсудного до набрання вироком
законної сили залишити попередній - підпис­ку про невиїзд.

Судові витрати по справі - 209 грн. 23 коп. за проведення
експертизи стягнути з ОСОБА_1 на ко­ристь Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України у Вінницькій об­ласті
(р/р 019 в УДК
у Вінницькій області, МФО
802015, код 24525055).

В задоволенні цивільного позову прокурора Чернівецького
району про стягнення витрат на проведення

експертизи - відмовити.На вирок
суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення в суді.