Справа № 557/14/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 01.10.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка, жителька та зареєстрована - АДРЕСА_1 , громадянка України, заміжня, з середньою спеціальною освітою, раніше не судима,

за ч. 2 ст.125 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
01 жовтня 2014 року, близько 17:30 год., знаходячись на подвір`ї по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 під час конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно підняла з землі камінь невеликого розміру та кинула ним в область голови ОСОБА_5 , в результаті чого завдала для останньої тілесне ушкодження у вигляді забійної рани лобної ділянки голови зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнала повністю, в скоєному розкаялася, показала, що повністю згідна з викладеними в обвинувальному акті обставинами. Нанесла удар каменем в голову для ОСОБА_5 через конфлікт, який виник з приводу поведінки дочки потерпілої, потерпіла намагалася їй нанести удар вилами, однак з приводу бійки вона нікуди не зверталася. У скоєному розкаюється.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим в скоєнні кримінального правопорушення, винність ОСОБА_4 доведена також іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, дослідженими в ході судового засідання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 01.10.2014 року вона разом з чоловіком та онуками перебувала у своєму будинку, до неї зайшла обвинувачена в стані алкогольного сп`яніння та влаштувала сварку. Вона виштовхала ОСОБА_4 з хати та зачинила двері. Після 17 год. вийшла на подвір`я, ОСОБА_4 знову підійшла до неї та почала сваритися, вона захищалася вилами, потім покликала чоловіка, який їх розборонив. Йдучи з двору, ОСОБА_4 взяла камінь та кинула їй в голову.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1040 від 02.10.2014 року, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної ділянки голови зліва. Вказане тілесне ушкодження виникло не менше як від однієї травматичної дії тупого предмету, яким могла бути рука, нога та по терміну спричинення не суперечить строку, вказаному у постанові, згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відносять до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Виникнення даного тілесного ушкодження внаслідок само нанесення чи самовільного падіння з висоти власного зросту малоймовірне. В момент отримання тілесних ушкоджень взаєморозположення потерпілої до нападаючого могло бути будь-яким (а.с.17-18).

Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує доведеною винність обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в скоєному розкаялася, у скоєному зізналася, активно сприяла розкриттю злочину. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, оскільки в судовому засіданні не доведено, що обвинувачена перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, приймаючи до уваги обставини справи, матеріали, які характеризують обвинувачену ОСОБА_4 , яка свою вину визнала повністю, в скоєному розкаялася, активно сприяла встановленню істини, по місцю проживання характеризується позитивно, на Д-обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства, і вважає за можливе призначити покарання в межах санкції ст. 125 ч. 2 КК України у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя