Справа №620/3006/12
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2014 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора прокуратури ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , громадянина
України, українця, освіта середня, не працюючого, раніше
судимого 06 березня 2009 року Радомишльським районним судом
Житомирської області за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбав-
лення волі;
13.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 2 роки 04 місяці
09 днів згідно постанови Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області від 5 грудня 2011 року.
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 06 березня 2009 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення
лення волі, після умовно-дострокового звільнення 13.12.2011 року на 2 роки 04 місяці
09 днів та маючи не відбуту частину покарання , на шлях виправлення не став , а навпаки вчинив новий умисний тяжкий злочин при наступних обставинах. 12 листопада 2012 року біля 19 год.10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння , помітив ОСОБА_6 , яка йшла в напрямку мосту через р. Тетерів в м. Радомишль Житомирської бласті, розмовляючи по мобільному телефону, після чого у нього виник злочинний намір направлений на вчинення нападу на ОСОБА_6 з метою заволодіння її мобільним телефоном. Рнеалізовуючи вищевказаний злочинний намір, ОСОБА_4 пішов позаду за ОСОБА_6 , а в кінці мосту через р. Тетерів , що на вул. Карпенка в м. Радомишль Житомирської області , в безлюдному неосвітленому місці , з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на ОСОБА_6 з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров"я , яке виразилося в нанесенні ударів по голові ОСОБА_6 кулаками та здавлюванні її шиї руками , в результаті чого ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном " Nokia С 1 -02 "вартістю 419 грн.20 коп. з стартовим пакетом " Київстар " вартістю 10 гривень, та спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодженні у вигляді синців та саден обличчя , тулубу , шиї , крововиливу під коньюктиву лівого ока , струсу головного мозку , травматичного вивиху трьох зубів , посттравматичного лівобічного перфоративного отиту , які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров"я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав і показав, що в день нападу на потерпілу він робив ремонт у будинку своїх баби і діда , потерпілої він не знає. Працівники міліції обшукували хату. Це вони привезли телефон у міліцію і сказали , що знайшли у нього. Працівники міліції підійшли до нього 13.11.2012 року біля його будинку , десь біля 2-х годин дня , відвезли у райвідділ , стали допитувати та положили на стіл телефон . Коли зайшла свідок ОСОБА_7 ( понята ), то вона не хотіла свідчити , вийшла за двері, а потім повернулась і посвідчила протокол. Він теж підписав протокол вилучення у нього телефону , він змушений був його підписати , так як боявся за своє життя , визнавав вину , бо його били. Дійсно він має сестру ОСОБА_8 ,яка була в інтернаті , має сестер ОСОБА_9 ,які перебувають в інтернаті. Під час досудового слідства він визнавав свою вину у скоєному , бо його били працівники міліції .Скарг на неправомірні дії працівників міліції він не подавав. Він злочину не вчиняв. Просить його виправдати .
Не дивлячись на те , що обвинувачений ОСОБА_4 вини своєї у вчиненні злочину не визнав , вина його у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами :
Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка показала в судовому засіданні що вона поверталася з роботи додому біля 19 години, було темно , йшла через міст і розмовляла по телефону.ЇЇ ударом в голову збили з ніг і зіштовхнули з мосту . Вона стала кричати і звати на допомогу. На неї напав ОСОБА_4 , вона бачила його обличчя . Він почав затискати їй рот , щоб не кричала , і вивихнув їй передні зуби, потім став її бити. Потягнув її під міст , душив за шию , а коли її тіло обм"якло , то відпустив шию і став її сильно бити по голові і по обличчю, в ліве ухо, у неї лопнула барабанна перетинка . Наніс більше 20 ударів. Від нього було чути запах алкоголю. Вона стала проситись , сказала , щоб він брав у неї, що він хоче. Коли він тягнув її під міст , то в її сумці обірвалась ручка і сумка десь покотилась .Також впав телефон. ОСОБА_4 став шукати сумку, але як дізнався скільки в ній грошей, то перестав шукати. Сумка впала в темному місці , а телефон випав на видному місці і ОСОБА_4 його забрав. Коли ОСОБА_4 час від часу відходив від неї , то він світив її телефоном. Він намагався затягнути її до річки.Коли він припиняв її бити , то вона намагалась з ним поговорити , сказала, що працює в інтернаті, і він казав хто із його сестер вчиться в інтернаті , сказав що в інтернаті перебувала його сестра ОСОБА_8 і це збігалося з дійсністю . Вона сказала йому що в інтернаті в нього є рідні сестри - Буракови Віта і ОСОБА_10 , він віднісся до цього спокійно, ними не цікавився, говорив більше про ОСОБА_11 , що вона родила дитину , живе у свекрухи . Став говорити про себе , сказав що живе з бабою і дідом, назвався ОСОБА_12 . Потім він знову став її душити , вона вдала, що втратила свідомість, він зняв з неї весь одяг, надавив їй на грудну клітину. Коли вона ніби прийшла до тями то ОСОБА_4 став водити її по лузі , курив, дивився на телефон . Вона стверджує що іменно ОСОБА_4 напав на неї , на її одязі її кров , у нього крові не було, вона його не ушкоджувала. Коли на другий день вона звернулась в міліцію , то відразу повідомила що родичі нападника вчаться в школі інтернаті, що він сестру називав ОСОБА_8 , вона його одразу впізнала на фото у телефоні міліціонера . На викрадений мобільний телефон у неї зберігся чек і талон, які вона надала працівникам міліції . ОСОБА_4 пробачення у неї не просив .
Копія гарантійного талону на мобільний телефон та копія чеку підтверджують , що мобільний телефон " Nokia С 1- 02 ", ІМЕІ НОМЕР_1 придбаний 19.09.2011 року за 524 грн.
( т. 2 а.с. 9 )
Протокол огляду від 13.11.2012 року за участю ОСОБА_6 свідчить , що місцем події являється земельна ділянка в м. Радомишль, яка розташована поблизу мосту через річку Тетерів між вул. Русанівська та ОСОБА_13 , де при огляді на опалому листі та грунті виявлено засохлу речовину яскраво-червоного кольору , схожу на кров , три сірники, прим"ятц траву з наявністю на ній речовини яскраво-червоного кольору , схожої на кров , порожню розірвану коробку з-під сірників , які вилучені з місця події. ( т. 2 а.с. 11-18 )
Протокол огляду від 13.11.2011 року підтверджує , що в приміщенні Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області в кабінеті № 38 під час проведення огляду ОСОБА_4 на вимогу працівників міліції видав мобільний телефон марки " Nokia С 1 -02 ", ІМЕІ НОМЕР_1 без сімкартки. Даний телефон вилучений в Радомишльський РВ УМВС
( т. 2 а.с. 20 )
Свідок ОСОБА_14 показала в судовому засіданні що вона була запрошена працівником міліції в якості пойнятої в райвідділ міліції до кабінету. В кабінеті були працівники міліції , був цей чоловік ( вказала на обвинуваченого ОСОБА_4 ) . Їй роз"яснили , що вона буде присутня при вилученні речей у цього чоловіка . Крім неї була присутня ще одна жінка . Працівники міліції запропонували цьому чоловіку викласти на стіл все , що було у нього в кишенях. Чоловік ( ОСОБА_4 ) вів себе спокійно , працівники міліції теж розмовляли з ним спокійно, він виложив на стіл телефон і ще інші речі. Чи був справний телефон, вона не знає. Працівники міліції склали протокол в її присутності і в протокол були записані дані про телефон. Вона підписала протокол , у протоколі огляду стоїть її підпис.
Свідок ОСОБА_15 показала в судовому засіданні що вона була запрошена працівником міліції в кабінет райвідділу в якості пойнятої . Була вона і ще одна жінка ОСОБА_7 , був і ОСОБА_4 , він витягнув з кишені телефон і положив на стіл .Телефон був марки " Нокіа ". Був слідчий ОСОБА_16 , слідчий склав протокол , вона підписала цей протокол. ОСОБА_4 був в нормальному вигляді , не побитий , тиску на ОСОБА_17 в її присутності зі сторони працівників міліції не було, ОСОБА_4 в її присутності нічого не говорив. Куди діли телефон , як вилучили , вона не знає. В наданому їй протоколі огляду про вилучення телефону стоїть її підпис.
Протокол огляду від 13.11.2012 року свідчить , що ОСОБА_6 видала працівникам міліції поліетиленовий пакет з одягом , в якому вона була одягнена на момент скоєння злочину, а саме брюки , блузку, труси, бюстгальтер на яких маються плями бурого кольору схожі на кров.Вказаний пакет вилучений в Радомишльський РВ УМВС.
( т. 2 а.с. 19 )
Свідок ОСОБА_18 показав у судовому засіданні що обвинувачений ОСОБА_4 його онук , що онук робив у нього вдома ремонт , якого числа він не пам"ятає , робив ремонт осінню в 2013 році. Буракову він знає, це колишня невістка , син з нею розлучився років 15 назад, вона має двоє дітей.
Свідок ОСОБА_19 показала в судовому засіданні , що обвинувачений ОСОБА_4 її онук. Він проживає у батька на АДРЕСА_2 листопада 2012 року він перебував у них , робив ремонт у неї ( ОСОБА_19 ) у кухні. Весь час був дома , нікуди не відлучався. Ремонт робив десь до годин 6 вечора. 13 листопада 2012 року він пішов у магазин по хліб та цигарки , а до неї приїхали працівники міліції , робили обшук , потім поїхали . Буракова - це колишня дружина її сина , потім вона перейшла жити до ОСОБА_9 , вона має дітей , які були в інтернаті. Крім внука ОСОБА_20 вона( ОСОБА_19 ) має ще онуку ОСОБА_8 , яка раніше була в інтернаті.
Висновок судово-медичного експерта за № 425 від 17 . 12. 2012 року свідчить , що у гр.. ОСОБА_6 малися тілесні ушкодженні у вигляді синців та саден обличчя , тулубу , шиї , крововиливу під коньюгктиву лівого ока , струсу головного мозку , травматичного вивиху трьох зубів , посттравматичного лівобічного перфоративного отиту , які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров"я, могли виникнути від дії тупих твердів предметів , якими могли бути рука людини , нога , тощо, можливо за обставин і в час вказані в постанові. Потерпілій було нанесено не менше 25 ударів в любій послідовності.
( т. 2 а.с. 89 ).
Протоколом огляду предмету підтверджується назва та ознаки викраденого у потерпілої ОСОБА_6 і вилученого у ОСОБА_4 мобільного телефону.
( т.2 а.с. 42 )
Постанови про визнання об"єктів , вилучених під час огляду речовими доказами , розписка ОСОБА_6 свідчать , що мобільний телефон " Nokia С 1 -02 ", ІМЕІ НОМЕР_1 , вилучений одяг ОСОБА_6 ( штани , блузка, труси і бюстгальтер ) та вилучені під час огляду місця події зів"яле листя з плямами речовини яскраво-червоного кольору , сірники та пачка з- під них визнані речовими доказами по матералам досудового розслідування , що мобільний телефон переданий ОСОБА_6 29.11.2012 року , а інші названі речові докази здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Радомишльського РВ УМВС.
( т.2 а. с. 43,44,45,53 )
Висновок товарознавчої експертизи від 26.11.2012 року підтверджує , що вартість мобільного телефону" Nokia С 1 -02 ", ІМЕІ НОМЕР_1 з урахуванням його зносу станом на 12.11.2012 року становить 419 грн.00 коп.( т.2 а.с. 49 )
Довідка ПП ОСОБА_21 від 15.12.2012 року свідчить , що вартість сім карти оператору Київ-Стар становить 10 гривень. ( т.2 а.с.10 )
Висновок судово імунологічної експертизи від 18.12.2012 року № 7/235-12 свідчить, що в зразку крові ОСОБА_6 виявлено антигени Ата В ізосерологічної системи АВО.На представлених на експертизу чотирьох фрагментах рослинності ( зів"яле листя ) та незначній кількості сипучої речовини коричнневого кольору , чотирьох фрагментах рослинності у сухому стані виявлено кров людини . В результаті серологічного дослідження виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Виявлена кров людини походить від однієї людини , група крові якої АВ ( 1У ) , в т.ч. і від ОСОБА_6 ( т.2 а.с. 63-69 )
Висновок судово імунологічної експертизи від 18.12.2012 року № 7/236-12 свідчить, що в зразку крові ОСОБА_6 виявлено антигени Ата В ізосерологічної системи АВО . При судово-імунологічному дослідженні одягу ОСОБА_6 виявлено кров людини . В результаті серологічного дослідження виявлено антигени А і В. Виявлена кров людини походить від однієї людини , походження антигенів А і В можливе від особи , група крові якої АВ ( 1У ) , в т.ч. і від ОСОБА_6 ( т.2 а.с. 74-82 )
Довідки про витрати свідчать, що на проведення судово-імунологічної експертизи № 7/235 та № 7/ 236 затрачено відповідно 343,00 грн. і 588,00 грн.
( т. 2 а.с. 70, 83 )
Копія вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.03.2009 року свідчить , що ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбав лення волі . ( т. 2 а.с. 96-99 )
Постанова Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 5 грудня 2011 року , копія довідки про звільнення свідчать що ОСОБА_4 відбував покарання з 14.04.2009 року по 13.12.2011 року , звільнений умовно-достроково на 2 роки 04 місяці 09 днів . ( т. 2 а.с.93, 102 )
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину свідчить , що ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 115 КПК України 13 листопада 2012 року. ( т. 2 а.с. 24 )
Ухвала судді Радомишльського районного суду Житомирської області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою свідчить , що ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою з 16 листопада 2012 року строком на два місяці з дня його затримання . (т. 2 а.с. 35 )
Ухвалами , постановами Радомишльського районного суду від 16.01.2013 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено на 2 місяці ( т. 1 а.с. 13-14) ; від 14.03.2013 року продовжено на 2 місяці - до 14 травня 2013 року ( т.1 а.с. 46-47 ) ; 08.05.2013 року продовжено на два місяці- до 14 липня 2013 року ( т.1 а. с.65-66 ), 29.05.2013 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 29.07.2013 року ( т.1 а.с. 134 ) ; 17.07.2013 року продовжено строк тримання під вартою на 2 місяці - до 17.09.2013 року ( т. 1 а.с. 146 )
Ухвала Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.12.2013 року свідчить , що обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов"язання . ( т. 1 а.с. 244-245 )
Суд не може погодитися із позицією захисника ОСОБА_22 щодо недопустимості доказів, що були, на його думку, незаконно зібрані при розслідуванні справи , а саме :що огляд місця події від 13.11.2012 року здійснювався о/у ВКР Радомишльського РВ ОСОБА_23 , а не слідчим , в присутності одного понятого ( т. 2 а.с. 11-18 ). Ним же здійснювався та складався протокол огляду одягу ОСОБА_6 від 13.11.2012 року , в якому не зазначено адреси понятих ( т. 2 а.с. 19 ) та протокол огляду від 13.11.2012 року щодо вилучення мобільного телефону у ОСОБА_4
( т. 2 а.с. 20 ) . Речові докази, які вилучались не були поміщені в пакет і не опечатувались, а тому є незаконними , оскільки отримані незааконним шляхом.
Відповідно до статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
6) отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
В даному випадку під час судового розгляду судом не встановлено зазначених вищевказаних істотних порушень прав і свобод людини , оскільки протокол огляду місця події від 13.11.2012 р., протоколи огляду від 13.11.2012 року , під час яких було вилучено одяг потерпілої ОСОБА_6 та вилучено мобільний телефон у ОСОБА_4 проведені працівником райвідділу міліції, відповідно до вимог КПК України в редакції 1960 року , який діяв на час скоєння злочину, так як згідно ст. 97 КПК України в редакції 1960 року ( діяв до 19.11.2012 року ) ,орган дізнання зобов"язаний прийняти заяву і повідомлення про вчинений злочин , провести перевірку , в т.ч. шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності , а відповідно з положенням ст. 190 цього Кодексу проведення огляду може мати місце до порушення кримінальної справи . Не зазначення в протоколі огляду місця події ( т. 2 а.с. 11-18 ) прізвища та адреси одного понятого , та в протоколі огляду при вилученні одягу ОСОБА_6 ( т. 2 а.с. 19 ) адреси понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ніяким чином не порушило прав обвинуваченого ОСОБА_4 на захист , оскільки зазначені поняті були допитані в судовому засіданні як свідки . Потерпіла ОСОБА_6 показала в судовому засіданні що при огляді місця події були два понятих. Протокол огляду місця події від 13.11.2012 року підписаний обома понятими, а не зазначення в ньому прізвища та адреси одного понятого не свідчить про те , що відображена в протоколі інформація здобута незаконним шляхом , без додержання належної правової процедури. Речові докази вилучені з місця події поміщені в пакети і упаковані. Відсутність в протоколі вилучення мобільноого телофону запису ,що він поміщений в пакет і опечатаний ,не може бути підставою для визнання доказу недопустимим, оскільки вилучений телефон мав індивідуальні властивості- марку,номер ІМЕІ , які були зазначені в протоколі і замінити його іншим телефоном було неможливо, даний телефон був предметом дослідження товарознавчої експертизи , предметом огляду як речового доказу. З огляду на наведене, здобуті під час досудового розслідування докази, суд визнає допустимими, оскільки вони отримані у законному порядку, визначеному КПК.
Посилання захисника обвинуваченого на те , що товарознавча експертиза по визначенню вартості мобільного телефону проведена не державною спеціалізованою еспертною установою , а економістом- товарознавцем , що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України , так як на ньому не проставлена печатка , що ОСОБА_4 є підозрюваним по справі , а не обвинувачем , що він не має статусу обвинуваченого , що суд не повинен був допитувати свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , що відсутні докази наявності у ОСОБА_4 стану алкогольного сп"яніння судом проаналізовані і визнані необгрунтованими , так як ст. 7 Закону України " Про судову експерти-зу " передбачає , що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз, і що для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань. Ст. 291 КПК України не містить вказівок щодо проставлення печатки на обвинувальному акті. Згідно ст. 314 КПК України статус обвинуваченого підозрюваний набуває в підготовчому судовому засіданні. Про допит свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 клопотання заявив обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні і це клопотання було вирішено відповідно зі ст. 350 КПК України. Що стосується посилання на процесуальні порушення допущені під час досудового розслідування при обранні міри запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , то КПК України передбачена окрема процедура оскарження таких дій. Також необгрунтованими і недоведеними є доводи захисника що мобільний телефон був вилучений під час обшуку в будинку бабусі обвинуваченого - ОСОБА_19 , оскільки доказів з цього приводу не має , дані доводи спростовуються протоколом огляду від 13.11.2012 року про вилучення телефону у ОСОБА_4 та показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 . Те, що ОСОБА_4 під час нападу перебував у нетверезому стані, підтвердила потерпіла ОСОБА_6 .
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 , які він дав в судовому засіданні під час судового розгляду про непричетність його до скоєння злочину суд вважає такими , що дані ним з метою ввести суд в оману і уникнути справедливого покарання за вчинений ним злочин, оскільки ці його покази не узгоджуються з іншими доказами по справі і спростовуються показами потерпілої ОСОБА_6 , яка прямо в суді вказала на ОСОБА_4 як на особу, що вчинила на неї напад , дослідженим в судовому засідання протоколом огляду від 13.11.2012 року про вилучення у ОСОБА_4 мобільного телефона потерпілої , показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які показали під час їх допиту безпосередньо в суді, що вони були понятими , коли ОСОБА_4 вийняв з кишені мобільний телефон і віддав його працівникам міліції , копією гарантійного талону та чеку на покупку потерпілою мобільного телефону , марка якого та номер ІМЕЙ співпадають з маркою та номером ІМЕІ мобільного телефону вилученого у ОСОБА_4 , показами свідка ОСОБА_18 , який не підтвердив достовірно факт перебування ОСОБА_4 у нього вдома 12.11.2012 року , показами свідка ОСОБА_19 , яка показала в судовому засіданні, що крім онука ОСОБА_4 вона також має онуку ОСОБА_11 , яка дійсно перебувала в інтернаті , і що діти ОСОБА_9 - бувшої дружини її сина , також перебували в інтернаті, а також показами самого обвинуваченого , який підтвердив в судовому
засіданні що він має сестру ОСОБА_8 та сестер ОСОБА_9 , які перебували в інтернаті, довідкою про склад сім"ї ОСОБА_4 в якій вказана його сестра ОСОБА_24 ( т.1 а.с. 142 ) , що підтверджує покази потерпілої ОСОБА_6 про те , що напад на неї вчинив ОСОБА_4 .
Разом з тим суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_19 в частині того , що її онук ОСОБА_4 . 11 та 12 листопада 2012 року перебував весь час у неї вдома і нікуди не відлучався , оскільки остання є рідною бабою обвинуваченого і в будь-який спосіб намагається спотворити подію та відкинути участь обвинуваченого в ній. Крім цього, покази вищевказаного свідка суперечать показам потерпілої, показам свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , дослідженим при судовому розгляді письмовим доказам , зокрема протоколу огляду від 13.11.2012 року та вилучення у ОСОБА_4 мобільного телефону потерпілої , копії гарантійного талону та чеку на покупку потерпілою мобільного телефону , тому дані покази викликають сумніви у їх правдивості та достовірності.
Щодо твердження обвинуваченого про тиск на нього з боку працівників міліції під час досудового слідства , то суд вважає його сумнівним і не приймає до уваги , оскільки жодних скарг на дії працівників міліції ні слідчому , ні прокурору він не подавав , а свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які були понятими , показали , що будь-яких неправомірних дій до ОСОБА_4 зі сторони парцівників міліції не було.
Вивчивши обставини вчинення злочину , дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності , суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину доведеною і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у нападі на потерпілу ОСОБА_6 з застосуванням до неї фізичного насильства та заволодінні її мобільним телефоном , за ч. 1 ст. 187 КК України як розбій , тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи , яка зазнала нападу , оскільки обвинувачений скоїв на потерпілу напад з метою заволодіння її майном , застосував до неї фізичне насильство і спричинив їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я , та протиправно заволодів мобільним телефоном потерпілої.
Як особа обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо. Працевлаштований.
Обставин , які помякшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд рахує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецедив злочинів.
Обираючи обвинуваченому міру та визначаючи йому розмір покарання , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , особу обвинуваченого , обставини , що помякшують та обтяжують покарання , приймає до уваги що даний злочин обвинувачений вчинив в період невідбутої частини покарання за попереднім вироком , та обирає йому покарання в межах санкції ч. 1ст. 187 КК України у виді позбавлення волі .
Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України суд , -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п"ять років шість місяців .
Згідно ст. 71 ч. 1 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.03.2009 року і остаточно , за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шість років позбавлення волі.
В строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати 395 днів перебування його під вартою в період з 13.11.2012 року ( з дня затримання ) по 12.12.2013 року .
Речові докази по справі : мобільний телефон залишити потерпілій ОСОБА_6 , речові докази , які перебувають на зберіганні в Радомишльському РВ УМВС - листя, траву,сірники,коробку з-під сірників , одяг ОСОБА_6 - брюки,блузку та натільну білизну знищити в зв"язку з неможливістю подальшого використання за призначенням .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 особисте зобов"язання залишити без зміни до вступу вироку в законну силу .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на рахунок НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області судові витрати по справі за проведення судово-імунологічних експертиз в розмірі 931 грн.00 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1