Справа № 359/4327/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/218/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 27.05.2015

УХВАЛА
Іменем України
УХВАЛА
Іменем України
27 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2015 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньків, Бориспільського району Київської області, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001064 від 16 травня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування встановлено, що 16 травня 2015 року близько 01.40 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , перебували на перехресті вул. Дзержинського та Київський шлях в м. Борисполі Київської області та побачили ОСОБА_10 , яка рухалась по вул. Дзержинського в напрямку свого місця проживання на АДРЕСА_2 та тримала у руках свою жіночу сумку із особистими речами та пакет із продуктами.

Вступивши у змову, направлену на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 попередньо розподілили ролі кожного з учасників. ОСОБА_9 став спостерігати за появою сторонніх осіб поблизу будинку №1 по вул. Дзержинського в м. Бориспіль, щоб завчасно попередити ОСОБА_8 про перешкоду у вчиненні злочину. В цей час ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_10 , яка проходила по АДРЕСА_3 , та рукою вирвав з її лівої руки жіночу сумку з особистими речами, з якою побіг в напрямку вулиці Франка, а за ним ОСОБА_9 . Викраденим майном розпорядились на власним розсудом.

Таким чином ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відкрито заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: її жіночою сумкою вартістю 350 грн., в середині якої знаходились окуляри в футлярі вартістю 480 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону «Нокіа» вартістю 50 грн., дощова парасолька вартістю 150 грн., флакон жіночого парфуму вартістю 200 грн., жіноча помада вартістю 80 грн., дві церковні іконки вартістю за одну 15 грн. на суму 30 грн.

В результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заподіяли ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 1340 грн.

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_11 , погодженого із старшим прокурором Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2015 року клопотання слідчого було задоволено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат.

Обрання такого запобіжного заходу слідчий суддя мотивував, крім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, наявністю ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, існуванням достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 буде незаконно впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню, а також недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Не погоджуючись, захисник ОСОБА_8 ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати до ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання або домашній арешт.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не в повному обсязі були досліджені підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, зокрема те, що прокурором та слідчим не було доведено, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, зможе перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також просить врахувати те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, утримує дружину та дитину, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має ряд захворювань та переніс оперативне втручання.

Крім того, зазначає, що розмір застави, визначеної слідчим суддею, є занадто великим для ОСОБА_8 та його сім`ї.

На думку сторони захисту, одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 не може бути підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначення застави у розмірі 50 мінімальних заробітних плат.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 , яка в повному обсязі підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Згідно вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу згідно ст.178 КПК України враховується вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

У відповідності до ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, існуванням достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 буде незаконно впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, також взяв до уваги дані про особу підозрюваного та конкретні обставини вчинення цього правопорушення.

Що стосується доводів апеляції про те, що ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні дружину та дитину, переніс оперативне втручання, то колегія суддів не може прийняти їх як підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до закону повинні враховуватись не тільки дані про особу підозрюваного, а й тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється особа та інші обставини, що характеризують, цю особу в їх сукупності, в тому числі щодо можливого ухилення від слідства та перешкоджання встановленню істини по справі.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не знаходить.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів вважає, що застава у розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат є достатньою мірою для того, щоб гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

На думку колегії суддів, саме такий розмір застави є справедливою альтернативою запобіжному заходу у виді тримання під вартою, відповідає доведеним у справі ризикам, забезпечує високі стандарти охорони основоположних цінностей суспільства, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відтак, підстав вважати розмір застави, визначений слідчим суддею, занадто великим, як про це заявляє апелянт, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Таким чином, ухвала слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2015 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2015 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2