АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-814/2008 р. Головуючий у суді
І інстанції Мумига І.М..
Категорія: ст.121 ч.2
Доповідач у суді ІІ інстанції Бабич О.П.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2008 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючої -
судді Поступайло Н.І.,

суддів Бабича О.П., Деревінського С.М.,

за участю секретаря Яременко З.А.,

прокурора Науменка В.В.,

захисника-адвоката ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_1,

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляціями прокурора, який затвердив обвинувальний висновок та
захисника-адвоката ОСОБА_2 на вирок Компаніївського районного суду
Кіровоградської області від 30 вересня 2008 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Кіровограда, українець, громадян України, з
середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий, що проживає по АДРЕСА_1 с.
Мар'ївка Компаніївського району Кіровоградської області без реєстрації,

засуджений
за ч.2 ст.121 КК України на 7 років
позбавлення волі, за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,
ОСОБА_1 призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Вирішені
питання цивільного позову та речових доказів.

Суд визнав ОСОБА_1 винним у тому, що 28 березня 2008 року о 19
годині в будинку домоволодіння ОСОБА_3, розташованому по АДРЕСА_2 в с.Мар'ївка
Компаніївського району Кіровоградської області, між ним та ОСОБА_3 на
грунті неприязних відносин, пов'язаних з
проживанням його в цьому будинку, виникла сварка, яка переросла в бійку. В
процесі бійки ОСОБА_1 умисно наніс ОСОБА_3 декілька ударів рукою в ліву частину
обличчя та три удари зверху в голову деревною скалкою (качалкою), яку вихватив
з рук останнього, завдавши потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості.

29 березня 2008 року ОСОБА_3, у
непритомному стані був доставлений до Компаніївської центральної лікарні, де,
не приходячи до свідомості, 1 квітня 2008 року - помер.

У зміненій апеляції прокурор
просить скасувати вирок та постановити
новий, яким призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8
років позбавлення волі. При цьому вказує, що судом першої інстанції допущено
істотне порушення норм КПК України та неправильне застосування кримінального
закону, оскільки протиправність дій ОСОБА_1 повністю охоплюється ч.2 ст. 121 КК
України і кваліфікація за ч.1 ст. 122 КК України є зайвою.

Крім цього вказує, що відповідно ст.334 КПК України мотивувальна частина
вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. В
той же час суд помилково зазначив у
вироку, що внаслідок ударів ОСОБА_1, потерпілому спричинено тілесні ушкодження
середньої тяжкості, замість того, щоб
вказати про те, що ОСОБА_1 завдав тяжкі тілесні ушкодження.

У своїй апеляції захисник засудженого просить скасувати вирок місцевого
суду та постановити новий вирок, яким
змінити кваліфікацію дій ОСОБА_1 на ст. 118 КК України та обрати йому покарання
відповідно до її санкції із
застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України. Обґрунтовує свою апеляцію тим, що
висновки суду, викладені у вироку не
відповідають фактичним обставинам справи, оскільки під час судового слідства
було встановлено, що сварку та бійку
затіяв сам ОСОБА_3, а ОСОБА_1 тільки захищався від нападу, вихопив у ОСОБА_3
дерев'яну скалку та вдарив нею останнього кілька разів по голові.

Після
цього у ОСОБА_3 почався епілептичний напад, під час якого той упав на підлогу
кухні, зачепивши при падінні масивний металевий стілець, який, падаючи,
ударив ОСОБА_3 по тулубу.

На думку захисника, кваліфікація дій
підсудного має формулюватися як заподіяння тяжких тілесних ушкоджень при
перевищенні меж необхідної оборони, а покарання повинно бути призначене з
урахуванням того, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної
відповідальності, щиро кається, має глухоту.

Провівши в ході апеляційного
розгляду судове слідство в обсязі допиту підсудного, дослідження письмових доказів
та матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_1, заслухавши думку прокурора, захисника та підсудного, які
підтримали свої апеляції та заперечили можливість задоволення апеляції іншої
сторони, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.
Вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині невідповідності
висновків суду, фактичним обставинам
справи, зазначених у мотивувальній частині щодо опису події злочину та
зайвої кваліфікації його дій за ч. 1 ст.
122 КК України з таких підстав.

Судовим слідством колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 завдав ОСОБА_3 умисне
тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя
в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого за таких обставин.

28 березня 2008 року о 19 годині в
будинку домоволодіння ОСОБА_3, розташованому по АДРЕСА_2 в с. Мар'ївка
Компаніївського району Кіровоградської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на
грунті неприязних відносин, пов'язаних з проживанням підсудного в цьому
будинку, виникла сварка, яка переросла в бійку. В процесі бійки ОСОБА_1 та
ОСОБА_3нанесли один одному по декілька ударів кулаками в обличчя, а коли
ОСОБА_3 взяв на кухні дерев'яну скалку і замахнувся нею на ОСОБА_1, той
вихватив скалку з його руки та наніс нею три удари зверху в голову ОСОБА_3, від
чого той впав на підлогу. ОСОБА_3, лежачи на підлозі, став ображати словами
ОСОБА_1, який за ці образи наніс йому в тулуб іще не менше двох ударів ногою.

Таким чином ОСОБА_1 завдав потерпілому
численні ушкодження в області тулубі та
голови, серед яких рану на межі лобної та тім'яної ділянок по центру,
крововилив в м'які тканини лобної ділянки, субдуральний крововилив,
внутрішньочерепну травму, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними
для життя в момент заподіяння та в сукупності знаходяться в прямому
причинно-наслідковому зв'язку зі смертю ОСОБА_3, якого вранці 29 березня 2008
року, у безсвідомому стані, доставили в
Компаніївську центральну районну лікарню, де 1 квітня 2008 він помер, не
приходячи до свідомості.

На судовому слідстві при апеляційному розгляді справи
підсудний ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.
121 та ч.1 ст. 122 КК України. При цьому дав показання, що дійсно,
заподіяв ОСОБА_3 тілесні ушкодження в
голову дерев'яною скалкою (качалкою) за
обставин вказаних на суді першої інстанції, але стверджує, що ці дії були
вчинені при здійсненні захисту від нападу потерпілого, який тією ж скалкою
намагався вдарити його в процесі сварки
та бійки, яку сам і спровокував.

Оскільки показання підсудного, дані під час апеляційного
розгляду, частково різняться з показаннями, даними на досудовому та судовому
слідстві, судова колегія, дослідивши матеріали кримінальної справи,
встановила.

Так, в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 ,
протоколи його допиту як підозрюваного, обвинуваченого та відтворення
обстановки і обставин події, показання, дані на судовому слідстві, за змістом
яких вказана подія відбулася 28 березня 2008 року в будинку № 13 ОСОБА_3, що
розташований по АДРЕСА_2 с. Мар'ївка
Компаніївського району Кіровоградської області де, приблизно о 19 годині, між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виникла сварка з причини проживання останнього в названому
будинку. Під час цього конфлікту ОСОБА_3 наніс ОСОБА_1 декілька ударів кулаком
в обличчя, а ОСОБА_1 в свою чергу, ударив декілька разів ОСОБА_3 кулаком в
обличчя. Та коли ОСОБА_3, взявши на кухні дерев'яну качалку, замахнувся нею на
ОСОБА_1, той лівою рукою вихватив її у ОСОБА_3 і нею наніс три удари йому по голові. Після цього ОСОБА_3 почав
трястися та впав на підлогу кухні, а
ОСОБА_1 двічі вдарив його ногою в область ребер з правого боку, кажучи щоб той
вставав. Потім він підняв ОСОБА_3 та посадив на стілець і запропонував поїсти.
З'ївши дві ложки супу, ОСОБА_3пішов до ванної кімнати та ще деякий час ходив по
кімнатах, гукав свою дружину. Зайшовши
до тієї кімнати, де спала його дружина,
не дійшовши до ліжка, впав на підлогу де і пролежав до ранку 29 березня 2008
року.

Коли ОСОБА_1 того ранку помітив, що ОСОБА_3не прийшов до
свідомості, він попросив сусіда привезти медсестру. Коли ж та приїхала, то
ОСОБА_3 відвезли до Компаніївської центральної районної лікарні де 1 квітня
2008 року він помер.

(а.с. 23, 49 - 50, 113 - 114, 118 - 119, 123 - 124, 128 -
129).

Показання ОСОБА_1
є суперечливими між собою лише в частині послідовності нанесення ударів кулаками в обличчя один одному та
нанесення ушкоджень на тулуб ОСОБА_3. В
іншому, зокрема в частині нанесення трьох ударів дерев'яною скалкою в голову
ОСОБА_3, які за висновком судово-медичної експертизи є тяжкими і такими, від
яких настала смерть потерпілого, то вони є
узгодженими між собою, а також іншими, наведеними у вироку доказами,
зокрема висновкам судово-медичних експертиз за якими потерпілому було заподіяно
тяжкі тілесні ушкодження, від яких наступила його смерть за обставин, вказаних самим
обвинуваченим при відтворенні обстановки та обставин події.

(а.с. 11-14, 15-22, 47-48, 53-55,60-62, 66, 70-71).

На судовому слідстві при апеляційному розгляді підсудний
також не заперечував нанесення ударів
качалкою по голові ОСОБА_3 Але
стверджує, що такі дії були зумовлені самозахистом. Тому просить
перекваліфікувати його діяння на ст. 118 КК України, при цьому не навівши
мотиву, направленого на умисне вбивство.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину та
правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке
тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Разом з тим обвинувачення та засудження ОСОБА_1 за ч.1
ст. 122 КК України є зайвим, оскільки заподіяння під час бійки ОСОБА_3 ще й тілесних
ушкоджень середньої тяжкості охоплюється єдиним умислом підсудного на
заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції у мотивувальній частині
вироку допустив помилку, вказавши, що ОСОБА_1 завдавши ОСОБА_3 удари скалкою по голові, спричинив йому тілесні
ушкодження середньої тяжкості, тоді як за змістом обвинувачення, засуджений
завдав потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

У цій частині вирок суду слід скасувати і зазначити, що
ОСОБА_1 наніс ОСОБА_3, крім інших ударів, ще й три удари скалкої по голові,
спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого.

Суд першої інстанції при призначенні покарання дотримався
вимог кримінально-процесуального законодавства та правильно визначив розмір покарання
за ч.2 ст.121 КК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано не визнав у діях ОСОБА_1 необхідної оборони,
а відповідно і її перевищення, так як з аналізу його свідчень вбачається, що в
момент заподіяння ударів скалкою по голові потерпілому, будь-яких реальних дій,
які б загрожували життю та здоров'ю
підсудного, ОСОБА_3 не вчиняв, оскільки ОСОБА_1 фактично знешкодив потерпілого,
вихвативши качалку з його рук, тобто фізично та психологічно домінував над ним.
Про це також свідчить відсутність в його показаннях будь-яких даних про те, що
після відібрання качалки, той вчиняв якісь небезпечні активні дії, пов'язані з
нападом на ОСОБА_1 , чи про страх останнього перед потерпілим до, чи під час бійки.

Суд першої інстанції при призначенні покарання дотримався вимог ст.65 КК
України, врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого
злочину та особи винного, те, що
ОСОБА_1 вчинив умисний тяжкий
злочин, внаслідок чого загинула
людина, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем
проживання характеризується негативно. Відповідно до висновку
судово-наркологічної експертизи - страждає хронічним алкоголізмом та потребує
лікування, відсутність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання обставини і
прийшов до правильного висновку про необхідність ізоляції ОСОБА_1 від
суспільства, призначивши покарання,
передбачене статтею обвинувачення, яке є необхідним та достатнім для його
виправлення.

(а.с. 100, 105, 137, 138, 220-221).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що
доводи апеляції прокурора про необхідність призначення ОСОБА_1 покарання у виді
8 років позбавлення волі є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 362, 366, 372,
378 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А :

Апеляції прокурора та захисника
задовольнити частково.

Вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня
2008 року стосовно ОСОБА_1 в частині
невідповідності висновків суду фактичним
обставинам справи, та в частині його засудження
за ч.1 ст. 122 КК України - скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК
України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

У решті вирок районного суди залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено у касаційному порядку до судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України протягом одного місяця з моменту його проголошення, а засудженим, що
перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді: