АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1610/2109/2012
Номер провадження 11/786/616/2013
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України - С.Т.
Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І.І.
Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2013 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді Харлан Н.М.,

суддів: Тараненка Ю.П., Захожая О.І.,

з участю прокурора - Акулової С.М.,

потерпілого - ОСОБА_2,

засудженого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 липня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, гр. України, Із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 04 листопада 2011 року за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850грн. Постановою Кобеляцького районного суду від 15.03.2012 року несплачена сума штрафу замінена на 50 годин громадських робіт,

- засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України до 3 років обмеження волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено 3 роки обмеження волі.

Згідно ст.71,72 КК України до вказаного вироку повністю приєднано покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 листопада 2011 року з урахуванням постанови Кобеляцького районного суду про заміну штрафу на 50 годин громадських робіт та остаточно призначене покарання у виді 3 років 07 днів обмеження волі.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду ОСОБА_3 визнаний винуватим та засуджений за злочини проти власності, вчинені за наступних обставин.

Так, в період часу з лютого 2012 року по квітень 2012 рік, точної дати органами досудового слідства та судом не встановлено, ОСОБА_3, діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, проживаючи з дружиною, ОСОБА_4 в будинку, який належить останній в АДРЕСА_2 скориставшись відсутністю дружини, вчинив крадіжку спільно набутих нею та її покійним чоловіком, ОСОБА_5, золотих прикрас, двох срібних ложок та обігрівача, завдавши збитків на загальну суму 17291,60 грн.

10 червня 2012 року, у вечірній час, назвавшись ОСОБА_6, повторно, діючи умисно, знаходячись в м. Кобеляки по вулиці Шевченка, в районі меморіалу «Вічний вогонь», зустрівся із ОСОБА_7, де шляхом зловживання її довірою, отримав завдаток в сумі 750 грн., пообіцявши привезти замовлений нею шлакоблок наступного дня, але обіцяні роботи не виконав, гроші не повернув, та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 750 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 16 червня 2012 року, близько 12 години дня, ОСОБА_3, діючи умисно, приїхав в с. Іванівка, вул. Парижської Комуни Кобеляцького району Полтавської області до ОСОБА_8, де шляхом зловживання його довірою, отримав завдаток у сумі 600 грн., пообіцявши привезти замовлений ним шлакоблок до 29.06.2012 року, але обіцяні роботи не виконав, гроші не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 600 грн.

В цей же день, 16 червня 2012 року, продовжуючи свою злочину діяльність, близько 13 години дня, ОСОБА_3, повторно, приїхав в с. Іванівка вул. Парижської Комуни Кобеляцького району Полтавської області, до ОСОБА_9, де шляхом зловживання її довірою, отримав завдаток в сумі 1500 грн., пообіцявши привезти замовлений нею шлакоблок до 29.06.2012 року, але обіцяні роботи не виконав, гроші не повернув, та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1500 грн.

21 червня 2012 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, в вечірній час, ОСОБА_3, діючи умисно, повторно, назвавшись ОСОБА_6, знаходячись в районі «п'яти вуглів» в м. Кобеляки Полтавської області, зустрівся з ОСОБА_10, де шляхом зловживання його довірою, запевнивши останнього в тому, що він є власником будівлі в АДРЕСА_3, отримав кошти в сумі 1000 грн., нібито продавши останньому дах на даній будівлі для подальшого його демонтування, однак дана будівля на підставі договору оренди орендується ТОВ АФ «Добробут», тобто ОСОБА_3, зловживаючи довірою, заволодів грошима ОСОБА_10, які в подальшому не повернув, та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19 липня 2012 року ОСОБА_3, знаходячись в м. Кобеляки Полтавської області, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, зв'язавшись по телефону з ОСОБА_2, назвався ОСОБА_3, та запропонував придбати плити перекриття з ангару в с. Лучки Кобеляцького району, запевнивши останнього в тому, що він є власником ферми, що раніше належала ВАТ «Сокільське» в с. Лучки Кобеляцького району Полтавської області, а потім попрохав ОСОБА_12 передати ОСОБА_2, документи про право власності на ангари в с. Лучки та отримати кошти за придбані плити перекриття з даного ангару, в результаті чого 20.07.2012 року ОСОБА_12 надав документи у вигляді квитанції до прибуткового касового ордеру № 434 та накладну № 434 від 18.01.2001 року на ангари в с. Лучки Кобеляцького району, які є недійсними, та отримав кошти в сумі 8000 грн., що підтвердив розпискою, тобто ОСОБА_3, зловживаючи довірою, заволодів грошима ОСОБА_2, чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 8000 грн.

Засуджений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив вирок суду скасувати а справу направити прокурору Кобеляцького району Полтавської області для організації додаткового розслідування.

У своїй апеляції засуджений вказує на безпідставне пред'явлення йому обвинувачення та засудження за вчинення крадіжки у ОСОБА_13 Стверджує про безпідставність заяви потерпілої, оскільки між ними, як колишнім подружжям, існують цивільно-правові відносини щодо розподілу майна. Зазначає, що електричний обігрівач він дав у користування Коліснику за згодою ОСОБА_13; золотих прикрас остання не мала; не доведено досудовим слідством, що засуджений з використанням ключа-дубліката проникав до будинку ОСОБА_13 та викрадав речі, адже не проведено трасологічної експертизи.

ОСОБА_3 вказує, що по епізодам шахрайства щодо ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 також наявні цивільно-правові відноси. Так як потерпілі, не дочекавшись визначеної у розписках дати постачання будівельних матеріалів, передчасно звернулися до правоохоронних органів. Не перевіреною залишилася версія засудженого про залишення його паспорту у заставі в магазині «Вікторія». Засудження його за епізодом шахрайства щодо ОСОБА_2 вважає безглуздим, оскільки його засудили лише на підставі свідчень ОСОБА_12

У зв'язку з однобічністю і неповнотою досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_3 просить повернути кримінальну справі щодо нього прокурору для організації додаткового розслідування.

В запереченнях потерпілого вказується, що вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 липня 2013 року відносно ОСОБА_3 є законний і обґрунтований.

Від інших учасників судового процесу апеляцій не надходило.

Заслухавши суддю доповідача, засудженого ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, додатково повідомив, що слідчими органами не перевірялося наявність у нього бригад, що здійснювали демонтаж старих будівель; думку прокурора та потерпілого ОСОБА_2 які просили відмовити у задоволенні скарги вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення на підставі наступного.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогами статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані і не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; тощо).

Згідно ч.1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Із показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що він займався демонтажем ферми на цеглу у с. Світлогірське у червні 2012 року, де оплату праці йому проводив ОСОБА_3 У своїх первинних поясненнях даний свідок вказує, що на дану роботу його запросив ОСОБА_3 Сам засуджений стверджує, що у червні 2012 року він організував бригаду для демонтажу будівель, а відтак не мав на меті обманути потерпілих. Про ці обставини ОСОБА_3 повідомляв під час досудового та судового слідства. Окрім того, засуджений надав до апеляції копії розписок про отримання будівельних матеріалів від нього іншими особами у червні 2012 року. Вказані обставини залишилися поза увагою суду, хоча є суттєвими і можуть вплинути на кваліфікацію дій засудженого.

З огляду на те, що потерпілі звернулися до правоохоронних органів до закінчення строку поставки будматеріалів, визначеного у розписках, слідству необхідно було з'ясувати наявність можливості у ОСОБА_3 виконати взяті ним на себе зобов'язання, а також те, чи виконував він у даний період аналогічні зобов'язання.

Із матеріалів справи слідує, що у ОСОБА_14 було вилучено срібну ложку, яку йому продав ОСОБА_3 Як процесуальна дія, впізнання вказаної ложки не проводилося. На вилученій у ОСОБА_14 ложці та на ложках, викрадених у ОСОБА_13 мали місце гравіровки. Проте, як вбачається із матеріалів справи, вказані написи не співпадають. Окрім того, свідок ОСОБА_15 у суді першої інстанції повідомив, що він спільно із ОСОБА_16 під час демонтажу будівлі знайшли мішок із столовими приборами, де була срібна ложка. В подальшому вказану ложку забрав ОСОБА_3 Дані суперечності досудовим та судовим слідством не усунуті.

Слід також зазначити, що перевірка щодо встановлення місця знаходження золотих виробів, викрадених у ОСОБА_13 проведена поверхово і по суті є відпискою. Перевірці підлягають свідчення потерпілої щодо викрадення у неї електрообігрівача. Остання пояснила, що обігрівач було викрадено у період березень-травень 2012 року. Проте, свідки показали, що ОСОБА_3 дав Коліснику обігрівач у користування у січні 2012 року та був вилучений у нього у травні 2012 року. Слідством не з'ясовано коли та при яких обставинах ОСОБА_3 виготовив дублікат ключа від замка до вхідних дверей будинку потерпілої та чи взагалі він його виготовляв.

Матеріали справи містять квитанцію до прибуткового касового ордеру №434 від 18.08.2001 року про оплату ОСОБА_17 вартості ангару ВАТ «Сокольське». Досудовим слідством взагалі не перевірено яким чином вказана квитанція потрапила до ОСОБА_3, не встановлено особу ОСОБА_17, не перевірено на предмет належності ТОВ «Сокольське» зазначеного на квитанції ідентифікаційного номеру. Висновки слідства про підроблення даної квитанції не ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне повернути кримінальну справу щодо ОСОБА_3 прокурору для організації додаткового досудового розслідування з метою усунути зазначену неповноту та суперечності, перевірити доводи засудженого ОСОБА_3 викладені у апеляції та встановити обставини як ті, що викривають засудженого у вчинені злочинів, так і ті що виправдовують його.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію ОСОБА_3 задовольнити.

Вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 липня 2013 року щодо ОСОБА_3, засудженого за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України скасувати, а кримінальну справу повернути прокурору Кобеляцького району Полтавської обалсті для організації досудового слідства.

С У Д Д І :

Харлак Н.М. Захожай О.І. Тараненко Ю.П.