Справа № 11- 89/08 р.
Головуючий у 1 інстанції Остапук
Ст. 186 ч.2 КК України
Доповідач Матвієнко Н.В.
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

М.
Луцьк 22
лютого 2008 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
судді
Матвієнко Н.В.

суддів Силки Г.І.,
Лозовського А.О.

з участю
прокурора
Смолюка Б.С.

засудженої ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2

законного
представника ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку кримінальну
справу за апеляцією засудженої
ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного
суду від 04 грудня 2007 року, -

в с
т а н
о в и
л а :

Зазначеним вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та жителька м.
Луцька, українка, громадянка України, з середньою освітою, неодружена, тимчасово не працює, раніше судима:
11.04.2000 р. за ст. 140 ч.1 КК України на 2 роки виправних робіт з
відрахуванням 20% заробітку в доход держави; 18.01.2001 року за ст.ст.141 ч.2,
142 ч.2, 42 КК України на 5 років розбавлення волі. Звільнена
умовно-достроково 30.04.2005 р. на 5 міс. 12 днів, -

- засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України на 4
роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 180 грн. матеріальних збитків та 5000 грн. моральної
шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1 визнана
винною в тому, що 10 жовтня 2007 року біля 13 год., перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, в під'їзді № 2 будинку АДРЕСА_1, відкрито викрала у
малолітній ОСОБА_2 шляхом від'єднання від вух, дві золоті сережки вартістю 180
грн.

В апеляції
засуджена ОСОБА_1, не оспорюючи
доведеності вини у вчиненні крадіжок та кваліфікації дій, посилається на те, що
суд призначив їй надто суворе покарання. Просить врахувати повне визнання нею
вини у вчиненому, щире каяття, а також те, що вона перенесла складну операцію,
має тяжке матеріальне та моральне становище, і призначити їй покарання із
застосуванням ст. 69 КК України. Крім того просить виключити з вироку обтяжуючу
обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння і зменшити розмір
стягнення моральної шкоди до мінімуму.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та обставини справи,
повідомив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції,
засуджену ОСОБА_1, яка підтримувала свою апеляцію, законного представника
потерпілої ОСОБА_3 і прокурора, які заперечували апеляцію засудженої і просили
вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
встановила, що апеляція до задоволення
не підлягає.

Висновки суду про вчинення засудженою
ОСОБА_1 злочину при зазначених у вироку обставинах ґрунтуються на
зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах і не оспорюються в
апеляції. Дії засудженої вірно
кваліфіковані судом за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого
майна, вчинені повторно.

Що стосується покарання, то при його призначенні судом врахована тяжкість
вчиненого ОСОБА_1 злочину, дані про її
особу, а саме, що вона двічі
притягувалася до кримінальної відповідальності за злочини проти власності,
збитки потерпілій не відшкодувала. Судом також враховані і обставини, що пом'якшують покарання, а також обставини,
що його обтяжують. Підстав для виключення з вироку обтяжуючої обставини -
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, чого не заперечувала в
судовому засіданні сама засуджена, колегія суддів не вбачає. Враховуючи, що засудженій ОСОБА_1 судом призначене мінімальне покарання, передбачене санкцією
ч.2 ст. 186 КК України, а підстав для призначення їй покарання більш м'якого, ніж передбачено законом, які
передбачені ст. 69 КК України, немає, колегія суддів дійшла висновку, що її апеляція до задоволення не підлягає.

Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то в судовому
засіданні сама засуджена ОСОБА_1
повністю визнала цивільний позов законного представника малолітньої потерпілої.
Колегія суддів вважає, що суд при вирішенні питання про відшкодування моральної
шкоди, обґрунтовано погодився із заявленою сумою позову, виходячи з того, що
малолітня дитина під час її пограбування перенесла великий стрес, що
підтверджується її особистим показаннями, показаннями матері та педагога
ОСОБА_4. Виходячи з наведеного, колегія суддів
не знаходить підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

У Х
В А Л
И Л А :

Апеляцію засудженої ОСОБА_1
залишити без задоволення,
а вирок
Луцького міськрайонного суду від 04 грудня 2007 року щодо неї - без
змін.

Головуючий: підпис
/ - - - / Матвієнко Н.В. Судді:
підпис / - - - / Силка Г.І.

підпис / - - - / Лозовський А.О.

Оригіналу
відповідає:

Суддя
апеляційного суду

Волинської
області
Н.В.Матвієнко