справа № 462/2271/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2015 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002921 від 03.09.2014 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 12.03.2015 року Франківським районним судом м.Львова за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.263 КК України

встановив:

ОСОБА_5 , 28.08.2014, приблизно о 17 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні аптеки, що відноситься до мережі аптек ТзОВ «Маркет Універсал ЛТД», яка знаходиться за адресою по вул. Шептицьких, 1 у м. Львів-Рудно, на ґрунті раптово виниклого умислу, в присутності продавця-фармацевта ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу відкрито викрав чуже майно, а саме: скриньку, в якій знаходились грошові кошти у сумі близько 500 грн., яку він зірвав із полички, що була прикріплена перед вікном каси та була до неї приклеєна дном на липучих стрічках та вибіг із аптеки, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ТзОВ «Маркет Універсал ЛТД» шкоду на загальну суму 500 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 , 31.10.2014 року приблизно о 20.10 год. у приміщенні магазину «Їжачок», що належить ПП «Горинський», який знаходиться за адресою м.Львів, вул.О.Кульчицької, 4 у м.Львові, на грунті раптово виниклого умислу, в присутності продавця ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу викрав чуже майно, а саме: скриньку, вартістю близько 35 грн., в якій знаходилися грошові кошти у сумі 500 грн., яку зірвав із холодильної вітрини, що була до неї приклеїна липкою стрічкою та вибіг з магазину. Викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ПП «Городинський» шкоду на загальну суму 535 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна, тобто кримінальне правопорушення передбачене, ч.2 ст.186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 в період часу з травеня-грудень 2014 року, перебуваючи по вул. Новознесенській у м. Львові, знайшов оцинкований ящик з патронами, маючи намір на їх привласнення, незаконно переніс їх на територію колишньої військової частини, що по АДРЕСА_2 , де незаконно їх зберігав без відповідного на це дозволу.

06 березня 2015 року в ході проведення слідчого експерименту в межах кримінального провадження №0002921 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що у нього на зберіганні є боєприпаси та показав їх місцезнаходження.

В подальшому під час проведення огляду місця події на території колишньої військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 , працівниками міліції було вилучено оцинкований ящик з маркуванням "7,62 ПС ОБР 43 Д-16-73-539 ВУ ФП 43/73, 700 шт.", в якому знаходились патрони в кількості 700 шт.

Згідно з висновком експерта НДЕКЦ МВС України №5/436 від 28 березня 2015 року, у наданому на експертизу вищевказаному оцинкованому ящику знаходяться патрони кал. 7,62х39 мм зразка 1943 року, які є боєприпасами до військової (бойової) нарізної вогнепальної стрілецької зброї і є придатними до стрільби.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінальних правопорушень, визнав повністю та пояснив, що дійсно, у зв`язку із складним матеріальним становищем, з метою власного збагачення він викрав з аптеки та магазину скриньки з грошовими коштами. Також пояснив, що у 2014 році він знайшов ящик з патронами, які в подальшому заховав та планував продати. Під час проведення слідчих дій по кримінальному провадженні про його обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України він розповів слідчим про те, що у нього на зберіганні є патрони та де саме вони знаходяться. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він не заявляв цивільного позову по даній справі, просить покарати обвинуваченого згідно чинного законодавства.
Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно, кваліфіковані вірно. Також дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані вірно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря-нарколога , характеристику.

Враховуючи наведені по справі обставини, з урахуванням того, що обвинувачений неодноразово вже притягувався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді:

за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

за ч.1 ст.263 КК України 4 (чотири) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого призначено остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком приєднати невідбуте покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 12 березня 2015 року та остаточно ОСОБА_5 призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня його затримання - з 28.11.2014 року.

Речові докази по справі, а саме:

3 диски з відеозаписом (а.с. 30, том № 1, а.с.17 том №2, а.с. 36 том №3) залишити в матеріалах справи.

Патрони калібру 7,62 в кількості 640 штук (а.с. 17, том № 2) знищити.

Цивільний позов не заявлено.
Витрати на залучення експерта - відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_1