ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.12.2013 року Пролетарський районний суд
міста Донецька у складі:

головуючого - Панас Н.Л.

при секретарі - Гриценко М.Ф.,
Михайловській Р.О., Солодовник О.В.

за участю прокурора - Цапій Ф.Ю., Хейфец
Ю.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у місті Донецьку
кримінальне провадження №0001725 за
фактом скоєння ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який народився у місті Кок-су
Казахстан, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою,
розлученого, який має на утримання
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніш
судимого - 14 жовтня 2003 року Самарським
районним судом міста Дніпропетровська
за ст.121 ч.1 КК України до 5 років
позбавлення волі, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1 та мешкав за
адресою: АДРЕСА_2,

кримінального правопорушення,
передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2013 року приблизно о 08
годині 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи у
стані алкогольного сп"яніння в
палатіНОМЕР_1 2-го корпусу Донецького
обласного протитуберкульозного
диспансера, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, діючи умисно, з метою
заподіяння тілесних ушкоджень, під час
сварки з ОСОБА_4, яка виникла на грунті
особистих неприязнених стосунків,
наніс останньому один удар в область
живота та один удар в ліву частину
тулуба, заподіявши ОСОБА_4 непроникаюче
поранення грудної клітини ліворуч,
пронікаюче поранення черевної
порожнини в мезогастрії праворуч із
наскрізним пораненням печінки, капсули
підшлункової залози,
верхньо-епігасторальної артерії, які
ускладнились внутрішньочеревною
кровотечею, що відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень,
як небезпечних для життя в момент
заподіяння.

У судовому засіданні
обвинувачений винним себе у вчиненні
інкримінованого злочину визнав
частково і пояснив, що у червні 2013 року
перебував на лікуванні у
протитуберкудьозному диспансері.
Разом з ним в палаті перебував на
лікуванні потерпілий. Приблизно о 08
годині 30 хвилин, після повернення зі
сніданку, він в палаті вживав спиртне.
Оскільки потерпілий, який також
перебував у цей час в палаті, дивився
телевізор, який працював дуже громко,
він зробив потерпілому зауваження з
цього приводу і в них зав"язалась
сварка. Під час сварки він, утримуючи у
руці ніж, підвівся з кроваті та
підійшов до холодильника, який
перебував в палаті, щоб взяти продукти
харчування. У цей час потерпілий також
підвівся з кроваті та підійшовши до
нього, наніс йому два удари кулаком в
обличчя. Він розвернувся обличчям до
потерпілого і наніс один удар ножем в
область живота, після чого викинув ніж
та покликав медичний персонал, який
надав потерпілому медичну допомогу.

Провина обвинуваченого у
вчиненні інкримінованого йому злочину,
крім його пояснень, підтверджується
наступними доказами.

Як показала у судовому засіданні
свідок ОСОБА_5, вона працює медичною
сестрою у Донецькому обласному
протитуберкульозному диспансері. 11
червня 2013 року приблизно о 08.00 годині
вона прийшла на роботу. Коли о 09.00
годині вона проходила повз палату
НОМЕР_1, яка розташована у 2 корпусі
диспансера, то почула крик про
допомогу. Зайшовши до палати, вона
побачили обвинуваченого, який стояв
біля входу у палату, утримуючи в руках
ніж, а ОСОБА_4, стояв неподалік та у
нього було поранення в області живота.
Вона забрала у обвинуваченого ніж та
викликала допомогу.

Свідок ОСОБА_6 у судовому
засіданні пояснила, що 11 червня 2013 року
в утрішній час, вона прийшла на роботу
до Донецького обласного
протитуберкульозного диспансеру.
Приблизно о 09.00 годині вона почула крик
про допомогу і коли вийшла в коридор, то
побачила ОСОБА_4, який стояв біля палати
НОМЕР_1 та тримався рукою за живіт. На її
питання, що трапилось, він пояснив, що
його вдраив ножем ОСОБА_1. Вона разом із
ОСОБА_5, надали ОСОБА_4 першу медичну
допомогу, викликали швидку допомогу та
міліцію.

Згідно з протоколом огляду від 11
червня 2013 року в маніпуляційному
кабінеті Донецького обласного
протитуберкульозного диспансеру за
адресою: АДРЕСА_2, був виявлений та
вилучений ніж зі слідами речовини
бурого кольору (а.с.38-39).

Відповідно до протоколу
проведення слідчого експерименту від 12
червня 2013 року, ОСОБА_1 добровільно
пояснив та на місці показав обставини
вчинення злочину (а.с.52-57).

Згідно з висновком експерта №2520
від 03 липня 2013 року в змиві з ножа та в
плямах на клинку ножа, вилученого з
місця події, знайдена кров людини, яка
могла належати потерпілому ОСОБА_4 На
рукоятці ножа, наданого на дослідження,
знайдені сліди поту і домішки поту
підозрюваного ОСОБА_1 не виключаються
(а.с.69-72).

Згідно з висновком експерта №889
від 23 липня 2013 року виявлене у ОСОБА_4
при зверненні за медичною допомогою
непроникаюче поранення грудної
клітини ліворуч відноситься до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров"я, як таке,
що потребує для свого загоєння строк 8-10
днів. Виявлене у нього проникаюче
поранення черевної порожнини в
мезогастрії праворуч із наскрізним
пораненням печінки, капсули
підшлункової залози,
верхньо-епігастральної артерії, що
ускладнилось внутрішньочеревною
кровотечею, відноситься до категорії
тяжких тілесних ушкоджень, як
небезпечних для життя в момент
заподіяння. Наявні тілесні ушкодження
утворились від дії колюче-ріжучого
предмета, яким міг бути наданий на
дослідження ніж, можливо в зазначений
строк і за обставин, на які вказують, як
потерпілий ОСОБА_4, так і обвинувачений
ОСОБА_1 в ході допиту та слідчого
експерименту. Після спричинення
зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_4
міг вчиняти самостійні дії (а.с.82-86).

Як вбачається з висновку експерта
№МК-478 від 02 серпня 2013 року на сорочці,
яка належить ОСОБА_4, виявлено да
колото-різаних пошкодження: одне на
лівій полі, а друге - на правій полі,
ближче до бічного шва, які виникли від
дії плаского колюче-ріжучого предмету,
що мав вістря, лезо і обух. Враховуючи
характер досліджуваних пошкоджень на
сорочці та характер експериментальних
пошкоджень, результати спектрального
досліджування, пошкодження на сорочці
могли виникнути як від дії клинка
досліджуваного ножа, так і від дії
іншого ножа з такими ж конструктивними
особливостями і мікрохімічним станом
(а.с.89-92).

Таким чином, оголошена та
досліджена у судовому засіданні
сукупність доказів призводить суд до
висновку про доведеність провини
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
злочину.

Показання ОСОБА_1 щодо
відсутності у нього умислу на
заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних
ушкоджень та нанесення йому лише
одного удару суд вважає
непереконливими і розцінює їх, як
обраний обвинуваченим спосіб захисту.
Про направленість умислу ОСОБА_1 на
заподіяння потерпілому тілесних
ушкоджень свідчать, зокрема, знаряддя
вбивства, локалізаця тілесних
ушкоджень, які ОСОБА_1 наніс у життєво
важливі органи та досліджені і
оголошені у судовому засіданні
матеріали кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії
обвинуваченого за ст.121 ч.1 КК України,
як умисне тяжке тілесне ушкодження,
тобто умисне тілесне ушкодження,
небезпечне для життя в момент
заподіяння.

Призначаючи покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про особу винного,
обставини, що обтяжують та пом"якшують
покарання.

При визначенні ступіня тяжкості
вчиненого злочину, суд ураховує, що
діяння, вчинене ОСОБА_1, відноситься до
категорії особливо тяжких злочинів,
наслідки якого незворотні. Поряд із цим
суд зважає, що вчиненню злочину сприяла
протиправна поведінка потерпілого.

Досліджуючи дані про особу ОСОБА_1, суд
встановв, що він не працює, раніш
судимий, на обліку у лікарів нарколога
та психіатра не перебуває, за місцем
проживання та лікування
характеризується негативно, згідно з
висновком амбулаторної
судово-психіатричної експертизи №505
від 20 червня 2013 року ніяким хронічним
психічним захворюванням не страждав і
не страждає, на час вчинення
інкримінованого правопорушення у
будь-якому тимчасовому розладі
психічної діяльності не перебував,
застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує
(а.с.74-78).

Обставиною, що обтяжує покарання,
судова колегія визнає вчинення злочину
у стані алкогольного сп'яніння.

Отже суд вважає, що виправлення ОСОБА_1
та попередження нових злочинів можливе
лише в умовах реального відбування
покарання.

Доля речових доказів по справі
повинна бути вирішена у відповідності
з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.369, 370, 371 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК
України та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі на строк п"ять
років.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до
набрання вироком законної сили
зилишити без змін - тримання під вартою
у Донецькому слідчому ізоляторі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
рахувати з 11 червня 2013 року.

Речові докази по справі - ніж, змив
речовини бурого кольору, зразки крові,
сорочку та шорти, які належать ОСОБА_4
та які зберігаються у камері схову
речових доказів Пролетарського РВ ДМУ
ГУМВС України в Донецькій області -
знищити.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Донецької області
через Пролетарський районний суд міста
Донецька протягом тридцяти діб зі дня
його проголошення, а засудженим - у той
же строк з моменту отримання ним копії
вироку.

Головуючий
Н.Л.Панас