АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/811/14 Справа № 701/1016/14-к Категорія: ст. 395 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів при секретарі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -

в с т а н о в и л а :
Вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 08.09.2014 року затверджено угоду про визнання винуватості від 22.08.2014 року між прокурором прокуратури Маньківського району Черкаської області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України і йому призначене покарання у виді чотирьох місяців арешту.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, знаючи, що відносно нього ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2013 року встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік із додержанням наступних правил, а саме: прибувати у визначений виправно-трудовою установою термін в обране ним місце проживання і зареєструватись в органах внутрішніх справ; з`являтись за викликом міліції у вказаний термін і давати усні, письмові пояснення з питань пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; повідомляти працівника міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; в разі виїзду в особистих справах з дозволу міліції в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися в місцевому органі внутрішніх справ; та із встановленням обмежень, а саме: заборонено виходити з квартири (будинку) в період з 22 години до 6 години наступного дня; заборонено перебувати в місцях розлиття спиртних напоїв, заборонено виїзд в особистих справах за межі району (міста) без дозволу органів внутрішніх справ, реєструватись в органах внутрішніх справ чотири рази на місяць. У зв`язку зі зміною місця проживання ОСОБА_7 , а саме: переїзду з м. Умань Черкаської області до с. Подібна Маньківського району Черкаської області, адміністративна справа по адміністративному нагляду останнього 14.07.2014 року була передана з Уманського МВ УМВС до Маньківського РВ УМВС, однак, в супереч вказаних обмежень та правил з метою ухилення та порушення правил адміністративного нагляду останній не з`явився для реєстрації у вказаному органі, самовільно без дозволу та повідомлення Маньківського РВ УМВС покинув межі Маньківського району та почав проживати за невстановленою адресою в м. Умань Черкаської області з 14.07.2014 року по 07.08.2014 року.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Не погоджуючись із таким висновком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку суду в частині призначеного йому покарання.

Зазначає, що він перехворів на таке захворювання як туберкульоз лівої легені, а також проживає однією сім`єю із дівчиною, яка є вагітною від нього.

Просить апеляційну інстанцію призначити йому більш м`яке покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження і обміркувавши над доводами вищезазначеної апеляції колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 474 КПК України, обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, відповідно до якої обвинувачений розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Враховуючи, що ОСОБА_7 не надав жодного підтверджуючого документа про наявність у нього хвороби туберкульозу, а також про те, що він проживав однією сімєю з дівчиною, яка нібито вагітна від нього, чи дійсно вона вагітна, та чи проживає він з нею однією сім`єю, а тому колегія суддів вважає, що посилання апелянта в своїх апеляційних вимогах на вищезазначені обставини на увагу не заслуговують так як вони не підтверджуються матеріалами справи.

Оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_7 погодився з усіма вказаними положеннями, передбаченими ст. 473 та абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України і не заперечував та погодився на призначене йому судом першої інстанції покарання, а тому його апеляційні вимоги до задоволення не підлягають.

За таких обставин вірним є висновок суду першої інстанції про призначення йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її оголошення апеляційним судом, але може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 - х місяців до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :