Справа № 1 - 56 / 07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року Глухівський
міськрайонний

суд Сумської
області в складі: головуючого судді Васяновича В.М. ,

при секретарі
Воскобойник Н.О., з участю прокурора Мороза О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1наро­дження, уродженця смт. Вороніж Шосткинського району Сумської
області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого,
непрацюючого, що мешкає:
АДРЕСА_1, раніше судимого 20 груд­ня 2002 року
Шосткинським районним судом за ст. 296
ч.4 КК України, ст. 101
ч.1 КК України 1961 р. до 4 років
позбавлення волі, звільнений від
відбування покарання 07.07.05
р. за постановою Шосткинського міськрайсуду від 06.07.05 р. на
підставі ст. 3 п.«б» Закону України „Про
амністію",

- в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 185
ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В один з
днів в середині лютого 2001
року у вечірній час підсудний ОСОБА_1. за по-пердньою змовою та разом з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які за скоєння
даного злочину засуджені вироком Глухівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2001 року, з метою скоєння крадіжки прибули в район
хутора Кушкін Глухівського району, де з
повітряної лінії електро­передач ВЛ-10 кв,
що належить Глухівському району електричних мереж відкритого акціонер­ного
товариства „Сумиобленерго", таємно
викрали 198 метрів
дроту А-35, вагою 19, 8 кілограма.

Внаслідок
даної крадіжки Глухівському РЕМ
ВАТ „Сумиобленерго" заподіяно майнову шкоду на суму 272, 05 грн.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. повністю визнав свою вину в скоєнні інкри­мінованого
йому злочину та показав, що увечері в
один з днів середини лютого 2001
року він разом з братом ОСОБА_2 та знайомим ОСОБА_3 з метою крадіжки пішов
до хутора Кушкін, щоб вкрасти
електричний провід з лінії електропередач,
яка на той час була зне-струмлена. Також ОСОБА_1. суду показав, що прибули на місце і зрізали близько 200 метрів
проводу, так лінія електропередач була
знеструмлена. Далі ОСОБА_1. показав, що
на санках, які взяли з собою, відвезли вкрадений провід додому до ОСОБА_4, а він на слідуючий день поїхав у Черкаси і не
знає, як хлопці розпорядилися
викраденим.

Дані
показання підсудного ОСОБА_1.
відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, тому відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України суд
обмежив дослідження доказів по справі його допитом.

Аналізуючи
викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1.
необхідно кваліфікувати за ст. 185
ч.2 КК України, як крадіжку, тобто,
таємне викрадення чужого майна,
вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи
ОСОБА_1 міру
покарання, суд враховує згідно ст. 66
КК України як обста­вини, що пом'якшують
відповідальність підсудного, повне
визнання вини та його щире каяття.

Враховуючи
тяжкість та обставини скоєного злочину,
а також вартість викраденого майна і його значимість для
потерпілого, обставини, що пом'якшують відповідальність підсудного,

2

який вину визнав
повністю, в скоєному щиро кається, за місцем проживання характеризується
задовільно й на даний час проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_5,
яка є вагітною,
суд вва­жає, що ОСОБА_1 можливо
призначити більш м'яке покарання, ніж
передбачено санкцією ст. 185
ч.2 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, а саме,
у вигляді штрафу.

Як
вбачається з матеріалів справи, даний
злочин ОСОБА_1. скоїв до постановления
ви­року Шосткинського райсуду
від 20.12.02 p.,
яким його було засуджено за ст. 296 ч.4 КК
України, ст. 101
ч.1 КК України 1961 р. до 4 років
позбавлення волі, звільнений від
відбування покарання 07.07.05
р. за постановою Шосткинського міськрайсуду від 06.07.05 р. на
підставі ст. 3 п.«б» Закону України „Про
амністію", тому йому необхідно
призначити покарання за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст. 70
КК України. Однак, враховуючи, що відповідно до вимог ст. 72
КК України покарання у вигляді штрафу при призначенні його за сукупністю
злочинів не під­лягає складанню з іншими видами покарань, тому їх необхідно виконувати самостійно.

Також
зважаючи на те, що відповідно до
постанови Шосткинського міськрайонного суду від 06 липня 2005
року ОСОБА_1. звільнений від покарання,
призначеного вироком Шосткин­ського районного суду від 20.12.02 р. на
підставі ст. З п.«б» Закону України „Про амністію"
від 31.05.05 p.,
його необхідно вважати таким, що відбув дане покарання повністю.

Цивільний
позов Глухівського РЕМ
ВАТ „Сумиобленерго" необхідно залишити без розгляду в зв'язку з поданням
позивачем заяви про залишеня позову без розгляду.

Запобіжний
захід у відношенні ОСОБА_1.
до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на
підписку про невиїзд.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним
у скоєнні злочину, передбаченого
ч.2 ст.
185 КК
України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у
вигляді штрафу в розмірі 600 грн.

Згідно ст. 70 ч.4 КК України
та з врахуванням вимог ст. 72
КК України дане покарання і покарання,
призначене попереднім вироком суду виконувати самостійно. Вважати ОСОБА_1. таким, що повністю відбув покарання, призначене вироком Шосткинського районного
суду Сумської області від 20.12.02
р.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1
до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на підписку
про невиїзд, звільнивши його з-під варти
в залі суду.

Цивільний
позов Глухівського РЕМ
ВАТ „Сумиобленерго" залишити без розгляду в зв'язку з поданням заяви про
залишеня позову без розгляду.

На вирок
може бути подана апеляція в апеляційний суд Сумської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення.