Справа № 191/5640/14-к
Провадження № 1-кп/191/90/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про визнання виноватості у кримінальному провадженні №000273 від 10.12.2014 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 , суд, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , на початку грудня 2014 року, у невстановлений слідством день та час, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Гострий Камінь, маючи злочинний умисел, направлений на виготовлення підробленого документа, взяв перебуваючий у нього вдома за вказаною адресою ним придбаний новий не заповнений бланк пенсійного посвідчення в червоній ледериновій обкладинці.

Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи при цьому корисливі цілі, ОСОБА_3 , діючи умисно, в цей же день, на початку грудня 2014 року у невстановлений слідством день та час, за місцем свого проживання, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Гострий Камінь, у новий бланк пенсійного посвідчення шариковою ручною вніс відповідні відомості, а саме за допомогою шарикової ручки ким видане посвідчення, серію та номер посвідчення, свої прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, вид пенсії, розмір пенсії, дату видачі посвідчення та термін з якого року по який рік дійсне посвідчення, потім вклеїв власну фотокартку, наніс печатку саморобним кліше (монетою номіналом 5 копійок НБУ), таким чином виготовиш документ який згідно висновку експерта №333/6 від 12.12.2014 року є підробленим.

Це пенсійне посвідчення ОСОБА_3 в подальшому використовував для пільгового проїзду в електропоїздах приміського сполучення.

Далі, ОСОБА_3 , 10.12.2014 року приблизно о 15-00 годині, маючи злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, маючи при собі раніше підроблене ним пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане 04.09.2014 року на його ім`я, перебуваючи на вокзалі ст. Синельникове -1 Придніпровської залізниці , здійснив посадку до приміського електропоїзда №6233 сполученням «Запоріжжя Синельникове -1 Сухачівка», з метою слідування до ст. Дніпропетровськ Придніпровської залізниці, в якому мав намір використати вказане пенсійне посвідчення для безкоштовного пільгового проїзду.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в цей же день (10.12.2014 року) приблизно о 15-25 годин, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи при цьому корисливі цілі, слідуючи в одному з вагонів приміського електропоїзда №6233 сполученням «Запоріжжя Синельникове-1 Сухачівка», в момент слідування поїздів по дільниці перегону ст.

Синельникове 2 ст. Іларіонове Придніпровської залізниці, в Синельниківському районі Дніпропетровської області, пред`явив провіднику - касиру підроблене раніше пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане 04.09.2014 року з метою безкоштовного пільгового проїзду,

після чого отримав від провідника 0 касира білет для безкоштовного проходу, але після цього ОСОБА_3 був виявлений працівниками міліції та запрошений до ЛВ на ст. Синельникове, де в присутності потятих вказане підробне пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане 04.09.2014 року, яке згідно висновку експерта №333/6 від 12.12.2014 року є підробленим, було у останнього вилучено.

18 грудня 2014 року між старшим прокурором Синельниківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст.468, 470, 472 КПК України.

Згідно даної угоди старший прокурор Синельниківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1, ч. 4 ст.358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 . Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1, ч. 4 ст.358 КК України. Обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 4 ст.358 КК України, сторони узгоджують вид і розмір покарання: за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 (двух) років обмеження волі. За сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно приз натини покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. На підставі п.п. 2,3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в КВІ і обвинувачений згоден на призначення названого виду та розміру покарання.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 (двух) років обмеження волі. За сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно приз натини покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. На підставі п.п. 2,3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в КВІ. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю, у скоєному розкаявся, суду виклав обставини скоєного таким чином, як вони викладені у вироку, підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, обвинуваченого суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: за ч. 1 ст. 358 КК України, підроблення посвідчення яке видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Даний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України. Сторони уклали угоду про визнання винуватості добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, що є підставою для її затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується, не судимий в силу ст.89 КК України, свю вину визнав у скоєному розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Таким чином, слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання : за ч. 1 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 (двух) років обмеження волі. За сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно приз натини покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п.п. 2,3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В
Затвердити угоду, укладену 18.12.2014 року між старший прокурор Синельниківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 про визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, ч.4 ст.358 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання: за ч.1 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України у виді 2 (двух) років обмеження волі. За сукупністю злочинів відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 (двух) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо він виконає всі покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2,3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення технічної експертизи у розмірі 393 грн.12 коп.; одержувач платежу УК у Кіровському р-ні м. Дніпропетровська, розрахунковий рахунок 0007, МФО 805012, , установа банку :ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу: за експертизу №333/6 від 12.12.2014 року (а.с.26-27).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ: підробний документ (а.с.32), який долучений до матеріалів справи, залишити в матеріалах справи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1