Справа № 464/6618/14-к
пр.№ 1-кп/464/212/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.12.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова
в складі :головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м, Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , судимості немає,-

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.187 КК України, -
в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_5 02 квітня 2014 року близько 03 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою із особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, знаходячись біля будинку №16 по вул.Кавалерідзе у м.Львові, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом підбору ключа проник в салон автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , вартістю 9356 грн. 26 коп. В салоні вказаного автомобіля знайшов ключ запалення автомобіля та намагався завести двигун автомобіля, однак через відсутність акумулятора не зміг його завести. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_5 пішов в сусідній двір, звідки приніс акумулятор та встановив його в автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н. НОМЕР_1 та завів двигун. Після цього, ОСОБА_5 керуючи автомобілем направився в бік вулиці Антонича у м.Львові, де в автомобіль до нього підсіли особи, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, які на вказаному автомобілі направилися в с.Пасіки Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області, де ОСОБА_5 , не впоравшись з керуванням транспортного засобу з`їхав в кювет, після чого залишив автомобіль та з місця скоєння кримінального правопорушення втік.

Крім цього, підсудний ОСОБА_5 24.04.2014 року близько 01 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, за попередньою змовою з особою матеріали щодо якої видено в окреме провадження, знаходячись біля будинку №46 на пр.Червоної Калини у м.Львові, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом шляхом ривка дверей проник в салон автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , вартістю 15599 грн. 33 коп. За допомогою знайденого в салоні вказаного автомобіля ключа ОСОБА_5 завів двигун автомобіля та разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на вказаному автомобілі направились в с.Зубра Пустомитівського району Львівської області, де неподалік будинку №82 по вул. Лісна через несправність автомобіля покинулий його та втекли з місця скоєння кримінального правопорушення.

Крім цього, підсудний ОСОБА_5 , 03.05.2014 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №22 по вул.Трильовського у м. Львові, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки "ВАЗ 21063" білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , відкривши дверку проник в салон автомобіля, вартість якого становить 14550 грн. 81 коп. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в салоні вказаного автомобіля, пошкодивши електропроводку замка запалення та з метою незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом, завів двигун автомобіля. Після цього, ОСОБА_5 , не впоравшись із керуванням створив дорожньо-транспортну пригоду, наїхавши на автомобіль, що стояв неподалік буд. АДРЕСА_3 , в результаті чого покинув автомобіль та з місця скоєння кримінального правопорушення втік.

Крім цього, ОСОБА_5 01.06.2014 року близько 22 год.15 хв., за попередньою змовою групою осіб разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , здійснив напад з метою заволодіти чужим майном, з корисливих мотивів, поєднаний з насильством, що виразилося в спричиненні потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у вигляді перелому кісток носа із зміщенням, заволодівши мобільним телефоном «Нокіа С203», вартістю 360,00 грн. та грошима в сумі 450 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_10 . Заволодівши майном потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з місця скоєння кримінального правопорушення пішли, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 810 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289 КК України визнав повністю, дав показання аналогічні фабулі обвинувачення, просить врахувати те, що після затримання сам повідомив правоохоронні органи та зізнався у решті вчинених кримінальних правопорушень, те, що причиною їх вчинення стало не усвідомлення усієї небезпечності діяння, оскільки автомобілі викрадали лише для того, щоб покататись, у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати Винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України не визнав та пояснив, що 01.06.2014р. разом із ОСОБА_12 потерпілим ОСОБА_11 та ще кількома знайомими вживали спиртні напої в машині у дворі поблизу будинку АДРЕСА_5 . Через деякий час вирішили розходитись, він пішов разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . По дорозі між останніми виник конфлікт в процесі якого ОСОБА_12 наніс ОСОБА_11 кілька ударів в обличчя, після чого сказав віддати телефон та гроші. На цю вимогу ОСОБА_11 , витягнув свій телефон та віддав йому, він вийняв з телефона сім-карти повернув їх ОСОБА_11 , а телефон віддав ОСОБА_12 . Після цього вони розійшлись, ОСОБА_12 у магазині купив собі і йому пиво, можливо і на кошти, отримані від ОСОБА_11 . Усвідомлював незаконність заволодіння телефоном, однак, не хотів конфлікту із ОСОБА_12 , тому телефон передав йому, а не віддав ОСОБА_11 . Однак, в процесі всього інциденту він заспокоював ОСОБА_12 , допомагав ОСОБА_11 витирати кров з обличчя, не чинив жодних протиправних дій щодо потерпілого, не бив його, кається у тому, що пішов разом із ОСОБА_12 та брав у потерпілого телефон. Вважає, що в його діях відсутній склад злочину передбаченого ст.187 КК України, тому в цій частині обвинувачення просить його виправдати.

Незважаючи на часткове визнання підсудними своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень стверджується зібраними в ході судового розгляду доказами.

По епізоду вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289 КК України винуватість підсудного стверджується наступними доказами.

Показаннями підсудного ОСОБА_5 , який в цій частині повністю визнав свою винуватість.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні ствердив, що є власником автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н. НОМЕР_1 , вказаний автомобіль постійно знаходиться у дворі поблизу його будинку, щоб вказаний автомобіль не викрали він зняв з нього акумулятор.Однак, 02.04.2014р. зранку він виявив відсутність свого автомобіля, у зв`язку із чим викликав працівників міліції. В подальшому працівники міліції знайшли його автомобіль в кюветі поблизу с.Пасіки Зубрецькі, автомобіль був незначно пошкоджений. Однак, підсудним повністю відшкодовано завдану йому шкоду, претензій до нього немає та просить його суворо не карати .

Даними протоколу огляду місця події від 02.04.2014р., з якого вбачається, що у кюветі по вул. Космонавтів в с.Пасіки Зубрецькі, Пустомитівського району, Львівської області було виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н. НОМЕР_1 із зламаним замком запалення.

а.к.п. 45-49

Висновком автотоварознавчої експертизи №9/184 від 15.05.2014 р. з якого вбачається, що вартість викраденого автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н. НОМЕР_1 станом на 02.04.2014р. становила 9 356 грн. 26 коп.

а.к.п. 137-142

Даними протоколів огляду речових доказів від 04.04.2014р., з яких вбачається, що такими є автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н. НОМЕР_1 та автомобільний акумулятор.

а.к.п. 67-70

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні ствердив, що є власником автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_4 . 23.04.2014р. він залишив вказаний автомобіль у дворі перед своїм будинком. Зранку 24.04.2014р. виявив відсутність свого автомобіля, у зв`язку із чим викликав працівників міліції. В подальшому працівники міліції знайшли його автомобіль в с. Зубра, Пустомитівського району, Львівської області. Однак, підсудним повністю відшкодовано завдану йому шкоду, жодних претензій до нього немає та просить його суворо не карати .

Даними протоколу огляду місця події від 28.04.2014р., з якого вбачається, що викрадений у потерпілого автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_4 , було виявлено на паркувальному майданчику по вул.Лісна, 82 в с.Зубра, Пустомитівського району, Львівської області.

а.к.п. 249-257

Даними протоколів огляду речових доказів від 29.04.2014р., з яких вбачається, що такими є автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_4 та виявлені в автомобілі в автомобілі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_4 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 та чотири ключі.

а.к.п.258-261

Висновком автотоварознавчої експертизи №9/186 від 15.05.2014 р. з якого вбачається, що вартість викраденого автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_4 станом на 24.04.2014р. становила 15 599 грн. 33 коп.

а.к.п. 277-282

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні ствердив, що є власником автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_3 . 03.05.2014р. ввечері він припаркував свій автомобіль автомобіль біля будинку №22 по вул.Трильовського у м.Львові. 04.05.2014р. вночі до нього зателефонував його батько та повідомив, що хтось викрав його автомобіль та вчинив на ньому дорожньо-транспортну пригоду і що автомобіль забрали у Сихівський райвідділ міліції. У зв`язку із цим він поїхав у райвідділ, щоб написати заяву про вчинення злочину. В приміщенні райвідділу він побачив свого сусіда ОСОБА_5 , який перебував у нетверезому стані. Після того як він написав заяву ОСОБА_5 зізнався, що це він викрав його автомобіль, їдучи на ньому пошкодив інший автомобіль, після чого втік з місця події, однак, загубив в салоні автомобіля свій телефон, у зв`язку із чим був змушений повернутись. Враховуючи те, що підсудним повністю відшкодовано завдану йому шкоду, претензій до нього немає та просить його суворо не карати

Даними протоколу огляду місця події від 04.05.2014р., з якого вбачається, що викрадений у потерпілого автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_3 було виявлено на проїздній частині дороги по вул.Трильовського, 22 у м.Львові із технічними пошкодженнями, що виникли внаслідок зіткнення із припаркованим автомобілем марки «Мітсубісі Лансер», д.н. НОМЕР_5 .

а.к.п. 305-306

Даними протоколів огляду речових доказів від 06.05.2014р., з яких вбачається, що такими є автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_3 та виявлений у ньому мобільний телефон підсудного марки «Fly» моделі D8115.

а.к.п. 332-335

Висновком автотоварознавчої експертизи №9/185 від 15.05.2014 р. з якого вбачається, що вартість викраденого автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_3 станом на 04.05.2014р. становила 14 550 грн. 81 коп.

а.к.п. 342-347

По епізоду вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України винуватість підсудного стверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні ствердив, що 01.06.2014р. близько 19.00 год., повертався додому, в дворі стояв автомобіль у якому перебував його сусід ОСОБА_13 та кілька незнайомих хлопців, в т.ч. ОСОБА_12 та ОСОБА_5 . Його покликали у вказаний автомобіль, де він разом із усіма вживав алкогольні напої, в подальшому ОСОБА_12 запропонував йому піти обміняти на пиво акційні кришечки, на що він погодився, із ними пішов також ОСОБА_5 . По дорозі ОСОБА_12 почав з ним конфліктувати, почав пред`являти якісь необґрунтовані претензії, а в подальшому сказав віддати телефон та гроші, на що він відмовився. Після цього ОСОБА_12 в присутності ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів в обличчя та ще раз сказав віддати телефон та гроші. Він почав його заспокоювати, однак, останній на це не реагував, у зв`язку із чим він вийняв телефон, який ОСОБА_12 передав ОСОБА_5 , що стояв поруч. ОСОБА_5 вийняв сім-карти та віддав йому, а телефон віддав ОСОБА_12 . Крім того, ОСОБА_12 наказав йому віддати також гроші, на що він вийняв з кишені 450 грн. та віддав їх ОСОБА_12 . Після цього йому принесли салфетки, якими він витер кров з обличчя та ОСОБА_12 висловив йому погрози на випадок якщо він комусь розповість про цю подію, після чого вони розійшлись. В подальшому, його брат мав розмову із ОСОБА_12 і останній повернув лише викрадений у нього телефон, а гроші не повернув. Оскільки основні дії щодо нього вчинив ОСОБА_12 , а ОСОБА_5 його не бив, претензій до останнього він немає.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду ствердила, що 01.06.2014р. пізно ввечері її син прийшов додому побитий, та повідомив, що його побили друзі їх сусіда, які також забрали у нього телефон та гроші . В подальшому з`ясувалось, що цими особами є ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , однак, зі слів сина удари наносив йому саме ОСОБА_12 .

Даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 18.06.2014р., згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_5 як особу, що вчинила відносно нього кримінальне правопорушення.

а.к.п. 433-435

Даними протоколу проведення слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого, в процесі якого потерпілий вказав місце вчинення кримінального правопорушення та деталі його вчинення.

а.к.п. 414-418

Даними протоколу огляду речових доказів від 16.06.2014р., яким є мобільний телефон потерпілого марки «Нокіа С2-03».

а.к.п. НОМЕР_6

Даними висновку судово-медичної експертизи, згідно якого у потерпілого ОСОБА_11 виявлено перелом кісток носа із зміщенням, синець в ділянці носа, пляму, яка є слідом загоєного садна на слизовій оболонці нижньої губи справа. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету, могли виникнути від ударів кулаком незадовго до звертання за медичною допомогою 01.06.2014р. Перелом носа відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а синець та садно до легкого тілесного ушкодження.

а.к.п. 409-410

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість підсудного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.187 КК України .

Відповідно до роз`яснень, що містить п.п.6,9,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство при розбої - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. Злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Суд вважає, що ОСОБА_5 , будучи присутнім при заподіянні ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень з метою заволодіння майном останнього, маючи реальну можливість зупинити дії ОСОБА_12 , не заперечував проти цього, а навпаки, за вказівкою ОСОБА_12 , отримав у потерпілого належне йому майно, яке останній віддав, зважаючи на застосування до нього фізичного насильства, та передав його ОСОБА_12 , виконавши таким чином частину об`єктивної сторони злочину - заволодіння майном, в подальшому на викрадені кошти ОСОБА_12 було придбано для ОСОБА_15 пиво, що свідчить про їх спільний умисел. При цьому, оцінюючи показання підсудного в частині заперечення винуватості у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України, суд вважає, що такі спрямовані на пом`якшення кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки підсудний фактично визнав обставини, які являють собою елемент об`єктивної сторони злочину, а саме співучасть у заволодінні майном потерпілого, при застосуванні іншим співучасником фізичного насильства щодо потерпілого.

Показаннями свідка ОСОБА_16 не доводять невинуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, оскільки остання підтвердила лише те, що пізно ввечері 01.06.2014р. бачила конфліктну ситуацію за участю ОСОБА_12 , при якій також був присутній і ОСОБА_5 . Останній підходив до неї та розповідав, що він намагається врегулювати конфлікт між ОСОБА_12 та якимось хлопцем. Однак, вказаний свідок не спростувала факту заволодіння майном потерпілого за участю ОСОБА_5 . Аналогічно як і показання свідка ОСОБА_17 , який підтвердив лише те, що потерпілий вказував на ОСОБА_12 як на основну особу, яка вчинила щодо нього злочин, а його претензії до ОСОБА_5 зводились лише до того, що вони були разом із ОСОБА_12 .

Кваліфікація дій підсудного за ч.2 ст.289, ч.2 ст.187 КК України є вірною, оскільки він, повторно, незаконно заволодів транспортними засобами за попередньою змовою групою осіб та вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, групою осіб із застосуванням насильства, що було небезпечним для здоров`я потерпілого.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме вчинення кількох тяжких кримінальних правопорушень, обставини що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289 КК України та сприяння у їх розкритті, відшкодування шкоди потерпілим, особу підсудного, який раніше не судимий, не працює, осіб на утриманні немає, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.187 КК України під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289 КК України та приходить до висновку, що йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах реального відбуття покарання, без конфіскації майна.

Одночасно враховуючи те, що підсудним фактично визнано вчинення дій, що складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України, каяття у вчиненні цих дій, його другорядна роль у вчиненні цього кримінального правопорушення, відсутність до нього претензій будь-якого характеру з боку потерпілого, що в даному випадку суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання, особу підсудного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, суд вважає, що така сукупність пом`якшуючих покарання обставин та даних про особу підсудного істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а тому, суд приходить до висновку, про можливість призначення основного покарання за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією статті за вчинений злочин без призначення додаткового покарання.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н. НОМЕР_1 , автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_4 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 та чотири ключі, автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_3 , які знаходяться на зберіганні у потерпілих слід залишити у їх власності, автомобільних акумулятор, який знаходится на зберіганні у камері схову Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о, у зв`язку із невстановленням його власника, слід передати в дохід держави.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання

за ч.2 ст.289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна

за ч.2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання - 18 червня 2014 р.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н. НОМЕР_1 залишити у власності потерпілого ОСОБА_18 , автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_4 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 та чотири ключі залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 , автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_3 залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 , автомобільних акумулятор, передати в дохід держави.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід підсудному ОСОБА_5 тримання під вартою - залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення, а підсудним в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуюча: