АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/800/15-к Номер провадження 11-кп/786/444/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 .
за участю:
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника Комсомольського ВЦ №136 ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Комсомольськ Полтавської області на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 квітня 2015 року.

Цією ухвалою

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець та мешканець

АДРЕСА_1 , засуджений 10 березня

2013 року Семенівським районним судом

за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч.3, 70 КК України

на 3 роки позбавлення волі,

звільнений від відбування покарання за вироком Семенівського районного суду від 10 квітня 2013 року умовно-достроково на 10 місяців 12 днів.

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 відбув більше 2/3 призначеного покарання, характеризується позитивно, має заохочення, а отже. став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання посилаючись на те, що з моменту заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, ОСОБА_7 не відбув 2/3 цього покарання.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого та представника виховного центру, які заперечували проти її задоволення, приходить до такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
За роз`ясненням, що міститься в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.
Згідно з наведеним при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання призначеного судом з урахуванням його пом`якшення актом амністії, помилування або рішенням суду.
При цьому, оскільки передбачена ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким за своєю суттю та визначенням, що міститься в ч. 1 ст. 74 КК України, не є пом`якшенням призначеного покарання, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого не рішенням суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а з розміру покарання призначеного судом.
За приписами ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу, тобто, після відбуття певної частини призначеного особі покарання, а не частини більш м`якого покарання.
Твердження в апеляційній скарзі про необхідність рахувати фактично відбуте покарання виходячи з розміру більш м`якого покарання визначеного в порядку ст. 82 КК України, з огляду на вище викладене є помилковим, а отже, підставі до задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Безпідставним є і посилання в апеляційній скарзі на порушення судом кримінального процесуального закону, щодо розгляду подання без участі прокурора.
Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 539 КПК України судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
За приписами ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Прокуратури м. Комсомольська була повідомлена про перенесення розгляду подання на 24 квітня 2015 року на 14 год. 30 хв. по телефону (а.с. 12). Прокурор, згідно журналу судового засідання, в судове зсідання не з`явився про поважність причини неприбуття не повідомив, а отже, розгляд подання без участі прокурора не є порушенням кримінального процесуального закону з огляду на положення ст. 539 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Комсомольська Полтавської області залишити без задоволення, а ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4