Номер провадження: 11-сс/785/831/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду матеріали за апеляційною скаргою старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з матеріалів судової справи, слідчим СУ ГУ МВС України в Одеській області на теперішній час проводиться досудове розслідування за матеріалами внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 02.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового слідства, 27.05.2015 року, був проведений огляд місця події - узвіз до узбережжя Чорного моря на 13 станції Великого Фонтану біля будівель АДРЕСА_1 в ході котрого встановлено, що на зазначеній земельній ділянці незаконно розміщені автоматичний в`їзний виїзний термінал / шлагбауми / та контрольно-пропускний пункт / тимчасові споруди /, які унеможливлюють проїзд транспортних засобів по дорозі зального користування.

Підприємницьку діяльність по наданню послуг з оплачуваного проїзду до прибережної території Чорного моря та паркування на вказаній території надає СПД ФО ОСОБА_8 .

На підставі цих матеріалів слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт в`їзних виїзних терміналів / шлагбаумів / та тимчасової споруди / пункту пропуску / на ділянці проїжджої частини по АДРЕСА_2 , при в`їзді до прибережної території, які використовує СПД ФО ОСОБА_8 , з забороню використовувати та розпоряджатися таким майном, тобто з можливістю їх вилучення слідчим СУ ГУ МВС в Одеській області як засобів кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2015 року в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу в який просить ухвалу слідчого судді в скасувати, після чого постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт вищевказаного майна.

Підставами для скасування ухвали вважає те, що суддя, відмовляючи в арешті, не мотивував своїх висновків щодо відсутності необхідності арешту майна, а також звертає увагу на те, що відсутність арешту майна. яке є засобом вчинення кримінального правопорушення, призводить до подальшого його вчинення. І отримання коштів незаконним шляхом.

Також вказує та порушення судом ст. 172 КПК України, яка передбачає розгляд клопотань про арешт з обов`язковою участю прокурора або слідчого в судовому засіданні, чого не було зроблено.

Крім того прокурор не порушує питання про пропуск строку для апеляційного оскарження ухвали., так як отримав її лише 09.06.2015 року.

Представник СПД ФО ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги суду не надавав.

Вислухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України підставами для тимчасового вилучення майна можуть бути данні про те, що воно набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них., або на які було спрямовано кримінальне правопорушення.

Частина 2 ст. 170 КПК України свідчить про те, що слідчий суддя може накласти арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в частині другої ст. 167 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про арешт вищевказаних споруд та шлагбаумів слідчий суддя послався на ч. 1 ст. 173 КПК України, зазначивши що особа, яка подала клопотання не довела необхідність арешту.

При цьому слідчий суддя не в своїй ухвалі не вказав на підставі чого він прийшов до такого висновку.

Однак з твердженням слідчого судді про недоведеність необхідності арешту споруд та шлагбаумів, вказаних у клопотанні слідчого погодитись не можна.

Мотивуючи своє клопотання про необхідність накладення арешту слідчий послався на те, що на даний час, коли проводиться досудове слідство, є данні про використання майна для отримання незаконного прибутку, шляхом його подальшого застосування.

Вивчивши матеріали судової справи судова колегія вважає, що є достатні підстави вважати, що шлагбауми та споруди, на які слідчий просить накласти арешт підшукані, виготовлені, пристосовані та використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або зберегли на собі його сліди., що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна.

Ця обставина давала суду право вважати, що достатньо підстав для накладення арешту на шлагбауми та споруди, як такі, що під падаючого під вимоги ст. 170 КПК України, які застосовуються для вчинення скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, а тому на них потрібно накласти арешт.

Судова колегія також звертає увагу на те, що санкція ч. 2 ст. 364 КК України, за якою проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні, передбачає таку спеціальну конфіскацію і в цьому випадку його арешт є засобом для подальшого забезпечення виконання покарання , що можливо буде призначено судом.

За таких обставин, а також з врахуванням документів, що містяться в матеріалах судової справи, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції не було порушено ст. 172 КПК України, так як згідно тексту ухвали суду, клопотання слідчого було розглянуто за його участю.

Судова колегія погоджується з прокурором що він не пропустив строк для апеляційного оскарження ухвали суду, так як він не був присутній у судовому засіданні, копію ухвали отримав лише 09.06.2015 року, а вже 12.06.2015 року її оскаржив.

Згідно ст. 395 КПК України. якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує… то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Також слід відзначити, що суд першої інстанції необґрунтовано вказав на те, що його ухвала не підлягає оскарженню, так як це відповідає вимогам п. 9 ст. 309 КПК України про можливість апеляційного оскарження арешту майна або відмову у ньому.

Керуючись ст. ст. 407 п. 4, 422 КПК України, судова колегія
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2015 року про відмову в задоволення клопотання слідчого про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на в`їзні виїзні термінали / шлагбауми / та тимчасову споруду / пункту пропуску / на ділянці проїжджої частини по АДРЕСА_2 , при в`їзді до прибережної території, які використовує СПД ФО ОСОБА_8 , з забороню використовувати та розпоряджатися таким майном, тобто з можливістю їх вилучення слідчим СУ ГУ МВС в Одеській області як засобів кримінального правопорушення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4