МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/190/15-к
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши 30 квітня 2015 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обставини визнані судом доведеними
1) Наприкінці вересня 2014 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені) у ОСОБА_5 , який знаходився біля дачного будинку АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 попередньо домовився із своїм знайомим ОСОБА_6 , про вчинення крадіжки майна з вищевказаної дачної ділянки. Вказаний умисел виник у них у зв`язку з тим, що їм необхідні були гроші для придбання продуктів харчування. В подальшому, прибувши за адресою: СВТ «Рябінушка», дачний будинок АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перелізши через огорожу проникли на територію вищевказаної дачної ділянки. Проникши на територію дачної ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрали майно належне ОСОБА_8 , а саме:

- металеву хвіртку вартістю 60 гривень;

- металеві бильця від ліжка в кількості 2-х шт.. вартістю 25 гривень за 1 шт. на загальну суму 50 гривень;

- металевий трос вартістю 45 гривень;

- 4 металеві труби довжиною 1,5 метра кожна вартістю 30 гривень за 1 шт., на загальну суму 120 гривень,

а всього на загальну суму 275 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зникли та розпорядилась ним на власний розсуд.

2) Крім того, наприкінці вересня 2014 року (точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені) у ОСОБА_5 , який знаходився біля дачного будинку АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 попередньо домовився із своїм знайомим ОСОБА_7 , про вчинення крадіжки майна з вищевказаної дачної ділянки. Вказаний умисел виник у них у зв`язку з тим, що їм необхідні були гроші для придбання продуктів харчування. В подальшому, прибувши за адресою: СВТ «Рябінушка», дачна ділянка № НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перелізши через огорожу проникли на територію вищевказаної дачної ділянки. Проникши на територію дачної ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 викрали майно належне ОСОБА_8 , а саме:

- 3 водяні металеві крани вартістю 66 гривні 66 коп. на загальну суму 200 гривень;

- металеву желонку для свердловини вартістю 300 гривень;

- металеві бильця від ліжка в кількості 2-х шт. вартістю 25 гривень за 1 шт. на загальну суму 50 гривень,

а всього на загальну суму 550 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли та розпорядилась ним на власний розсуд.

3) Крім того, на початку жовтня 2014 року (точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , на автомобілі марки «Ford Sierra», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який ОСОБА_5 орендував у свого знайомого ОСОБА_9 , за проханням ОСОБА_7 , приїхали до дачної ділянки АДРЕСА_5 , яка на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_4 . Після того, як ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 прибули до вищевказаної дачної ділянки, то ОСОБА_7 , запропонував ОСОБА_5 , з території дачної ділянки викрасти металеві вироби, на що останній погодився.

Того ж дня ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з раптово виниклим корисливим умислом, достеменно знаючи, що на території зазначеної дачної ділянки нікого не має, вирішили, що ОСОБА_7 задля відшукання металевих виробів та подальшого їх викрадення через відчинену калитку проникне на подвір`я дачної ділянки № НОМЕР_3 , а ОСОБА_5 , знаходячись за територією дачної ділянки поблизу паркану, буде приймати викрадене ними майно та прикривати злочину діяльність останнього у разі появи сторонніх осіб. Тоді ОСОБА_7 , діючи згідно раніше досягнутим домовленостям з ОСОБА_5 , підійшов до вищевказаної дачної ділянки, де через відчинену вхідну калитку проник на подвір`я, а ОСОБА_5 залишився поблизу зазначеної дачної ділянки. Знаходячись на подвір`ї дачної ділянки, ОСОБА_7 виявив рулон сітки «рабиці», довжиною 10 м., вартістю 100 грн.; металеву ємність, об`ємом 20 л., вартістю 50 грн.; металеве корито, об`ємом 40 л., вартістю 50 грн., які вирішив викрасти, про що повідомив ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_7 з території подвір`я вищевказаної дачної ділянки, таємно викрав зазначене майно, передавши його через калитку ОСОБА_5 , який в свою чергу отримавши викрадене майно, склав його в багажник автомобіля на якому вони приїхали.

З викраденим майном ОСОБА_5 і ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, та розпорядились ним на власний розсуд. В результаті вищевказаної крадіжки ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 200 гривень.

Виклад доказів, їх аналіз та правова кваліфікація
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав. Повністю погодившись з обставинами встановленими органом досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті пояснив, що наприкінці вересня 2014 року, разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 , на автомобілі марки Форд Сиера вони приїхали до с. Сливине Миколаївського району Миколаївської області, щоб назбирати горіхів. На місці вони зайшли до СВТ Рябінушка, де побачили дачну ділянку (№ 229) яка була обнесена напівзруйнованої огорожею. На території дачної ділянки вони побачили різні металеві вироби і вирішили їх викрасти. Подолавши огорожу вони взяли з території дачної ділянки металеву хвіртку,металеві бильця від ліжка в кількості 2-х шт, металевий трос, 4 металеві труби, які завантажили до автомобіля. Викрадене вони відвезли до м/р Варварівка м. Миколаєва де задали на пункт приймання металобрухту.
Аналогічним чином, з тієї ж дачної ділянки, але у співучасті з Рибочкіним він вчинив другу крадіжку наприкінці вересня 2014 року 3-х водяних металевих кранів,металевої желонки для свердловини та 2 металевих бильця від ліжка.
Аналогічним чином на початку жовтня 2014 року він з ОСОБА_11 вчинили крадіжку рулону сітки «рабиці», металевої ємності-діжки і металевого корита але з дачної ділянки (№ 139) в СВТ Лазурне, розташованому поблизу с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області. У вчиненому кається. Шкоду потерпілим повністю відшкодував.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнали. Повністю погодившись з обставинами встановленими органом досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті, дали суду пояснення аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_5 .

Окрім власних показань ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 їх вина також підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що в один з днів в осені 2014 року він приїхав на свою дачну ділянку (№ 139 СВТ «Лазурне»). Прибувши на місце він виявив крадіжку металевих виробів з території, а саме: зникли рулон сітки «рабиці», металева діжка і металеве корито. Через деякий час його запросили до міліції, де він написав заяву про викрадення в нього зазначених речей. В подальшому обвинувачені йому відшкодували заподіяну шкоду в повному обсязі, у зв`язку з чим він не має до них претензій та не наполягає на суворому покаранні.
З заяви потерпілого ОСОБА_4 від 06.12.2014 р.; протоколу огляду місця події від 07.12.2014 р.; протоколу огляду предметів від 16.01.2015 р. вбачається, що в період з вересня 2014 року по 09.11.2014 року з території дачної ділянки ОСОБА_4 АДРЕСА_5 невідомі особи викрали рулон сітки «рабиці», довжиною 10 м., вартістю 100 грн.; металеву ємність, об`ємом 20 л., вартістю 50 грн.; металеве корито, об`ємом 40 л., вартістю 50 грн. При цьому згідно розписки потерпілого ОСОБА_4 від 16.01.2015 року і заяви від 21.01.2015 р. йому повернута частина металевої сітки рабиці, яку 15.01.2015 року видав ОСОБА_12 , та обвинуваченими повністю відшкодована майнова шкода від крадіжки.

З заяви потерпілої ОСОБА_8 від 17.01.2015 р.; протоколу огляду місця події від 17.01.2015 р. вбачається, що в період з вересня по кінець жовтня 2014 року з території дачної ділянки АДРЕСА_4 невідомі особи викрали належні ОСОБА_8 : металеву хвіртку, вартістю 60 гривень; металеві бильця від ліжка в кількості 2-х шт., вартістю 25 гривень за 1 шт.; металевий трос, вартістю 45 гривень; 4 металеві труби довжиною 1,5 метра кожна, вартістю 30 гривень за 1 шт.; 3 водяні металеві крани, вартістю 66 гривні 66 коп.; металеву желонку для свердловини, вартістю 300 гривень; металеві бильця від ліжка в кількості 2-х шт., вартістю 25 гривень за 1 шт., а всього на загальну суму 825 гривень. Згідно заяв потерпілої ОСОБА_8 від 21.01.2015 року обвинуваченими їй повністю відшкодована майнова шкода від крадіжки, а також вона отримала викрадені в неї бильця у кількості 2 шт.

Таким чином, оцінюючи у сукупності зібрані в ході кримінального провадження докази, які повністю узгоджуються між собою, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 2 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а в діях ОСОБА_5 і ОСОБА_7 також наявна така кваліфікуюча ознака як повторність.

Призначення покарання, інші процесуальні рішення
При призначенні обвинуваченим покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини встановлені в ході судового розгляду, а також відомості про особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 раніше не судимі, характеризується в цілому позитивно, офіційно не працевлаштовані.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинувачених є їх щире каяття, повне визнання своєї вини, сприяння встановленню істини в ході судового розгляду, повне відшкодування заподіяної майнової шкоди потерпілим, позитивні характеристики. Також обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є наявність на його утриманні дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і вчинення злочину вперше. У ОСОБА_7 також наявна пом`якшуюча обставина вчинення злочину вперше.

Обставин що обтяжують покарання обвинувачених не вбачається.

Виходячи з викладеного та, беручи до уваги низку обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для їх виправлення слід обрати покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах санкції відповідної статті кримінального закону з одночасним встановленням іспитового строку згідно ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

П р и с у д и в :

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_14 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи і повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_15 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи і повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_16 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи і повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази по справі: сітку рабицю - залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 ; 2 металеві спинки ліжка залишити у власності потерпілої ОСОБА_8 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1

_____________________________________________________________________________________________

Згідно ст. 376 ч. 3 КПК України обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

30.04.2015