АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/684/2012 Номер провадження 11/1690/684/2012 Головуючий по 1-й інстанції: Чернюк Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2012 року м. Полтава

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - Гонтар А.А.

суддів Мілаша С.П., Корсун О.М.

прокурора Акулової С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією помічника Миргородського міжрайонного прокурора на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.05.2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він в квітні 2011 року о 21 год. , перебуваючи на своєму робочому місці в Миргородській ЦРЛ, яке знаходиться по вул. Гоголя, 172 в м. Миргороді, шляхом відкривання дверей власним ключем зо приміщення господарської кімнати таємно заволодів велосипедом Україна, чим завдав потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 120 грн..

Повторно, в кінці червня 2011 року о 23 год. ОСОБА_2, перебуваючи на своєму робочому місці в Миргородській ЦРЛ, з коридору приміщення приймального відділення таємно заволодів велосипедом марки Україна, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 130 грн.

Повторно, 30.08.2011 року о 20 год. ОСОБА_2 перебуваючи на своєму робочому місці в Миргородській ЦРЛ, з приміщення господарської кімнати таємно заволодів велосипедом Україна, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 150 грн.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1,2 ст.185 КК України направлено Миргородському міжрайонному прокурору для організації додаткового досудового слідства.

Приймаючи таке рішення, суд послався на те, що допущена неповнота досудового слідства по справі не може бути усунута в судовому засіданні.

Так, в ході досудового слідства не встановлено дійсну назву, технічний стан, вартість велосипедів, викрадення яких інкриміновано підсудному, а відповідні довідки, які слідчий поклав в основу обвинувачення є фальсифікованими. Товарознавча експертиза проведена особою, яка не має кваліфікації судового експерта та не працює в експертній установі, а сам висновок зроблений на припущеннях. Такий висновок товарознавчої експертизиє недопустимим доказом, який не може бути покладений в основу ні виправдувального ні обвинувального висновку. Крім того, під час розгляду справи були досліджені речові докази та встановлено, що оглянутий судом велосипед не належить потерпілій ОСОБА_4, а велосипед потерпілої ОСОБА_3 взагалі не розшуканий. На думку суду, без визначення вартості викраденого майна не можливо вірно та повно кваліфікувати дії підсудного, які можуть межувати з дрібним розкраданням по окремих епізодах, а відтак винести по справі законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Також в ході судового слідства було зясовано, що велосипед викрадений у ОСОБА_5 в дійсності належить не їй, а ОСОБА_6 яка не була визнана потерпілою по справі. На думку суду, цим обмежені права дійсної потерпілої ОСОБА_6, що також є підставою направлення справи на додаткове розслідування.

Посилаючись на встановлену судом неповноту досудового слідства, яку неможливо усунути в суді - суд прийняв рішення про направлення справи на додаткове розслідування для усунення виявленої неповноти. Посилаючись на те, що в функції суду не входить нагляд за досудовим слідством суд зазначив, що не вбачає за можливе і необхідне вказувати в своїй постанові, які слідчі та інші дії мають бути проведені на усунення прогалин досудового слідства.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування постанови та про направлення справи на новий судовий розгляд. Апелянт вважає рішення суду незаконним та передчасним, оскільки суд мав змогу усунути виявлені недоліки під час судового розгляду.

В запереченнях на апеляцію прокурора, обвинувачений ОСОБА_2 просить відмовити в її задоволенні, а постанову суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду; прокурора Акулової С.М., на підтримку апеляції прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції; перевіривши матеріали справи та доводи апеляції вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень в порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 р. № 2 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування).

Цих вимог процесуального закону та керівних розяснень Пленуму ВСУ місцевий суд при розгляді даної справи не дотримався та не вживав жодних заходів для усунення неповноти досудового слідства. Натомість, всупереч вимогам закону, в постанові про повернення справи на додаткове розслідування суд вдався до оцінки зібраних по справі доказів, формулювання та доведеності обсягу обвинувачення, правильності кваліфікації вчиненого.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, місцевий суд вважає, що допущену по справі неповноту досудового слідства можливо усунути лише під час додаткового розслідування.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Так, без повернення справи на додаткове розслідування, суд, в разі такої необхідності , не позбавлений можливості самостійно в ході судового розгляду визнати ОСОБА_6 потерпілою, розяснити її процесуальні права та забезпечити реалізацію цих прав. Також, без повернення справи на додаткове розслідування, суд, в разі такої необхідності, не позбавлений можливості в ході судового розгляду призначити по справі товарознавчу експертизу.

Якщо ж в ході судового слідства, прокурор прийде до переконання, що предявлене ОСОБА_2 обвинувачення потрібно змінити, він має змогу у відповідності до вимог ст.277 КПК України винести постанову, в якій, з викладенням мотивів прийнятого рішення, сформулює нове обвинувачення.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду про направлення справи на додаткове розслідування є безпідставним. За таких обставин постанову суду про направлення справи на додаткове розслідування не можна вважати обґрунтованою, а тому апеляція помічника прокурора підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді справи суду слід більш ретельно дослідити зібрані по справі докази та дати їм належну оцінку. В разі необхідності вжити всіх передбачених законом заходів для усунення виявленої неповноти чи неправильності досудового слідства і в залежності від встановленого прийняти рішення по суті справи.

Керуючись ст.ст. 365,366,382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію помічника Миргородського міжрайонного прокурора Полтавської області задовольнити.

Скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.05.2012 року, а кримінальну справу стосовно ОСОБА_2 повернути в той же суд на новий розгляд.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8