У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Нікітіна Ю.І.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 27 листопада 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду
Житомирської області від 3 липня 2007 року щодо ОСОБА_1,

встановила:

вироком Баранівського районного
суду Житомирської області від 11 квітня
2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця та жителя АДРЕСА_1, в
силу ст. 55 КК України 1960 року не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 2
роки.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на
користь потерпілих:

- ОСОБА_2
на відшкодування моральної шкоди 25 000 грн., матеріальної - 2 594 грн. 99 коп.
та за надання юридичної допомоги - 1450 грн.;

- ОСОБА_3 на
відшкодування моральної шкоди 25 000 грн., матеріальної - 815 грн. 36 коп. та
за надання юридичної допомоги-1450 грн.;

- на користь
НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області

- 447 грн.22 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 3
липня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено: зменшено розмір стягнення з
засудженого на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до 15 000 грн. кожній. На підставі
п. “б” ст. 1 Закону “Про амністію” ОСОБА_1 звільнено від призначеного
судом першої інстанції основного покарання.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та
засуджено за те, що він 13 січня 2006 року близько 17 години 30 хвилин під час
керування автомобілем “Москвич-2140”, рухаючись по автомобільній дорозі в с. Марківка
Баранівського району Житомирської області
зі швидкістю 50-60 км/год , в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього
руху вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку.
Внаслідок цього потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких
він помер.

У касаційній скарзі потерпілі, не оспорюючи фактичних обставин справи та
правильності кваліфікації дій ОСОБА_1, просять скасувати ухвалу апеляційного
суду в частині вирішення цивільного позову з направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідають фактичним обставинам
справи, визнаним судом доведеними, та ґрунтуються на сукупності зібраних і
належно оцінених судами доказів, і є правильними та у касаційній скарзі не
оспорюються.

Апеляційним судом при перевірці даної кримінальної справи в апеляційному
порядку прийнято правильне рішення про звільнення ОСОБА_1 від відбування
призначеного основного покарання на підставі п.“б” ст.1 Закону України “Про
амністію” від 10.04.2007 року. Свої висновки суд належним чином умотивував.

Як
убачається з мотивувальної частини ухвали, апеляційний суд, зменшуючи розмір стягнення з засудженого на
користь потерпілих на відшкодування моральної шкоди, керувався принципами
розумності і справедливості, а також врахував те, що суб'єктивна сторона
злочину, вчиненого засудженим, характеризується необережною формою вини, що
відповідає вимогам ст. 23 ЦК України. Отже колегія суддів вважає, що
апеляційною інстанцією цивільний позов вирішено відповідно до вимог цивільного
та кримінально-процесуального
законодавства.

Те, що
апеляційний суд у резолютивній частині ухвали
неправильно вказав ініціали потерпілої ОСОБА_2, є технічною
помилкою, яка може бути виправленою в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи не встановлено
істотних порушень кримінально-процесуального закону, які були б підставою для
скасування чи зміни судових рішень.

Не вбачаючи підстав для призначення справи до касаційного
розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, та керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні
касаційної скарги потерпілих
ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Судді:

Паневін В.О.
Нікітін Ю.І.
Глос Л.Ф.