Справа № 183/9574/13-к
№ 1-кп/183/488/13
В И Р О К

іменем України

30.12.2013 року
м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючої
Крохмалюк І.П.

секретаря
Лавроненко М.В.

з участю:

прокурора
Грицай С.М.

потерпілої
ОСОБА_1

обвинуваченого
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську в залі
Новомосковського міськрайонного суду
кримінальне провадження за
звинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Знаменівка, Новомосковського району,
Дніпропетровської області,
громадянина України, з середньою
освітою, працюючого водієм на СФГ
«Наталія»,одруженого, раніше в силу ст.
89 КК України не судимого, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП- НОМЕР_1, -

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2013 року близько 21.00 години, водій
ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2,
рухався по правій полосі руху
автошляху
«Знам'янка-Луганськ-Ізварино» в
напрямку м. Дніпропетровська зі
швидкістю 80 км/год. В попутному
напрямку з вищевказаним автомобілем з
правого боку проїзної частини їхав
велосипедист ОСОБА_3

В цей час близько 21.00 годин водій
ОСОБА_2, перебуваючи на ділянці 257 км.+200
м. автошляху
«Знам'янка-Луганськ-Ізварино», не
врахував дорожню обстановку та не
обрав безпечну швидкість руху, таким
чином не зміг вчасно загальмувати та
здійснив наїзд на велосипедиста
ОСОБА_3, який рухався в попутному
напрямку.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.2
Правил дорожнього руху України: «У
темну пору доби та в умовах
недостатньої видимості швидкість руху
повинна бути такою, щоб водій мав змогу
зупинити транспортний засіб у межах
видимості дороги» та п. 12.3 Правил
дорожнього руху України: «У разі
виникнення небезпеки для руху або
перешкоди, яку водій об'єктивно
спроможній виявити, він повинен
негайно вжити заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного
засобу або безпечного для інших
учасників об'їзду перешкоди», що
сприяло здійсненню вказаної
дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті ДТП велосипедисту ОСОБА_3
були спричинені тілесні ушкодження у
вигляді забиття головного мозку 3-го
ступеню, субдуральної гігроми лівої
лобної долі головного мозку,
субарахноїдального крововиливу,
дифузно-аксонального ушкодження
головного мозку, забитої рани у
тьмяно-потиличній області голови,
саден на лобі, відкритого перелому обох
кісток правої
гомілки(великогомілкової та
малогомілкової) у верхній, середній та
нижній третинах, забитої рани на правій
гомілці у середній третині, закритого
перелому правої плечової кістки у
середній третині, синців на правому
плечі, закритих переломів 6, 7, 8, 9-го
ребер зліва, які ускладнилися
розвитком лівосторонньої
посттравматичної пневмонії, саден на
правій кисті, які у своїй сукупності, за
ступенем тяжкості відносяться до
тяжких, як небезпечні для життя, які
виникли від дії тупих твердих
предметів при автомобільній травмі.

При цьому, технічна можливість
запобігти даній дорожньо-транспортній
пригоді для водія ОСОБА_2 обумовлювало
дотриманням вимог п. 12.2 та п. 12.3 Правил
дорожнього руху України, що
знаходилося в причинному зв'язку з
настанням події ДТП та для нього не
було будь-яких перешкод технічного
характеру, які б не дозволили йому
виконати їх.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2
вину у скоєнні злочину визнав повністю
та підтвердив обставини, які лягли в
основу обвинувачення, відмовившись від
надання показань. В скоєному розкаявся,
матеріальну шкоду потерпілому
відшкодував.

Оскільки учасники судового
провадження, в тому числі
обвинувачений, не оспорювали в
судовому засіданні обставини, при яких
скоєно обвинуваченим ОСОБА_2 злочин,
суд вважає недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, і учасники судового
процесу проти цього не заперечували.

Крім того, в судовому засіданні судом
було з'ясовано, що учасники судового
процесу правильно розуміють зміст
вищенаведених обставин, а також
встановлено відсутність сумнівів у
добровільності їх позиції.

Також в судовому засіданні суд
роз'яснив учасникам судового процесу,
що у даному випадку вони будуть
позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновків, що вина обвинуваченого
ОСОБА_2 знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2
ст. 286 КК України, як порушення правил
безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, що
заподіяло потерпілому тяжкі тілесні
ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення
покарання ОСОБА_2, суд враховує, що він
раніше в силу ст. 89 КК України не
судимий, за місцем мешкання
характеризується позитивно, має на
утриманні дитину - інваліда дитинства І
групи, вину визнав повністю.

Обставинами, які пом'якшують покарання,
суд вважає розкаяння в скоєному та
відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання,
судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної
небезпечності скоєного злочину, його
тяжкість, особистість обвинуваченого,
обставини, які пом'якшують та обтяжують
покарання, суд вважає, що
обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі із застосуванням ст. 75
КК України з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі, строком на 4
роки без позбавлення права керувати
транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання у
вигляді позбавлення волі з
випробуванням, строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_2 не виїздити за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця свого проживання, а також
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Речовий доказ у вигляді автомобіля
НОМЕР_3», який передано на зберігання
ОСОБА_2, - залишити ОСОБА_2

Речові докази у вигляді велосипеду
марки «Україна», а також речей, які були
вилучені при огляді місця ДТП, - які
зберігаються в камері схову речових
доказів Новомосковського МВ (з
обслуговування м. Новомосковська та
Новомосковського району) ГУМВС
України в Дніпропетровській області, -
передати потерпілій ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Новомосковський
міськрайонний суд протягом 30 днів з
моменту його проголошення в порядку,
передбаченому ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя
І.П. Крохмалюк