Провадження № 1-в/761/1072/2014
У Х В А Л А
Іменем України
13 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , участь якого забезпечена шляхом відеоконференцзв`язку з Київським слідчим ізолятором, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі закону про амністію

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, українця, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , засудженого 04.02.2010 Оболонським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185, ст.75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців, -

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_4 , який просив звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» (далі Закон).

У судовому засіданні засуджений наполягав на задоволенні клопотання, додатково зазначивши, що на його утриманні перебуває син 2005 року народження, який є інвалідом дитинства та потребує стороннього догляду.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти звільнення засудженого від відбування покарання.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку про таке.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2010 ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з застосуванням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців.

Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 03.10.2011 звільнення від відбування покарання скасоване, ОСОБА_4 направлений для відбування призначеного покарання, встановлено, що строк відбування покарання має рахуватися з моменту фактичного затримання засудженого.

ОСОБА_4 фактично затриманий 08.12.2014.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, та які на момент набрання Законом чинності мають дітей віком до 18 років та не позбавлені стосовно них батьківських прав.

ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК, яка відповідно до ст.12 КК віднесена до злочинів середньої тяжкості.

Як свідчать надані документи засуджений має дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, за станом на 19.04.2014, тобто на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», засуджений мав неповнолітню дитину.

Згідно з довідкою Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.12.2014 № 2081 інформація про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_5 відсутня.

Обмеження, встановлені ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» на ОСОБА_4 не поширюються.

Таким чином, підстави для відмови у задоволення клопотання засудженого не вбачаються.

Сукупність зазначеного свідчить, що засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд
у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2010 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1