У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Кравченка К.Т., Кузьменко О.Т.,

за участю прокурора

Вергізової Л.А.,

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 20 листопада 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок
Каланчацького районного суду Херсонської області від 24 січня 2008 року, яким
засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

- за
ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки обмеження
волі;

- за
ч.1 ст. 129 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі;

- за
ч.1 ст. 125 КК України на 100 годин громадських робіт, а на підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів остаточно на 2 роки обмеження волі.

В апеляційному порядку справа не
розглядалась.

За наведених у вироку обставин ОСОБА_1
засуджено за те, що він 10 червня
2007 року поруч з місцем свого проживання АДРЕСА_1, знайшов дикорослі кущі
коноплі, з яких обірвав верхівки і листя, які незаконно зберігав для особистого
вживання і з метою збуту.

Частину зірваної
коноплі - канабіса вагою 0,6 гр. ОСОБА_1 12 червня 2007 року під час вживання
спиртних напоїв, шляхом пригощання збув ОСОБА_2, який 13 червня 2007 року
добровільно видав її працівникам міліції.

13 червня 2007 року при особистому огляді ОСОБА_1
працівниками міліції було виявлено та вилучено канабіс вагою 16,6 гр.

Крім того, ОСОБА_1 24 липня 2007 року, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, погрожував вбивством ОСОБА_3, яка таку погрозу
сприйняла за реальну, навмисно завдав їй удар ножем в руку, чим заподіяв легкі
тілесні ушкодження.

У касаційному поданні прокурор вважає безпідставним призначення ОСОБА_1 на підставі
ст.69 КК України більш м”якого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2
ст.307 КК України, не призначив додаткове покарання у виді конфіскації майна і
не мотивував у вироку такого рішення.
Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака ч.2 ст. 307 КК
України “повторність”. Крім того, звертає увагу, що формулюючи обвинувачення,
визнане доведеним, суд вийшов за межі пред”явленого ОСОБА_1 обвинувачення і
зазначив, що наркотичну речовину він подрібнив і зберігав для особистого
вживання і збуту, в той час як органом досудового слідства, так і судом
встановлено, що канабіс він придбав і зберігав саме з метою збуту. За змістом
подання у зв”язку із порушенням вимог кримінально-процесуального закону,
неправильним застосуванням кримінального закону і м”якістю призначеного
покарання, просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1 і направити справу на новий
судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом необгрунтовано кваліфіковано дії ОСОБА_1 за
кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.307 КК України “повторність”.

Згідно з диспозицією ч.2 ст.307 КК України кваліфікуюча
ознака “повторність” має місце там, де особа вчинила два або більше діянь,
передбачених ст.307 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 лише один раз
збув наркотичний засіб ОСОБА_2, решту у нього було вилучено співробітниками
міліції, а тому кваліфікуючі ознаки його дій “придбання та зберігання
наркотичних засобів з метою збуту” та “збут наркотичних засобів” не можуть
утворювать повторності.

Далі, у мотивувальній частині вироку суд, формулюючи
обвинувачення, визнане доведеним вказав, що ОСОБА_1 знайшов кущі коноплі, з
яких обірвав верхівки і листя, подрібнив та зберігав їх для особистого вживання
і з метою збуту.

Разом з тим, як органом досудового слідства, так і судом
встановлено, що цю наркотичну речовину-канабіс ОСОБА_1 придбав і зберігав
тільки з метою збуту.

Крім того, призначаючи ОСОБА_1 на підставі ст.69 КК
України більш м”який вид покарання, передбачений санкцією ч.2 ст.307 КК
України, у виді обмеження волі, суд послався на його щире каяття і знаходження
на утриманні неповнолітньої дитини.

Однак, судом також встановлено, що ОСОБА_1 ніде не
працює, веде паразитичний образ життя, злочини вчинив в стані алкогольного
сп”яніння, один з яких пов”язаний із збутом наркотичних засобів, будь-які дані
про надання ним своїй дитині матеріальної допомоги в матеріалах справи
відсутні, а тому колегія суддів вважає передчасним рішення суду про
призначення ОСОБА_1 за ч.2 ст.307 КК
України більш м”якого виду покарання, передбаченого санкцією цієї норми закону.

Не мотивував суд свого рішення й з приводу додаткового
покарання у виді конфіскації майна, яке є обов”язковим за санкцією ч.2 ст.307
КК України.

Отже, вирок щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий судовий розгляд, в ході якого суду слід усунути зазначені
вище недоліки, постановити рішення, яке б відповідало вимогам закону, дослідити
всі дані про особу винуватого і з урахуванням встановленого призначити
покарання необхідне і достатнє для його виправлення.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне
подання заступника прокурора Херсонської
області задовольнити.

Вирок
Каланчацького районного суду Херсонської області від 24 січня 2008 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд.

Судді:

Кравченко К.Т. Скотарь А.М. Кузьменко О.Т.