Справа № 153/838/15-к
Провадження №11-кп/772/648/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000112 від 17.03.2015р., за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.06.2015р., якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000112 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 389 КК України повернуто прокурору Ямпільського району Вінницької області.

За участю прокурора ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
Згідно ухвали суду, суд першої інстанції, провівши підготовче судове засідання кримінального провадження, дійшов висновку повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки в обвинувальному акті невірно визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема, 8.10.2014р. вироком Ямпільського райсуду було затверджено угоду про примирення від 30.09.2014р., укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_8 , яким ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., а умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості кваліфікується за ст. 389-1 КК України, а не за ч. 1 ст. 389 КК України, як зазначено в обвинувальному акті.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу внаслідок допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону і неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи тим, що питання правової кваліфікації дій обвинуваченого не входять до повноважень суду під час підготовчого провадження і вирішується виключно за результатами судового розгляду під час ухвалення вироку.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України, де зазначено, що обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акта, 8.10.2014р. вироком Ямпільського райсуду було затверджено угоду про примирення від 30.09.2014р., укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_8 , яким ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., але в подальшому ОСОБА_6 ухилявся від сплати штрафу, в наслідок чого ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 389 КК України.
Ст. 91 ч. 1 КПК України передбачає, що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню серед іншого подія кримінального правопорушення, а тому формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити наявність в діях обвинуваченого складу злочину. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.
Проте, прокурор та слідчий вимоги ст. 91, 291 КПК України не виконав, оскільки викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення не збігається із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України ухилення від покарання, а містить явний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-1 КК України умисне невиконання угоди про примирення, що спростовує підстави для обвинувачення за ч. 1 ст. 389 КК України та перешкоджає розгляду справи по суті обвинувачення, в межах висунутого обвинувачення.
Таким чином суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що обвинувальний акт за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та обґрунтовано повернув його прокурору.
Доводи прокурора стосовно того, що прокурор може змінити обвинувачення під час судового розгляду, мають місце лише при розгляді справи по суті, і є правом, а не обов`язком прокурора.
Також в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 судимий, але не зазначено за які судимості йде мова, чи вони погашені, чи підлягають до приєднання на підставі ст. 71 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.06.2015р., якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 389 КК України повернуто прокурору Ямпільського району Вінницької області залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: