ВИРОК

ім'ям України

20.03.2007 р.
Носівський районний суд в складі:

Головуючого -
судді Кучерявця О.М. , при секретарі
Марушко І.М. , з участю прокурора Гончар
Н.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Носівка справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця с Мирне
Бориспільського р-ну Київської обл., жителя м.
Бориспіль Київської обл., проживаючого по АДРЕСА_1,
не одруженого, освіта
середня, ніде не працюючого, відповідно до
ст. 89 КК України не
судимого, обвинуваченого в вчиненні
злочину за ст. 185 ч.2 КК України

УСТАНОВИВ:

29.11.2006
р. близько 22-ої год. ОСОБА_1
з невстановленою слідством особою на ім'я ОСОБА_2, матеріали кримінальної справи відносно якого
органами досудового слідства виділено в окреме провадження, за попередньою змовою, перебуваючи в жилому будинку ОСОБА_3 в
АДРЕСА_2 скориставшись відсутністю власника жилого будинку ОСОБА_3, вчинили таємне викрадення особистого майна
ОСОБА_3: телевізора «Акіра» вартістю 500 грн.,
відісі-плеєра «Нішіна» вартістю 150 грн., золотої обручки вартістю 300 грн. та барсетки
вартістю 100 грн., а всього на загальну
вартість 1050 грн.

Як в
ході досудового слідства, так і в ході
судового слідства, ОСОБА_1 не
заперечував факту вчинення ним за попередньою змовою з його знайомим, якого він знав лише ім'я ОСОБА_2, таємного викрадення особистого майна
ОСОБА_3, з жилого будинку ОСОБА_3, погоджуючись з вартістю вчиненого
викрадення, розкаювався в вчиненому
викраденні давши послідовні пояснення про вчинене викрадення, що напередодні вчинення викрадення він в
м. Бориспіль познайомився з виду з його
ровесником на ім'я ОСОБА_2, який
запропонував йому і він погодився,
поїхати до знайомих того ОСОБА_2 дівчат в м. Носівку. В Носівку вони приїхали 29.11.2006
р. вечірньої пори електричкою. Найнятим ОСОБА_2 легковим автомобілем вони вдвох
приїхали до будинку, в якому як вказував
ОСОБА_2, повинні були проживати його
знайомі дівчата Підійшовший до них хазяїн будинку впізнавши ОСОБА_2, так як ОСОБА_2 був знайомий з ним, повідомив їм що дівчата, які жили в його будинку, уже в його будинку не проживають і місце
проживання дівчат йому не відоме. За проханням ОСОБА_2 він впустив їх в свій
будинок переночувати і давши їм вечеряти,
кудись пішов, залишивши їх самих
в своєму будинку. Коли він та ОСОБА_2 залишились самі в чужому будинку, близько 22-ої години за пропозицією ОСОБА_2, він та ОСОБА_2 вчинили викрадення з будинку
телевізора та відісі-плеєра, які вранці
слідуючого дня, 30.11.2006 р. продали в
телемайстерні м. Носівка. Він не
заперечував про можливе викрадення ОСОБА_2 золотої обручки та барсетки, так як по приїзду в м. Носівка 29.11.2006 р. в ОСОБА_2 не
було, а вранці 30.11.2006 р. коли вони
продавали телевізор і відісі-плеєр, він
бачив в ОСОБА_2 барсетку, тому він
прийшов до висновку, що ОСОБА_2 міг
викрасти і золоту обручку і барсетку без його участі. Йому відомо, що телевізор і відісі-плеєр до викрадення
яких він причетний, повернуто їх
власнику. Де саме знаходиться ОСОБА_2,
як його прізвище і по батькові і чи дійсно його ім'я ОСОБА_2 йому не
відомо.

Кроме визнання
факту вчинення таємного викрадення особистого майна ОСОБА_3 самим

ОСОБА_1, факт вчинення таємного
викрадення особистого майна ОСОБА_3 і що до

вчинення таємного викрадення особистого майна ОСОБА_3 причетний ОСОБА_1,

підтвердив в своїх показах допитаний як потерпілий, як в ході досудового слідства, так і в ході

судового слідства ОСОБА_3 давши покази,
що проживаючи сам в своєму будинку в АДРЕСА_2, осінню 2006 р. він дозволив проживати в
своєму будинку двом дівчатам, які за
сімейними обставинами пішли залишили свої домівки. Дівчата проживали в його
будинку не довго, так як їх поведінка
йому не сподобалась. В однієї із тих дівчат,
був знайомий хлопець на ім'я ОСОБА_2,
яка під час знайомства його з тим ОСОБА_2, представила того ОСОБА_2 йому як свого
нареченого. 29.11.2006 р. вечірньої пори,
коли він прийшов до себе додому,
то побачив біля свого будинку ОСОБА_2,
нареченого однієї із дівчат, що
проживали в його будинку, який був із
незнайомим для нього молодим чоловіком.
Він пояснив ОСОБА_2 що дівчата у нього уже не

2

проживають.
За проханням ОСОБА_2 він впустив ОСОБА_2 і не знайомого для нього молодого
чоловіка в свій будинок переночувати. Давши їм їсти, залишив їх у своєму будинку, сам відлучився в своїх справах. Коли він
повернувся додому в свій будинок після 23-ої год., то в нього
вдома нікого не було. Оглядаючи будинок,
він виявив відсутність його особистого майна: телевізора «Акіра», відісі-плеєра «Нішіна», золотої обручки та барсетки, про що повідомив вранці ЗОЛ 1.2006 р.
міліцію. Згодом від працівників міліції,
які йому повернули його телевізор та відісі-плеєр, дізнався що викрадення з його будинку
29.11.2006 р. близько 22-ої год. вчинив ОСОБА_2, якого він знає як нареченого однієї із
дівчат, що проживали в його будинку та
той молодий чоловік з яким він був,
призвіще якого ОСОБА_1

Про
те, що був факт вчинення таємного
викрадення особистого майна ОСОБА_3 29.11.2006 р. близько 22-ої год. і що до
вчинення його причетний ОСОБА_1 було підтверджено в суді дослідженням
матеріалів кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1, зібраними в ході досудового слідства, які були досліджені і знайшли своє
підтвердження в ході судового слідства,
а саме: рапортом чергового Носівського РВ УМВС та заявою ОСОБА_3 на ім'я
начальника Носівського РВ УМВС,
протоколом огляду місця події,
протоколом вилучення телевізора та відісі-плеєра, протоколами очної ставки і протоколом
відтворення обстановки та обставин події.

Проаналізовавши
пояснення ОСОБА_1, як підсудного та
ОСОБА_3, як потерпілого, а також дослідивши матеріали кримінальної
справи про обвинувачення ОСОБА_1, факт
вчинення таємного викрадення особистого майна ОСОБА_3 та причетність до його
вчинення ОСОБА_1 не викликає ніякого сумніву і дії ОСОБА_1 по факту вчинення
таємного викрадення особистого майна ОСОБА_3 кваліфікуються як злочин, як і кваліфіковано органами досудового
слідства за ст. 185 ч. 2 КК України - таємне викрадення
чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно
висновку амбулаторної наркологічної експертизи від 11.01.2007р. за результатом
медичного обстеження ОСОБА_1, ОСОБА_1
страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів.
Синдром залежності. Рання ремісія. Лікування від наркоманії не потребує.

Обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_1 є його
каяття в вчиненому злочині та його сприяння в розкритті вчиненого злочину, а також,
що обставин, які б обтяжчували
покарання ОСОБА_1 не виявлено.

З
урахуванням висновку амбулаторної наркологічної експертизи, яка характеризує ОСОБА_1 та обставин які
пом'якшують покарання ОСОБА_1, ОСОБА_1
доцільним буде призначення покарання в межах санкції закону за вчинений
злочин, в виді позбавлення волі, що повинно вплинути на запобігання вчиненню
нових злочинів як ОСОБА_1 так і іншими особами.

На підставі
вищевикладеного та керуючись ст. 323 та 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в вчиненні злочину за
ст. 185 ч.2 КК України і
призначити покарання ОСОБА_1 два роки позбавлення волі.

ОСОБА_1
запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, утримання під вартою залишити без зміни.

Відбування
покарання ОСОБА_1 рахувати з 07.12.2006 р.

Речові
докази по справі: телевізор «Акіра» та відісі-плеєр «Нішіна» передані на
зберігання ОСОБА_3, залишити в
користуванні ОСОБА_3

Вирок
може бути оскарженим до апеляційного суду Чернігівської області на протязі 15
діб з дня проголошення, а Шевоцуковим
Олексієм Анатолійовичем з дня вручення копії вироку.