Справа № 1-98/2008р.
Рядок статзвіту № 3
районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого-судді Жиганської Н.М.
підсудного
потерпілого: ОСОБА_2.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява
кримінальну справу про обвинувачення
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з освітою професійно-технічною, одруженого, не працюючого,
в порядку ст. 89 КК України судимості не має,
вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України,
Підсудній ОСОБА_1. 03 лютого 2008 року близько 23.00 години знаходячись по
вул. Ценральній с. Солочин Свалявського району, неподалік житлового будинку №
27 з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи
явну неповагу до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю та
проявилася в спричиненні тілесних ушкоджень потерпіломуОСОБА_2. на виду у
сторонніх осіб, яке тривалий час і вперто не припинялося, діючи навмисно,
безпричинно завдав ОСОБА_2 декілька ударів ногами та руками, стисненими в
кулак, в область голови та нижніх кінцівок, спричинивши йому тілесні ушкодження
у виді закритого перелому лівої малогомілкової кістки в дистальному
метадіафізі, відлому фрагмента заднього краю дистального епіфіза лівої
великогомілкової кістки з підвивихом стопи назовні, що згідно висновку
судово-медичної експертизи № 36 від 29 лютого 2008 року кваліфікуються як
тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. .
В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1. свою вину у вчиненні злочину визнав
повністю, суду пояснив, 03.02.2008 року в с. Солочин Свалявського району він
біля 23.00 год. на власному автомобілі виїжджав зі свого дворогосподарства та
виїхавши на вулицю почув стук по власному авто із заднього боку, вийшовши він
побачив потерпілого та вирішив, що останній вдарив ногою чи рукою по
автомобілю. Між ними виникла сутичка, під час якої ОСОБА_1. наніс
потерпіломуОСОБА_2. удари кулаком в різні частини тіла. В скоєному
щиросердечно розкаюється.
ПотерпілийОСОБА_2. в судовому
засіданні пояснив, що із підсудним вони знайомі давно. 03.02.2008 року,
побачивши, що ОСОБА_1. виїжджає на власному автомобілі зі свого
дворогосподарства, він вирішив його зупинити. Однак, ОСОБА_1. не зупинився.
Потерпілий схопив палку та кинув її на автомобіль підсудного. Після цього
ОСОБА_1. вийшов з автомобіля та вдарив його. Жодних претензій до підсудного не
На підставі наведеного, враховуючи, що підсудній визнав свою вину у
вчиненні злочинів, суд вважає за можливе обмежити дослідження фактичних
обставин справи допитом підсудного, потерпілого та дослідженням інших доказів,
що характеризують особу підсудного. Наслідки обмеження дослідження фактичних
обставин справи учасникам судового процесу зрозумілі.
На підставі наведеного, суд визнає покази підсудного в судовому засіданні з
приводу обставин вчинення злочинів достовірними, оскільки вони повністю
стверджують вину підсудного в нанесенні середнього ступеню тяжкості тілесного
ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя, але
таке, що спричинило тривалий розлад здоров”я та хуліганстві, тобто грубому
порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю.
На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_1 винним у
вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України та
вважає, що органи попереднього слідства вірно кваліфікували його дії за
Призначаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання за ч. 1 ст.
122, ч. 1 ст. 296 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, що
позитивно характеризують особу підсудного.
Як пом'якшуючі покарання підсудного обставини, суд враховує щиросердечне
Обтяжуючих покарання підсудного обставин, суд не знаходить.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе застосувати відносно
ОСОБА_1. покарання не пов'язане з
позбавленням волі та обрати відносно нього покарання достатнє для його
виправлення та перевиховання у відповідності до ч.1 ст. 65 КК України, а саме
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Судових витрат по справі не має.
Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1
ст. 296 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України на
два роки обмеження волі, за ч. 1 ст. 296 КК України на один рік обмеження волі,
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом
повного поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України - звільнити ОСОБА_1 від призначеного цим
вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить
нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки згідно ст. 76 КК
України.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1. протягом іспитового строку два роки не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу КВС,
повідомляти даний орган про зміну місця проживання та роботи, періодично
з”являтися для реєстрації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1. залишити підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подано апеляцію протягом 15-ти днів до апеляційного
суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
Н.М.ЖИГАНСЬКА