Ухвала

іменем україни

13 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів cудової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_8.,
суддів:за участю прокурораОСОБА_9., ОСОБА_10,ОСОБА_11,

розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2013 року.

Зазначеним вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України, таку, що не

має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнана винною та засуджена за те, що вона, 25 серпня 2012 року о 2 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в будинку АДРЕСА_1 в м. Маріуполі Донецької області, в ході сварки, раптово виниклої на грунті особистих неприязних стосунків зі своїм співмешканцем ОСОБА_7, переслідуючи умисел на вбивство, завдала останньому кухонним ножем удару в грудну клітку та не менше двох ударів по руці, в результаті чого заподіяла ОСОБА_7 легкі та тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, від яких він помер на місці пригоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2014 року судові рішення щодо ОСОБА_6 було змінено і пом'якшено їй покарання до 7 років позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду України від 27 листопада 2014 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо ОСОБА_6 скасовано, а справу направлено на новий касаційний розгляд.

Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України визнала, що суд касаційної інстанції, який погодився із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції в частині кваліфікації дій засудженої ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, надав інкримінованому їй діянню неправильну кримінально-правову оцінку, оскільки фактичні обставини справи свідчать про те, що у ОСОБА_6, яка зазнала суспільно небезпечного посягання з боку співмешканця, виникла підстава для необхідної оборони, тобто право на захист правоохоронюваних інтересів шляхом заподіяння шкоди, тому хто посягає, для припинення посягання.

У касаційній скарзі з доповненням захисник ОСОБА_5, посилаючись на неповноту судового розгляду, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок суворості, просить судові рішення щодо ОСОБА_6 змінити, перекваліфікувати її дії на менш тяжкий злочин та застосувати до неї закон України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, звільнивши її від покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про часткове задоволення касаційних вимог та необхідність зміни судових рішень відповідно до правової позиції Верховного Суду України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року однією з підстав для зміни вироку, ухвали суду є неправильне застосування кримінального закону.

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).

З фактичних обставин та матеріалів справи вбачається, що під час спільного проживання між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неодноразово виникали сварки, в ході яких вони завдавали один одному тілесних ушкоджень.

У день події, як вбачається з показань ОСОБА_6 даними нею у судовому засіданні, ОСОБА_7, зустрівши її з роботи почав вимагати у неї гроші, а коли вона відмовилася їх дати схопив за коси і став бити головою об підлогу, вдарив в плече, спину і вирвав коси. Надалі, коли вона відпочивала, ОСОБА_7, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння, декілька разів підходив до неї і будив ударом долоні у підборіддя, ударом кінчика ножа в ногу, а третій раз вона проснулася від сильного удару в правий бік і побачила, що потерпілий іде на неї з ножем в руках, при цьому висловлюючи погрози вбивством, які вона, з урахуванням попередньої поведінки ОСОБА_7, його фізичної переваги над нею, а також обстановки, за якої відбувалася сварка, сприймала реально.

Саме під час цих дій ОСОБА_7 вона вдарила його по руці, в результаті чого вибила з рук ніж яким завдала одного удару в груди потерпілому, спричинивши смертельне поранення.

Такі показання засудженої підтверджуються висновками судово-медичної експертизи згідно яких у громадянки ОСОБА_6 виявлено легкі тілесні ушкодження в ділянках грудної клітки, обох плечей і ліктьових суглобів, правого передпліччя і правого стегна, а також в тім'яній області голови, які могли утворитися за обставин, на які вказувала ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 86, 86 зв.).

Викладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 зазнала суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_7, яке створювало реальну загрозу заподіяння шкоди її здоров'ю і, не маючи через обмежений вільний простір кімнати та фізичну перевагу потерпілого іншої можливості уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди її здоров'ю, скориставшись своїм правом на застосування захисту шляхом заподіяння фізичної шкоди нападнику, використала ніж, який вона вибила з рук ОСОБА_7

Такі дії ОСОБА_6 відповідають вимогам частини першої та частини другої статті 36 КК України щодо права особи на необхідну оборону з метою захисту охоронюваних законом своїх прав та інтересів шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди для припинення цього посягання.

За таких обставин висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що мотивом дій ОСОБА_6 були особисті неприязні стосунки, які вникли під час сварки, не можна визнати обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону.

Водночас застосований засіб захисту (кухонний ніж) та заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя за даних конкретних обставин справи не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а відтак ОСОБА_6 вийшла за межі заходів, необхідних для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, тобто перевищила межі необхідної оборони.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду необхідно змінити у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Дії ОСОБА_6 підлягають перекваліфікації з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України з призначенням їй покарання відповідно до санкції зазначеної статті.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_6, яка раніше не судима, характеризується позитивно, має неповнолітню дитину та страждає на ряд захворювань, колегія суддів вважає необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів покарання за ст. 118 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

Оскільки ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 29 листопада 2013 року і на час постановлення ухвали фактично відбула призначене покарання, вона підлягає звільненню з-під варти.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2013 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 115 на ст. 118 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти по відбуттю призначеного покарання.

В решті судові рішення залишити без зміни.

С у д д і:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10