АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1370/15 Справа № 204/2045/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_16 , засудженого за ч. 2 ст. 286 КК України, -

В с т а н о в и л а:
даною ухвалою

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, не працюючий, не одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14 травня 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, -

звільнено від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року за ч. 2 ст.286 КК України на підставі ст.84 КК України.

В апеляції:
представник потерпілої ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати і направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що вищезазначена ухвала постановлена з порушенням норм кримінального процесуального права, а саме постановлена за відсутності засудженого, потерпілих, які не були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, дане судове рішення розглянуто згідно вимог чинного КПК, а не КПК 1960 року, а також те, що оскаржувана ухвала була постановлена не іменем України, а тому є незаконною та підлягає скасуванню ( а.п. 186-188).

На дану апеляційну скаргу захисником засудженого ОСОБА_16 адвокатом ОСОБА_7 були подані заперечення, в яких вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_9 в повному обсязі, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку представників потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які, кожен окремо, підтримали апеляцію та просили її задовольнити, захисників засудженого ОСОБА_7 ,ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляції та просили ухвалу суду залишити без змін, позицію прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію представника потерпілої ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_9 задовольнити з таких підстав.
Як вбачається зі справи, вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 14 травня 2014 року ОСОБА_16 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Початок строку відбування покарання 10 липня 2014 року, кінець строку 23 грудня 2018 року. З 10 липня 2014 року по теперішній час ОСОБА_16 знаходиться в СІЗО-3 м. Дніпропетровська, утримується в Багатопрофільній лікарні при Дніпропетровському СІЗО у зв`язку із поганим станом здоров`я з 02 грудня 2014 року. Відповідно захисник ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання.

Задовольняючи дане клопотання, суд першої інстанції послався на висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 503/ж від 18.03.2014 року та висновок спеціальної лікарської комісії від 21 квітня 2015 року.
Суд прийшов до висновку, що у ОСОБА_16 виявлені захворювання, які відноситься до «Переліку захворювань, є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України 18.01.2000 N 3/6, а саме захворювання передбачене п. 12.1. «Переліку» ревматоїдний артрит.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апелянта з приводу проведення судового розгляду за відсутності засудженого ОСОБА_16 , виклик якого в судове засідання є обов`язковим, спростовуються матеріалами провадження, відповідно до яких судом була направлена на адресу СІЗО м. Дніпропетровська вимога про доставку ОСОБА_16 в судове засідання 23.04.2015 року. З долучених захисником засудженого в судовому засіданні під час апеляційного розгляду адвокатського запиту №13/07-15-1 від 13 липня 2015 року, відповіді на нього від багатопрофільної лікарні при Дніпропетровському СІЗО від 20 липня 2015 року та медичної довідки щодо ОСОБА_16 від 23 квітня 2015 року, вбачається, що по важкості стану засудженого ОСОБА_16 етапування не є можливим для участі у судовому засіданні. Тому суд обґрунтовано прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутність засудженого ОСОБА_16 . Посилання представника потерпілої ОСОБА_9 в своїй апеляції на те, що дане судове рішення незаконно розглянуто згідно вимог чинного КПК України, а не КПК 1960 року, а також те, що оскаржувана ухвала була постановлена не іменем України, а тому є незаконною та підлягає скасуванню, колегія суддів вважає неналежними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 415 КПК України до вичерпного переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції зазначені апелянтом не входять, а тому не можуть бути взяті колегією суддів до уваги. Що стосується невідповідностей в датах набрання чинності між ухвалою районного суду про звільнення ОСОБА_16 від подальшого відбування покарання від 23 квітня 2015 року та ухвалою про виправлення помилки у попередній ухвалі, колегія суддів вважає їх такими, що помилково були допущені судом і не вливають на рішення суду по суті.
Але колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апелянта, щодо істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, а саме здійснення судового провадження за відсутності потерпілих, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, виходячи з наступного.
У відповідності до приписів ст.ст. 56,58 КПК України потерпілий та його представник, який користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, серед інших має право одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом, а під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно, в рамках розглянутої кримінальної справи були заявлені цивільні позови, потерпілі в даному випадку є також і цивільними позивачами, права яких передбачені ст. 61 КПК України, в частині, що стосується цивільного позову.
Згідно з ч.4 ст. 539 КПК України, яка регламентує розгляд питань, пов`язаних з виконанням вироку, про час та місце розгляду клопотання (подання), в даному випадку про звільнення від відбування покарання, повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
При прослуховуванні технічного запису фіксування даного кримінального провадження встановлено, що під час судового засідання в суді першої інстанції при вирішенні питання звільнення ОСОБА_16 від подальшого відбування покарання, предметом розгляду серед іншого були питання визнання останнім вини у скоєному злочині, а також відшкодування шкоди потерпілим (цивільним позивачам). Крім того, суд за клопотанням прокурора, був змушений оголосити перерву у судовому засіданні з відкладенням справи на 29.04.2015 року ( а.п.172), для надання представником спеціальної лікарської комісії необхідних документів для розгляду клопотання про звільнення, в тому числі й розписки засудженого про зобов`язання відшкодовувати цивільні позови в разі його звільнення від подальшого відбування покарання( а.п.55).
Як вбачається з матеріалів провадження, потерпілі (цивільні позивачі) не повідомлялись про час та місце розгляду даного клопотання, оскаржуване рішення суду постановлено за відсутності зазначених зацікавлених осіб. Судом вирішенні питання, що стосуються прав та інтересів потерпілих у їх відсутність, що у відповідності до п.5 ч.2 ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, відповідним наслідком якого є скасування прийнятого судового рішення.
Таким чином, доводи апеляції представника потерпілої ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_9 в частині скасування ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року та призначення нового судового розгляду заслуговують на увагу. Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінально-процесуального закону перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до чинного законодавства України є підставою для його скасування і призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, який має бути проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.
Виходячи із вказаного вище, а також керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_9 - задовольнити.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року, якою ОСОБА_16 звільнено від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року за ч.2 ст.286 КК України, - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ __________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4