Справа
№ 1-31/2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007
року Семенівський районний суд Чернігівської області

в складі головуючого судді
Висоцької Н.В.

при секретарі Фільчаговій Г.В.

з участю прокурора Кондратенко
В.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Семенівка справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, раніше не засудженого, в
скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В період з 01.05.2006 року по 16.03.2007 року громадянин
ОСОБА_1 злісно ухилявся від сплати аліментів на користь громадянки ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ¼ частини всіх видів заробітку і до її
повноліття, починаючи з 28 травня 2004 року, які він повинен сплачувати згідно
рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2004
року, виконавчий лист за № 2-335. Заборгованість по аліментам на 01.03.2007
року складає 1632 гривні 74 копійки.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєнні злочину повністю
визнав частково та показав, що дійсно 07 червня2004 року він рішенням
Семенівського районного суду Чернігівської області зобов'язаний був до сплати
аліментів на користь громадянки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини:
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час він (ОСОБА_1.) офіціально працює,
працевлаштувався тимчасово. Станом на 01.03.2007 року заборгованість його по
сплаті аліментів становить 1632 гривні 74 копійки, на теперішній час у нього
тяжке матеріальне становище, але він надіслав 100 гривень в рахунок погашення
заборгованості по аліментам.

Крім показань
підсудного, його вина доведена показаннями свідків.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що
07 червня 2004 року рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області
підсудний був зобов'язаний до сплати аліментів на її користь на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ¼ частини всіх
видів заробітку і до її повноліття, починаючи з 28 травня 2004 року. Однак
ОСОБА_1. аліментів не сплачував, ухилявся весь час від сплати аліментів, ніде
не працевлаштовувався, вів аморальний спосіб життя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що він
працює державним виконавцем ВДВС РУЮ Семенівського району та стягував аліменти
з ОСОБА_1, який постійно їх не сплачував, маючи на це реальні можливості. ВДВС
РУЮ Семенівського району пропонувалось ОСОБА_1. стати на облік в центр
зайнятості, але він цього не робив. По виконавчому листу про стягнення
аліментів з ОСОБА_1. останній неодноразово викликався до ВДВС та попереджався
про необхідність сплати аліментів, але були відсутні позитивні наслідки
попереджень, тому ОСОБА_1. було зроблено попередження про можливість
притягнення його до кримінальної відповідальності, але він (ОСОБА_1.) все рівно
не сплачував аліментів за рішенням суду на утримання своєї доньки.

Крім часткового визнання своєї вини підсудним, його вина
в скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими іншими доказами:

•даними
виконавчого листа від 07 червня 2004 року за № 2-335/2004 року, згідно якого
рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1

зобов'язаний був
до сплати аліментів на користь громадянки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ¼
частини всіх видів заробітку і до її повноліття, починаючи з 28 травня
2004 року. (а.с. 10- 11);

•даними
розрахунку заборгованості, згідно якого заборгованість ОСОБА_1. по сплаті
аліментів станом на 01.03.2007 року складає 1632 гривні 74 копійки (а.с.
12-13);

•даними
довідки центру зайнятості, згідно якої ОСОБА_1. не перебуває на обліку в
районному центрі зайнятості (а.с. 26).

За таких
доказів суд вважає, що вина підсудного повністю доведена. Дії ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 164 КК України, як
злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей
(аліментів). Не зважаючи на те, що підсудний частково визнав вину, вина
підсудного доведена показами свідків ОСОБА_2. та ОСОБА_4. та матеріалами
справи.

Обговорюючи
питання про вид та міру покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який за місцем проживання
характеризується з негативної сторони, частково визнав свою вину, раніше не
засуджений.

Обставин,
що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставина,
що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1, є часткове визнання вини.

За таких
обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без
ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним та призначити покарання за ч. 1 ст.164 КК України у вигляді обмеження
волі строком на 1 (один) рік.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покласти
обов'язок:

•повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи;

•періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 обрати - підписку про невиїзд до набрання вироком
законної сили.

Речових доказів по справі немає. Цивільний позов по
справі не заявлено. Судових витрат по справі немає.

Вирок може бути
оскаржено протягом 15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання
апеляції до Семенівського районного суду Чернігівської області.