АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-45/07
Категорія ст.ч.1 ст. 172, ч.І ст. 366
2 інст. Алейніков Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2007 р. колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької
області в складі:

Головуючого: Тютюник В.М.

Суддів:
Алейніков Г.І., Літвіна В.В.

За участю прокурора: Гнедой А.В.

Представник
потерпілої ОСОБА_1, ОСОБА_2, поетрпіла ОСОБА_3

розглянула в м. Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні матеріали справи по
апеляції ОСОБА_2 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Цією постановою

Кримінальна справа по обвинуваченню
ОСОБА_12 в скоєнні злочинів, передбачених ст.
ст. 172 ч. 1, 366 ч. 1 КК України повернута прокурору м. Бердянська, для проведення додаткового слідства і рішення
питання про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_4 за ст. ст. 172
ч. 1,366 ч. 1 КК України,
судова колегія,

ВСТАНОВИЛА:

Як вказано в постанові районного суду,
згідно постанови про притягнення в якості обвинуваченого від ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2
пред'явлено обвинувачення в скоєнні злочину
передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України, так як в період роботи потерпілих ОСОБА_5.,
ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8 в якості банщиць ТОВ
„Валентина", генеральним директором якого є підсудний, з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по квітень ІНФОРМАЦІЯ_5 року у
відношенні них були порушені вимоги ст. ст. 21, 24,24-1,47, 50, 51, 52, 53,67, 71,72,106 КЗпП
України.

Крім того згідно з обвинувальним
висновком ОСОБА_2 органами досудового слідства пред'явлено обвинувачення в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, а саме, що він,
працюючи генеральним директором ТОВ «Валентина»,
не включив в звіти по виплатах страхових платежів потерпілих ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7. і ОСОБА_8, тим самим занизив витрати підприємства на оплату виплат до
Пенсійного фонду України. Також не включив в звіти по єдиному податку вказаних потерпілих, чим вніс в дані звіти явно
помилкові відомості.

2

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від ІНФОРМАЦІЯ_4 року кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 172 ч. 1, 366 ч. 1 КК України повернута прокурору м. Бердянська, для проведення
додаткового слідства і рішення питання про притягнення
до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ст. ст. 172 ч. 1, 366 ч. 1 КК України. Суд мотивував дане рішення тим, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбачені ст. ст. 172 ч. 1,
366 ч. 1 КК України, оскільки в період з ІНФОРМАЦІЯ_3
року по ІНФОРМАЦІЯ_5 рік сауна знаходилася в управлінні його дружини ОСОБА_4, а потерпілі працювали у неї як підлеглі.

В апеляції ОСОБА_2, просить постанову районного
суду скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд в той же суд у іншому складі. Вказує на те, що районний суд неправильно застосував кримінально-процесуальний
закон (ст. 278 КПК України), згідно якої суд,
встановивши в ході судового слідства, що злочин вчинила
будь-яка з осіб, не притягнутих до кримінальної відповідальності, доводить судовий процес до постановления вироку, після чого направляє прокуратурі справу відносно іншої особи, осіб, для проведення додаткового досудового
слідства.

У судовому засіданні апеляційної інстанції суд
заслухав доповідь судді щодо постанови, ким і в якому
обсязі вона оскаржена та основних доводах апеляції, підсудного ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію, прокурора, який доводить,
що апеляція не підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд
вбачає підстави до задоволення апеляції та скасування
постанови з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи
ОСОБА_2 в суді пояснив, що з ІНФОРМАЦІЯ_7 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 рік передав
приміщення сауни, де працювали потерпілі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в оренду своїй дружині приватному
підприємцю ОСОБА_4, в нього на підприємстві ТОВ „Валентина" вказані вище
потерпілі в якості банщиць не працювали.

Як вказав в постанові суд. ці
свідчення ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили
потерпілі ОСОБА_7, ОСОБА_8, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

Згідно з листом прокурора міста
Бердянська від ІНФОРМАЦІЯ_8 року (том.З, а.с. 126) прокурор просив суд в порядку ст. 278 КПК України направити кримінальну справу до
прокуратури міста Бердянська.

Згідно з протоколом судового
засідання від ІНФОРМАЦІЯ_9 року прокурором в ході судового слідства та при закінченні судового слідства
було заявлено клопотання про направлення справи на додаткове
розслідування (том.З, а.с. 132-140), для притягнення
іншої особи до кримінальної відповідальності.

Районний суд задовольнив клопотання
прокурора та повернув кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_12 в скоєнні
злочинів, передбачених ст. ст. 172 ч. 1, 366 ч. 1 КК України прокурору м. Бердянська,
для проведення додаткового розслідування і
вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 за ст. ст. 172 ч. 1,366
ч. 1 КК України.

3

В ході судового слідства суд розглянув справу на засадах змагальності та диспозитивності
і прокурор,
підтримуючий державне обвинувачення, при закінченні судового слідства на просив суд направити
справу на додаткове розслідування по мотивах неповноти досудового слідства.

В постанові суду відсутні вказівки
суду на те, що по справі необхідно

зібрати ті чи інші докази, чи провести
ті чи інші слідчі дії відносно підсудного

ОСОБА_2

Таким чином суд грубо порушив вимоги
кримінально-процесуального закону, так як , згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 11. 02. 2005 року „Про практику застосування судами України законодавства, що регулює
повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" неприпустимим є повернення справи на додаткове
розслідування у випадках, коли немає
доказів, які б підтверджували обвинувачення, і вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів. За таких обставин
суд має витлумачити всі сумніви на користь підсудного і постановити
згідно ч. 4 ст. 327 КПК України
виправдувальний вирок.

Крім того, в мотивувальній частині
постанови суд вказав, що він керувався

ст. 281
КПК України при поверненні кримінальної справи прокурору м.

Бердянська, для проведення
додаткового слідства і вирішення питання про

притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_4 Однак згідно п. 8,

10 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 11. 02. 2005 року „Про

практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення

кримінальних справ на додаткове
розслідування" суд в порядку ст. 281 КПК

України не може повернути
кримінальну справу прокурору для вирішення питання

про притягнення до кримінальної
відповідальності іншої особи, такий порядок

врегульований виключно ст. 278 КПК-України.

З урахуванням вищевикладеного,
судова колегія вважає, що постанова підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 362,365,366 КІҐК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляцію задовольнити частково,
постанову Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від ІНФОРМАЦІЯ_4 року - скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд у іншому скалі суддів.