Справа № 461/3300/15-к
Провадження № 1-кс/461/1942/15
УХВАЛА
20.03.2015 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва при проведенні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді застави щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці м.Стрий, українки, громадянки України, не одруженої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні прокуратури Львівської області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000500 від 14.06.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.1 ст.203-2 КК України.

Старший прокурор відділу процесуального керівництва при проведенні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про обрання ОСОБА_5 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, запобіжного заходу у виді застави, мотивуючи це тим, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного,
обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши його думку про доцільність обрання запобіжного заходу у виді застави, думку підозрюваної та її захисника, які заперечили клопотання з мотивів безпідставності, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду клопотання, підозрювана ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дочку (є одинокою матір`ю), проживає лише з дитиною без батьків, сукупний місячний дохід останньої становить 1300 гривень, що є трохи більше від розміру мінімальної заробітної плати (1218 грн.).

Прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, не з`являлась на виклики слідчого, що унеможливлює застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу. Разом з тим, в ході розгляду клопотання вказані обставини не знайшли свого підтвердження, так як прокурором не подано жодного доказу на підтвердження того, що підозрюваній належним чином вручалась повістка про виклик до органу досудового розслідування, отримання доходу від протиправної діяльності та того, що підозрювана має намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на свідків. Під час розгляду справи, встановлено, що єдиним ризиком на підтвердження якого надані докази і на який, зокрема, посилається прокурор, є перешкоджання досудовому розслідуванню шляхом відмови отримати повістку, відмова на проведення слідчої дії без захисника та відмова добровільно надати матеріали для проведення експертизи. Однак, суд відхиляє ці доводи прокурора, оскільки намагання вручити повістку підозрюваній невідомою особою, яка не представилась і не має при собі документів на підтвердження повноважень, на вулиці, не може розцінюватись як належне повідомлення, а реалізація підозрюваною конституційного права не доводити свою невинуватість і надавати речі та документи на підставі відповідного процесуального рішення, не може розцінюватись як намагання перешкодити розслідуванню справи.

Суд також приймає до уваги те , що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено. Окремо, суд вважає за необхідне відзначити абсолютну невмотивованість клопотання в частині визначення розміру запропонованої застави.

Таким чином, оскільки в ході розгляду клопотання не здобуто жодного належного доказу на підтвердження підстав застосування запобіжного заходу, визначених ст.177 КПК України, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування запобіжного заходу у виді застави до підозрюваної і, як наслідок, необхідності обмеження її в реалізації конституційних прав, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 182 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1