АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
19 квітня 2013 року Колегія суддів
судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду м. Києва у
головуючого судді Лук'янець
суддів Мороза І.
за участю прокурора Отроша В.
засудженого ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду м. Києва кримінальну справу за
апеляціями прокурора, який брав участь
у розгляді справи судом першої
інстанції та захисника ОСОБА_1 в
інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок
Оболонського районного суду м. Києва
від 04 грудня 2012 року,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у с.
Ясногородка Вишгородського району,
Київської області, громадянин України,
зсередньою освітою, неодружений,
непрацюючий, проживаючий та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимий в силу ст. 89 КК
засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України на 8
років позбавлення волі.
За вироком суду, 07.05.2011 року, близько 17
години 00 хвилин, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які знаходились біля ринку
«Куренівський», що розташований по вул.
Фрунзе, 1, в м. Києві, виник словесний
конфлікт, на грунті неприязних
стосунків, в ході якого у ОСОБА_2 виник
умисел на умисне вбивство ОСОБА_3
_______________________
Справа: 11/796/919/2013
Головуючий у 1-й інстанції: Пруднік О. А.
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України
Доповідач: Лук'янець Л. Ф.
Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, усвідомлюючи
настання наслідків у вигляді смерті
ОСОБА_3, з мотивів неприязних стосунків,
що виникли між ними, умисно наніс
ОСОБА_3 один удар розкладним ножем в
область життєво важливого органу
спричинивши йому колото-різане
поранення передньої поверхні грудної
клітини зліва по парастернальній
лінії, з пошкодженням п'ятого ребра по
навкологрудній лінії, пристінкової
плеври, ушкоджуючи серцеву сорочку і
серце в області передньої поверхні
правого шлуночка, проникаючи в його
порожнину, що згідно висновку експерта
№ 54/1163/2 від 15.06.2011 року тяжким тілесним
ушкодженням, від яких ОСОБА_3 помер в
цей же день у лікарні швидкої медичної
На даний вирок суду подані апеляції:
- прокурором, що брав участь в розгляді
справи судом першої інстанції, який не
оспорюючи доведеність вини
засудженого та правильність
кваліфікації його дій, посилається на
невідповідність призначеного судом
покарання тяжкості злочину та особі
засудженого внаслідок його м'якості.
Просить скасувати вирок Оболонського
районного суду м. Києва від 04.12.2012 року
щодо ОСОБА_2 в частині призначеного
покарання, постановити новий вирок, за
яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1
ст. 115 КК України 9 років позбавлення
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що
суд першої інстанції не врахував
суспільну небезпеку злочинних дій
засудженого у вчиненні злочину проти
життя людини, від яких настали
невідворотні наслідки - смерть людини.
Вказаний злочин відноситься до
категорії особливо тяжких злочинів та
за нього передбачено покарання до 15
років позбавлення волі. Крім того,
судом не враховано те, що ОСОБА_2 не
визнавав своєї вини та давав
непослідовні показання під час удового
слідства, у зв'язку з чим його каяття у
вчиненні злочину є нещирим і
проголошено з метою уникнення
кримінальної відповідальності.
- захисником ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2, який посилаючись
на незаконність вироку суду,
однобічність та неповноту досудового
та судового слідства, невідповідність
застосування кримінального закону та
невідповідність призначеного судом
покарання тяжкості вчиненого злочину,
просить суд змінити вирок Оболонського
районного суду м. Києва від 04.12.2012 року
відносно ОСОБА_2 на підставі зміни
кваліфікації злочину, застосувати
норму кримінального закону про менш
тяжкий злочин та призначити покарання
у відповідності санкції статті менш
Захисник зазначає, що в матеріалах
справи відсутні докази причетності
ОСОБА_2 до вчинення злочину,
передбаченого саме ч. 1 ст. 115 КК України,
оскільки у засудженого не було умислу
та мети на вбивство потерпілого. ОСОБА_2
дістав ніж та вдарив ним ОСОБА_3
відреагувавши на протиправну
поведінку останнього, який підійшов до
ОСОБА_2 з ножем у руках і агресивно себе
Також захисник вказує на те, що слідчим
не вжито жодних заходів на
підтвердження або спростування
показань ОСОБА_2 даних ним під час явки
Захисник вважає, що дії ОСОБА_2
необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 118 КК
України, як умисне вбивство при
перевищенні меж необхідної оборони,
оскільки у засудженого були всі
підстави вважати, що ОСОБА_3 дійсно
посягає на його життя чи здоров'я і тому
вважав за необхідне захищатись від дій
потерпілого будь-яким способом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який не підтримав обидві
апеляції, засудженого та його
захисника, які підтримали апеляцію
захисника та не підтримали апеляцію
прокурора, провівши судові дебати,
заслухавши останнє слово засудженого,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що
апеляції не підлягають задоволенню з
Висновок суду про доведеність
винуватості засудженого ОСОБА_2 у
вчиненні протиправного заподіяння
смерті ОСОБА_3, при обставинах,
викладених у вироку, відповідає
фактичним обставинам справи, є
обґрунтованим та підтверджується
зібраними у встановленому законом
порядку доказами по справі, які
ретельно досліджено, належно оцінено
судом та детально викладено у вироку.
Так, в судовому засіданні першої
інстанції засуджений ОСОБА_2 свою вину
у вчиненні злочину визнав частково та
пояснив, що, перебуваючи на ринку
«Куренівському» в м. Києві, 07.05.2011 року
приблизно після 17 години, він вдарив
потерпілого ножем в область грудей,
оскільки злякався, що він нападе на
нього з ножем, який той тримав у руках,
однак, при цьому, він не хотів вбивати
потерпілого, а лише захищався від
Однак, фактичне невизнання засудженим
винуватості у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
спростовується доказами, здобутими
досудовим слідством та дослідженими і
перевіреними в судовому засіданні.
Так, на підтвердження винуватості
засудженого у вчиненні протиправного
заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_3,
суд послався на показання свідка
ОСОБА_4, даними судовому засіданні, з
яких вбачається, що 07.05.2011 року,
приблизно о 17 годині, він разом з
засудженим ОСОБА_2 перебував на ринку
«Куренівський» в м. Києві і до них
підходив потерпілий та просив горілки,
однак вони йому відмовили. Приблизно о
17 годині він на декілька хвилин
відійшов від ОСОБА_2 у своїх справах, а
коли повернувся то ОСОБА_2 сказав йому,
що потерпілий знову підходив, однак він
з ним розібрався та сказав, що той
більше не прийде, при цьому не
пояснивши як він з ним розібрався.
Крім того, з оголошених та досліджених
у судовому засіданні показань свідка
ОСОБА_5, вбачається, що він як інспектор
патрульної служби перебував на
чергуванні в складі автопатруля разом
з старшим патруля ОСОБА_6 Після
отримання повідомлення про «підріз»
чоловіка біля кафе по вул. Фрунзе, вони
під'їхали на місце вчинення злочину, і
він чув як потерпілий ОСОБА_3,
перебуваючи в машині швидкої допомоги,
сказав, що він сам розбереться з тими
хто його підрізав. Пізніше з слів
ОСОБА_6 йому стало відомо, що ОСОБА_3
знав хто його підрізав, однак
відмовився назвати і сказав, що сам з
Показання свідка ОСОБА_5. також
узгоджуються з аналогічними
показаннями свідка ОСОБА_6
Судом першої інстанції також допитані
інші свідки по справі, однак з їх
показань вбачається, що вони не бачили
і не знають хто наніс ОСОБА_3 поранення,
від якого той помер.
З даних протоколу відтворення
обстановки і обставин події за участю
засудженого ОСОБА_2 від 15.05.2011 року (а.с.
59-61 т. 2) вбачається, що він перебував
біля ринку Куренівський, де до нього
неодноразово підходив незнайомий
чоловік, який опирався на палицю, та
чіплявся до них, щоб вони пригостили
його горілкою. Коли цей чоловік в
черговий раз підійшов до нього, він
тримав у опущеній донизу лівій руці
ніж, тоді він вийняв з кишені
розкладний ніж, відкрив його та правою
рукою наніс ОСОБА_3 ножем удар в область
Згідно даних висновку експерта від №
54/1163/2 від 15.06.2011 року вбачається, що
причиною смерті ОСОБА_3 виявилося
проникаюче колото-різане поранення
грудей, на що вказує колото-різана рана
по передній поверхні грудей з відходом
від раневого каналу, проникаючим в ліву
плевральну порожнину, пошкодженням
правого шлуночка серця, що
супроводжувалось кровотечею і
зумовило розвиток масивної
Суд дав оцінку показанням засудженого
в частині невизнання своєї вини у
вчиненні вбивства, та визнав їх
неспроможними і розцінив їх як
намагання уникнути від
відповідальності за вчинене
протиправне діяння, з чим погоджується
і колегія суддів, оскільки наведені у
вироку з цього приводу спростування є
переконливими і обґрунтованими.

Так, суд вірно встановив, що підсудній
ОСОБА_2 умисно спрямував свої дії саме
на протиправне заподіяння смерті
потерпілому, оскільки удар ножем з
відповідним зусиллям був спрямований
саме в область серця, що є життєво
важливим органом людини, пошкодження
кого є несумісним з життям.

Колегія суддів погоджується з
кваліфікацією злочину за ч. 1 ст. 115 КК
України, як протиправне заподіяння
смерті іншій людині.

Доводи апеляцій захисника про
необхідність кваліфікувати за ч. 1 ст. 118
КК України, як умисне вбивство при
перевищенні меж необхідної оборони,
оскільки засуджений не хотів вбивати
потерпілого, а лише захищався від
нього, є необґрунтованими з таких
підстав.

Як вбачається з показань свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, потерпілий ОСОБА_3
накульгував та ходив з паличкою, погано
бачив, на ринку його називали «сліпим»,
а також з показань засудженого
вбачається, що потерпілий підходив до
нього з паличкою. Крім того, з показань
засудженого вбачається, що той
підходив до нього з ножем в опущеній
лівій руці, при цьому не робив ніяких
погрожуючих рухів.

З викладеного видно, що дії потерпілого
ОСОБА_3 не могли давати засудженому
достатніх підстав вважати, що мало
місце реальне посягання на його життя
чи здоров'я.

Крім того, з показань засудженого також
вбачається, що побачивши черговий раз
потерпілого, він розізлився тому
вдарив його ножем в груди.

Про умисел на позбавлення життя
потерпілого свідчить також
локалізація нанесення удару ножем в
життєво важливий орган, та довжина
раневого каналу, яка склала близько 10
см.

Колегія суддів вважає, що вказані
докази, які досліджено та оцінено судом
першої інстанції у їх сукупності,
спростовують доводи апеляцій щодо
відсутності в діях засудженого умислу
на вбивство потерпілого.

Наявні докази у справі відповідають
вимогам закону щодо їх допустимості,
достовірності та достатності.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування вироку суду, як про це
ставиться питання в апеляціях, та
перекваліфікації дій засудженого за
ст. 118 КК України, колегія суддів не
вбачає.

Призначаючи засудженому покарання,
суд першої інстанції виконав вимоги ст.
65 КПК України 1960 року, врахувавши
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані, що характеризують особу
засудженого, стан здоров'я, його
відношення до подій, що відбулись,
з'явлення із зізнанням, наявність
обставини, що обтяжує покарання -
вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Колегія суддів погоджується з цим
висновком, оскільки судом першої
інстанції при винесенні вироку
дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України,
призначене покарання відповідає особі
засудженого, ступеню тяжкості
вчиненого злочину, є необхідним і
достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

З цих підстав, колегія суддів вважає
апеляцію прокурора про
невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особі
засудженого внаслідок його м'якості,
необґрунтованою, оскільки суд при
призначенні засудженому покарання
врахував тяжкість вчиненого злочину,
обставину, що обтяжує покарання -
вчинення злочину у стані алкогольного
сп'яніння, дані про особу, тобто ті
обставини, на які прокурор посилається
у своїй апеляції, і призначив
засудженому покарання, яке є достатнім
і необхідним для його виправлення та
попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що вирок суду є законним і
обґрунтованим, а апеляції прокурора,
який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції та захисника
ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2,
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (в
редакції 1960 року), п.п. 11, 15 Перехідних
положень КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л
А :

Вирок Оболонського районного суду м.
Києва від 04 грудня 2012 року щодо ОСОБА_2,
залишити без змін, а апеляції
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції та
захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2, без задоволення.

С У Д Д І
:

______________________ ______________________
_____________________