Провадження 11-кп/792/206/15
Справа № 685/1534/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.191КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000330 за апеляційною скаргою в.о. прокурора Теофіпольського району на вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року, -
в с т а н о в и л а :

Вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не судимого,

- засуджено за ч.1 ст.191 КК України та призначено покарання у виді 750 грн. штрафу.

За вироком суду ОСОБА_8 , працюючи на посаді тракториста-машиніста Теофіпольської філії ПрАТ „Зерно продукт МХП, та виконуючи роботу по дискуванню полів, належним підприємству трактором САТ 95Е д/н НОМЕР_1 , впродовж періоду часу з 19 жовтня 2014 року по 9 листопада 2014 року, керуючись корисливим мотивом та єдиним умислом на заволодіння чужим майном, систематично, шляхом зливання з паливного баку трактора, привласнив ввірене йому дизельне паливо, яке отримував від заправника безпосередньо на полі, де виконував роботи. Злите пальне в подальшому реалізовував в кількості від 50 до 80 літрів по ціні 12 грн. за 1 літр.

Всього ОСОБА_8 привласнив ввірене йому дизельне паливо в кількості 1100 літрів по ціні 16,75 грн. за 1 літр на загальну суму 18425 грн.

Прокурор, у змінах до апеляційної скарги, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 47 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 748 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що виразилось в незастосуванні закону, який підлягає застосуванні, оскільки не вирішено питання про застосування чи незастосування до ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, на підтримку змін до апеляційної скарги, в частині призначеного покарання, обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у привласненні майна, яке було йому ввірене, за вказаних у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах і ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч.1 ст.191 КК України, відповідно.

Разом з тим, твердження прокурора про неправильність застосування закону при призначенні покарання заслуговують на увагу.

Згідно положень ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судом апеляційної інстанції судового рішення є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону.

У ст.413 КПК України наведені форми неправильного застосування кримінального закону, а саме: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, застосування закону, який не підлягає застосуванню, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Санкцією ч.1 ст. 191 КК України, за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до чотирьох років, або позбавлення волі на строк до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Як убачається з вироку, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, в порушення вказаних вимог закону, питання про застосування або незастосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю не вирішив, тому вирок підлягає зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Водночас, в резолютивній частині вироку розмір штрафу вказаний лише в грошових одиницях та не вказано кількість неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 53 КК України зазначено, що штраф це грошове стягнення, тому суд у вироку обов`язково має вказати розмір штрафу у кількості неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, а потім визначити його у грошових одиницях.

З урахуванням викладеного. та керуючись ст.ст.404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу в.о. прокурора Теофіпольського району задовольнити.

Вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 44 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 748 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_3