Кримінальне провадження № 1-кп/489/53/2014 р.
В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
3 лютого 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого: 14.05.2008 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.307 ч.2, 69, 309 ч.2, 263 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 13.04.2011 р. по відбуттю покарання; 24.01.2014 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 15.10.2014 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.309 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.08.2014 р. близько 15.20 год., ОСОБА_8 , маючи намір на заволодіння чужим майном, з салону автомобіля "Dacia Logan" номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на парковці торгового центру "Сімба" по вул. Чкалова, 240 в м. Миколаєві, таємно викрав належний ОСОБА_5 планшетний комп`ютер "Lenovo" IdeaTab A2107A, вартістю 1493 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

03.02.2015 р., обвинувачений та потерпілий уклали угоду про примирення, в якій у зв`язку з відшкодуванням заподіяної шкоду, узгодили покарання, яке має бути призначене обвинуваченому за ст.185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Суд виконавши вимоги ст.474 КПК України, вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого та потерпілого, вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до висновку, що є підстави для затвердження угоди.

Так, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та Закону, оскільки ст.469 КПК України допускає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, яким є злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, за якою кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, оскільки шкода була заподіяна лише потерпілому, укладення угоди було добровільним, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_5 , на підставі якої ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та на підставі ч.5 ст.65 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, суд вважає необхідним, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, передбачених ст.309 ч.2 КК України за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.10.2014 р., і ст.185 ч.1 КК України за даним вироком, приймаючи до уваги, що останній злочин вчинено обвинуваченим до постановляння попереднього вироку.

На підставі ст.71 КК України, суд вважає необхідним остаточно визначити ОСОБА_8 покарання, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2014 р.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 03.02.2015 р., між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 - затвердити.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, передбачених ст.309 ч.2 КК України за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.10.2014 р., і ст.185 ч.1 КК України за даним вироком, у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2014 р., та остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

Строк покарання обчислювати з 12.09.2014 р.

Речовий доказ: планшетний комп`ютер "Lenovo" - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України або до суду, яким затверджена угода з підстав невиконання угоди протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Головуючий: