АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-сс/774/1072/13 Слідчий суддя - Мороховець О.В.
Категорія: ст. 194 КПК України Суддя доповідач - Тарабан Є.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2013 року колегія суддів палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів - Деркач Н.М.

- ОСОБА_2

за участю:

секретаря - Пісьменної К.В.

прокурора - Постолова М.Ю.

адвоката - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

слідчого - Дробот Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Дніпропетровськ в порядку дистанційного судового провадження матеріали апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2013 року про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2013 року стосовно підозрюваного за ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, обрання саме такого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 було вмотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, знову підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, місце його проживання ніде не зареєстроване, ніде не працює, на поведінку ОСОБА_4 надходили скарги, дві з яких занесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому маються ризики, передбачені п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний дійсно може вчинити нове кримінальне правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу слідчого судді скасувати, мотивуючи її тим, що кримінального правопорушення, в якому від підозрюється, він не вчиняв, підозра є необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_4 на обґрунтування своєї апеляційної скарги та його захисника - адвоката ОСОБА_3, пояснення слідчого, думку прокурора, який вважав, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, вивчивши надані суду апеляційної інстанції матеріали, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193 та 194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, про що 22 вересня 2013 року йому було вручено письмове повідомлення про підозру.

Суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, також обґрунтував наявність ризиків, що підозрюваний, знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слідчий суддя у своїй ухвалі обґрунтовано прийшов до висновку про те, що слідчим не надано доказів на підтвердження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому не прийняв його до уваги.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного про необґрунтованість слідством підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, спростовуються приведеними в ухвалі висновками слідчого судді.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов'язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

У відповідності з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, слідчий суддя мав право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинене із погрозою застосування насилля.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів апеляційного суду не вбачає, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, мотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_4 в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відмовити.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2013 року залишити без змін.

Судді