Справа № 206/234/14-к
Провадження № 1-кп/206/1/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" серпня 2015 р.

головуючий суддя: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 28.05. 20 13 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, з вищою освітою , не одружений,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 знаходилась цивільна справа № 201/5267/13ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення суми боргу у розмірі 114 800 гривень за договорами позики, що оформлені письмовими розписками. Представником відповідача у вказаній цивільній справі був гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син відповідача, у якого під час розгляду вищевказаної цивільної справи виник злочинний умисел , направлений на втручання у формі залякування в діяльність судді , а саме : впливу на свідомість і волю головуючого судді ОСОБА_6 під час здійснення ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням правосуддя з метою домогтися винесення у вищевказаній цивільній справі неправосудного рішення, реалізуючи який ОСОБА_5 24.05.2013 року у невстановлений досудовим розслідуванням час прибув до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 18-А, де близько 12-13 години 24.05.2013 року, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, з метою здійснення впливу на суддю Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 у зв`язку із здійсненням останнім діяльності , пов`язаної зі здійсненням правосуддя, без дозволу увійшов до приймальні службового кабінету № 24 судді ОСОБА_6 , розташованого на другому поверсі адміністративної будівлі суду Жовтневого району м. Дніпропетровська, де помічник судді ОСОБА_6 ОСОБА_9 повідомила йому, що вхід до службового кабінету судді заборонений, так як особистий прийом суддею громадян законом не передбачений, але ОСОБА_5 , не реагуючи на її зауваження, ігноруючи заборону , увійшов до службового кабінету № 24 судді ОСОБА_6 де відверто підвищеним тоном висловив зауваження судді ОСОБА_6 в разі винесення ним рішення всупереч інтересам сторони відповідача, тобто про задоволення позовних вимог по вищевказаній цивільній справі, у встановлений законом строк. Почувши від судді ОСОБА_6 відповідь, про те, що цивільна справа буде розглядатись об`єктивно, ОСОБА_5 з метою вчинення подальшого тиску та залякування судді ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його слова у сукупності з діями та поведінкою сприймаються останнім як втручання у діяльність судді, в присутності помічника судді ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_6 про те, що «вони ще зустрінуться не у судовому приміщенні», «що він встигне в цьому впевнитись», після чого , продовжуючи виражатись нецензурною лайкою на адресу судді ОСОБА_6 , побажав ОСОБА_6 «міцного здоров`я», зазначивши, що «в професійній діяльності судді здоров`я є головним», що потерпілий ОСОБА_6 у сукупності з поведінкою та діями ОСОБА_10 сприйняв як втручання у діяльність судді у формі залякування в разі винесення ним рішення всупереч інтересам відповідача ОСОБА_8 .Після цього ОСОБА_5 залишив приміщення суду. Діючи з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, 27.05.2013 року, близько 13-14 години ОСОБА_5 , перебуваючи у залі судових засідань , який знаходиться на другому поверсі адміністративної будівлі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, розташованої за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 18-А, під час розгляду у судовому засіданні вищевказаної цивільної справи №201/5267/13ц, що проводився із застосування аудіо- фіксації, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним наміром, у присутності учасників судового процесу, порушував порядок у судовому засіданні, перебивав промову головуючого судді ОСОБА_6 , а також ОСОБА_5 без дозволу головуючого підвівся зі свого місця та наблизився до судді ОСОБА_6 , при цьому голосно повідомив потерпілому ОСОБА_6 про те, що «їхня справа не кінець світу, йому (судді) ще працювати далі, він може робити що завгодно, виносити рішення», «він ( ОСОБА_5 ) і на 5 років сяде, якщо треба»., які ОСОБА_6 сприйняв у сукупності з поведінкою ОСОБА_5 як втручання у формі залякування в діяльність судді а саме впливу на його свідомість і волю під час здійснення ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням правосуддя, з метою домогтися винесення у вищевказаній цивільній справі неправосудного рішення.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому діяння не визнав повністю, посилаючись на те, що жодним чином не чинив тиск на головуючого по цивільній справі, однією із сторін в якій була його мати ОСОБА_8 , інтереси якої він представляв в суді, вказані висловлювання були наслідком того, що головуючий не надавав йому можливості , як стороні процесу, реалізувати свої права, тому така поведінка головуючого обурила його, у зв*язку з чим він і допустив такі емоційні висловлювання, але наміру залякувати чи впливати на суддю не мав. При цьому, як пояснив ОСОБА_5 поведінка його в судовому засіданні була дійсно зухвалою,і він дійсно вів себе « по хамськи».

При цьому обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності,обґрунтовуючи своє клопотання наступними доводами, а саме: оскільки злочин , в скоєнні якого він обвинувачується є злочином невеликої тяжкості, за яке покарання законодавцем передбачене менш суворе, ніж обмеження волі, а з 24 та 27 травня 2013 року минуло більш ніж два роки, тому відповідно до ст..285,286 КПК України та п.1ч.1 ст.49 КК України просить звільнити його від відповідальності за сплином визначеного законодавцем строку притягнення до кримінальної відповідльності та закрити провадження по справі.

Суд, вислухав думку учасників судового розгляду:

-прокурора, що підтримав заявлене клопотання , посилаючись на вимоги ст..49 КК України та ч.4 ст. 286, ч.1 ст.288 КПК України , які регламентують звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв*язку з закінченням строку давності;

-захисника адвоката, який підтримав доводи письмового клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , вважаючи їх обґрунтованими з огляду на вище зазначені норми матеріального та процесуального права вважає його обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню..

Потерпілий ОСОБА_6 та його представники адвокати ОСОБА_11 . ОСОБА_12 в судове засідання не з*явились , про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Потерпілий надав до суду письмову заяву, в якій просив суд не викликати його та його представників в судові засідання, підтримавши змінене прокурором в судовому засіданні обвинувачення ОСОБА_5 зі ст..377 ч.1 КК України на ч.1 ст..376 КК України.

Суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності ,якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули два роки у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за яке законом передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.2 ст.12 КК України ,злочином невеликої тяжкості є злочин ,за який передбачене покарання у вигляді штрафу до п*ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або арешт на строк до шести місяців , або обмеження волі на строк до двох років , або інше більш м*яке покарання.

Законодавцем за ч.1 ст.376 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу до п*ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років , або арешт на строк до шести місяців.

З моменту скоєння кримінального правопорушення , в якому обвинувачується ОСОБА_5 , пройшло більше двох років.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року « Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування відносно особи , котра вчинила злочин,установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи,яке здійснює суд у випадках , передбачених Кримінальним кодексом України , у порядку,встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом , сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого , суд має невідкладно розглянути таке клопотання ( ч.4 ст.286 КПК України).

У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений , щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності ,заперечує проти цього судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку ( ч.3 ст.285 КПК України).

Сам обвинувачений ОСОБА_5 наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв*язку з сплином строку притягнення його до відповідальності.

ОСОБА_5 звернувся до суду з вище зазначеним письмовим клопотанням про застосування вказаних норм процесуального та матеріального права , що регламентують закриття провадження справи, і після роз*яснення йому наслідків такого закриття при відсутності реабілітуючих обставин , наполягав на задоволенні його клопотання , тому суд вважає, що на підставі вище приведених обставин та норм матеріального та процесуального права воно підлягає задоволенню.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 285, 286, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.376 КК України у зв*язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів.

Прокурору і обвинуваченому копія ухвали вручається негайно.

Учаснику судового розгляду, який не був присутнім в судовому засіданні , копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1