УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 рік м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за апеляцією захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду Миколаївської області від 04.02.2014р., відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Френзе Доманівського району Миколаївської області, раніше не судимого;

· обвинуваченого у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 153 ч.3 КК україни.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

законний представник ОСОБА_8

захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляції адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок районного суду змінити, перекваліфікувавши дії обвинуваченого з ч. 3 ст. 153 на ч. 1 ст. 156 КК України та призначити йому покарання в межах санкції даної статті.

Крім того, просить позовні вимоги представника потерпілої та процесуальні витрати залишити без розгляду у зв`язку з допущеними процесуальними порушення стороною обвинувачення.

___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/784/313/15р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_9
Категорія: ч. 3 cт. 153 КК України Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 153 КК України до 13-ти років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 100000 грн. та на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області витрати на проведення експертизи в сумі 23224,08 грн.

Узагальнені доводи апеляції.
Свою апеляцію захисник ОСОБА_5 мотивує тим, що матеріали кримінального провадження та докази, які були досліджені в судовому засіданні, не дають можливості встановити у який спосіб вказані докази були отримані та чи можуть вони бути допустимими.

Крім того, вказує, що в матеріалах кримінального провадження в суді, після постановлення вироку виявлено документи, які не пред`являлись стороною обвинувачення суду та іншим учасникам провадження і по ним судом не приймались рішення щодо їх залучення.

Також вказує на порушення, допущенні під час проведення допиту потерпілої в режимі відео конференції.

Зауважує, що судом безпідставно стягнуто з обвинуваченого судові витрати за проведення певних судових експертиз хоча сторона обвинувачення не заявляла клопотань про їх залучення до матеріалів кримінального провадження.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.02.2015р. ОСОБА_6 визнано винним в тому, що 17 вересня 2014 року близько 15 години, він заманив малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщення кімнати АДРЕСА_1 , пригрозив останній фізичною розправою та наказав їй задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом, що ОСОБА_10 , перебуваючи в заляканому стані, виконала.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_5 , в підтримку доводів апеляції, законного представника неповнолітньої потерпілої та прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, суд находить її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, за обставин викладених у вироку, доведена.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винним себе визнав частково та пояснив, що відносно потерпілої вчиняв розпусні дії, при цьому погроз на адресу потерпілої не висловлював.

Окрім часткового визнання вини обвинуваченим, суд обґрунтував його вину показами потерпілої ОСОБА_10 та законного представника потерпілої ОСОБА_8 , яка є матір`ю малолітньої потерпілої, які в судовому засіданні підтвердили, що відносно потерпілої ОСОБА_10 мало місце насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, а не розбещення неповнолітньої особи.

Ці свідчення щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.09.2014р., де біля будинків № 131«а» та №141 по вул. Потьомкінській в м. Миколаєві були виявлені та вилучені три білі серветки, що збігається зі свідченнями потерпілої, що вона по дорозі до зупинки трамваю вміст ротової порожнини спльовувала на салфетки, які викидала на асфальт.

Крім того, згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи №1053 від 05.11.2014р. генетичні ознаки сперми та клітин в імунологічних об`єктах «537/1,2,3» на серветках є змішаними і містять генетичні ознаки визначені від потерпілої ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи №1051 від 06.11.2014р. генетичні ознаки сперми в імунологічному об`єкті «3» на трусах чорного кольору потерпілої ОСОБА_10 збігаються з генетичними ознаками обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово-медичного експерта №1443 від 19.09.2014р. у потерпілої ОСОБА_10 виявлені характерні тілесні ушкодження, які за морфологічними ознаками могли утворитися незадовго до моменту огляду та при обставинах, на які вказує потерпіла.

Сукупність цих доказів та інших письмових доказів, досліджених судом, підтверджує покази потерпілої щодо скоєнні відносно неї насильницького задоволення з нею статевої пристрасті неприродним способом і підтверджує причетність обвинуваченого ОСОБА_6 до скоєння даного кримінального правопорушення.

Доводи апелянта про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч.3 КК України та необхідності перекваліфікації його дій на ст. 156 ч.1 КК України, є безпідставними і спростовуються вище наведеними доказами.

Доводи апелянта про те, що суду стороною обвинувачення не були надані необхідні документи є надуманими, так як перелік цих документів, передбачений ст. 291 КПК України і всі вони були надані суду.

Є безпідставними доводи апелянта щодо порушення судом норм кримінального процесуального законодавства, так як під час судового розгляду судом таких порушень не допущено і апелянт конкретно не вказав в чому проявились такі порушення і які правові наслідки ці порушення потягли.

При вивченні матеріалів кримінального провадження порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для зміни чи скасування судового рішення колегією суддів не встановлено.

Доводи апелянта про те, що судом безпідставно стягнуто судові витрати за проведення судових експертиз, які не використовувались стороною обвинувачення в судовому засіданні та моральна шкода є надуманими, оскільки такі експертизи проводились за постановою слідчої групи, вважались ними доцільними, їх призначення на досудовому слідстві не оскаржувались сторонами кримінального провадження в порядку ст. 303 КПК України, а відтак вважаються проведеними у відповідності до чинного кримінального процесуального закону і частина їх наведені у вироку суду як докази. Також судом належним чином обґрунтоване рішення про стягнення моральної шкоди.

Згідно вимог ст. 368 КПК України вирішення цих питань покладено на суд при ухваленні вироку.

Що стосується покарання, то воно обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного, даних про особу обвинуваченого, який характеризується негативно та обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, за якою він визнаний винним, суд належним чином мотивував своє рішення, а тому підстав для зміни вироку з перекваліфікацією дій обвинуваченого та пом`якшенням покарання, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а для обвинуваченого який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3