У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Школярова В.Ф., Нікітіна Ю.І.

з участю прокурора

Колесниченка О.В.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 19 “ лютого 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням першого заступника прокурора
Волинської області на судові рішення щодо ОСОБА_1.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 14 березня 2007 року
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина
України, не судимого,

за ст.ст.204 ч.1, 216 ч.1 КК
України закрито у зв'язку з дійовим каяттям і звільнено ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 4 травня 2007 року
постанову щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що він у липні 2006 року у невстановленої
слідством особи незаконно придбав із метою збуту незаконно виготовлений
спирт етиловий у кількості 3 000 л , який він незаконно зберігав у
власному помешканні в м.Луцьк та 28 грудня 2006 року збув ОСОБА_2.

Також ОСОБА_1 наприкінці липня 2006 року у невстановленої слідством особи
придбав підроблені марки акцизного збору на алкогольні напої в
кількості 786 штук, 700 із яких 28 грудня 2006 року незаконно збув ОСОБА_2.

У касаційному поданні прокурор стверджує, що положення статті 45 КК України
застосовані судом неправильно, оскільки ОСОБА_1 скоїв два різні злочини,
розділені між собою в часі, а також не з'явився з каяттям до правоохоронних
органів, не вказав, у кого він придбав спирт, акцизні марки та інше. Також у
постанові місцевого суду неправильно зазначене прізвище особи, щодо якої
державний обвинувач не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності,
а також суд неправильно вирішив долю речових доказів, оскільки частина спирту,
що виготовлена кустарним способом, а також підроблені акцизні марки підлягали
знищенню, а не конфіскації в доход держави. Прокурор просить судові рішення
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів
вважає, що касаційне подання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.45 КК України, звільняється від кримінальної відповідальності
у зв'язку з дійовим каяттям особа, яка вчинила злочин невеликої тяжкості вперше.

ОСОБА_1 скоїв два окремі злочини, які містять самостійні склади злочину та
утворюють реальну сукупність.

За таких обставин, звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за
злочин, передбачений ч.1 ст.216 КК України, який було скоєно після того, як він
вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.204 КК України, суперечить положенням ст.45
КК України.

Також для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі
ст.45 КК України згаданий Закон вимагає наявності кількох умов: щирого каяття
після вчинення злочину, активного сприяння розкриттю злочину і повного
відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Суд у постанові ствердив, що шкода злочином не заподіяна, а ОСОБА_1 щиро
розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Однак у судовому рішенні про звільнення від кримінальної відповідальності
не наведено жодних доводів на обґрунтування наведених вище висновків суду, які
дали йому підстави застосувати положення ст.45 КК України. При цьому із
матеріалів справи вбачається, що дійсно, як і зазначено в поданні прокурора,
дані злочини були виявлені безпосередньо органом дізнання через півроку після
незаконного придбання ОСОБА_1
спирту етилового та марок акцизного збору з метою збуту, а не в результаті
щирого каяття ОСОБА_1 відразу після вчинення злочину.

Також у постанові суду не зазначено, а з матеріалів кримінальної справи не
вбачається, чим саме ОСОБА_1 активно посприяв розкриттю даних злочинів. Питання
наявності та розміру завданих злочином збитків або шкоди також узагалі не
досліджене судом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами касаційного подання про
відсутність в оскаржуваному судовому рішенні підстав для звільнення ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності за ст.ст.204 ч.1, 216 ч.1 КК України у зв'язку з
його дійовим каяттям.

Крім цього, місцевий суд конфіскував у доход держави вилучені у ОСОБА_1
бочки з ректифікованим етиловим спиртом, а також із водно-спиртовою сумішшю,
яка, згідно з висновком фізико-хімічної експертизи, виготовлена кустарним
способом і не відповідає вимогам ДСТУ до горілки.

Згідно з висновком технічної експертизи документів, вилучені у ОСОБА_1
марки акцизного збору на алкогольні напої, які також конфісковані судом у доход
держави, не є аналогічними тим, які
знаходяться в офіційному обігу.

Проте відповідно до ст.81 КПК України, у доход держави передаються лише
гроші, цінності та інші речі, що нажиті злочинним шляхом. Також у власність
держави переходять ті об'єкти злочинних дій, володільців яких не встановлено.

Отже, долю речових доказів місцевий суд вирішив не вірно.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне постанову
місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, якою постанова безпідставно
залишена без зміни, скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий
розгляд.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України,

у х в а л и л а :

касаційне подання першого заступника прокурора Волинської області
задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 4 травня 2007 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

судді:

Синявський О.Г.
Школяров В.Ф.
Нікітін Ю.І.