№ 1-кп/760/588/2015 року
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

В складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/588/2015, що зареєстроване в ЄРДР 21.11.2014 року за № 0010546, по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,-

за участю прокурора : ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

21.11.2014 року, приблизно о 15:00 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні дитячої поліклініки за адресою: м. Київ, вул. Соціалістична, 12, на другому поверсі, помітив відкриті двері службового кабінету № 27 лікаря ОСОБА_6 і у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 проник до вказаного кабінету, де, скориставшись тим, що лікаря на місці не було, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов до підсобного приміщення, де з шафи таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: жіночу сумку вартістю 450 гривень, у якій знаходилися гаманець, вартістю 150 гривень, у якому знаходилися гроші в сумі 150 гривень, дві банківських картки «Приватбанку», банківська картка «Укргазбанку» та дисконтні картки які матеріальної цінності не становлять, а всього на загальну суму 750 гривень.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , утримуючи в руках викрадене ним чуже майно, направився на вихід з кабінету і в цей час до кабінету зайшла потерпіла ОСОБА_6 , яка помітивши раніше незнайомого їй ОСОБА_4 запитала хто він такий та що робить в її кабінеті.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи що його дії викриті та, утримуючи при собі викрадене чуже майно, намагався вибігти з кабінету, однак потерпіла ОСОБА_6 схопивши його за куртку, стала утримувати його та кликати на допомогу. Обвинувачений ОСОБА_4 в свою чергу, утримуючи викрадене ним чуже майно, намагався вирватися від потерпілої ОСОБА_6 та втекти, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин що не залежали від його волі, так як був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками поліклініки, які вибігли на крики про допомогу потерпілої ОСОБА_6 та викрадене майно у нього в подальшому було вилучено.

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на суму 750 гривень, яка відшкодована шляхом повернення викраденого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у замаху на відкрите викрадення чужого майна при обставинах, що викладені у фабулі вироку, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 21.11.2014 року, приблизно о 15:00 годині він знаходився в приміщенні дитячої поліклініки за адресою: м. Київ, вул. Соціалістична, 12, на другому поверсі, т.я. шукав туалет.

Проходячи по коридору, він побачив, що двері кабінету № 27 були відкриті. Він, скориставшись тим, що двері кабінету не зачинені, в ньому лікаря не було, а також і тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до нього, пройшов до підсобного приміщення, де з шафи таємно викрав жіночу сумку, у якій знаходилися гаманець, у якому знаходилися гроші в сумі 150 гривень, дві банківських картки «Приватбанку», банківська картка «Укргазбанку» та дисконтні картки.

Після чого, він, утримуючи в руках викрадену ним жіночу сумку, направився на вихід з кабінету і в цей час до кабінету зайшла потерпіла ОСОБА_6 , яка його запитала хто він такий та що робить в її кабінеті.

Він, утримуючи при собі викрадену ним жіночу сумку, намагався вибігти з кабінету, однак потерпіла схопивши його за куртку, стала утримувати його та кликати на допомогу. Він, утримуючи викрадену ним жіночу сумку, намагався вирватися від потерпілої та втекти, але був затриманий на місці вчинення злочину працівниками поліклініки, які вибігли на крики про допомогу потерпілої та викрадене майно у нього було вилучено.

Не заперечує, що його діями потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на суму 750 гривень.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює лікарем дитячої поліклініки за адресою: м. Київ, вул. Соціалістична, 12, і її кабінет № 27 розташований на другому поверсі. 21.11.2014 року о 15 год. в неї був прийом хворих дітей. В неї на прийомі була мама з хворою дитиною коли прийшла завідуюча лабораторії, яка принесла аналіз крові іншої хворої дитини, що вимагав негайно зв`язатися з дільничним лікарем цієї дитини, щоб проінформувати його, що у дитини лейкоз. Вона вийшла з кабінету, залишивши маму з хворою дитиною в кабінеті десь на 4 хвилини, а коли повернулась до кабінету, то побачила ОСОБА_4 , якого раніше не знала, який виходив з суміжної кімнати в її кабінету. Вона запитала обвинуваченого хто він, на що він представився татом, але мама яка сиділа з дитиною, сказала, що то не тато. Мама сиділа, але не бачила, що відбувається в суміжній кімнаті. Мама розказувала, що бачила як людина зайшла в кабінет, але вона не знала, хто має право заходити, а хто ні, вона подумала що то працівник, бо в них часто працівники ходять без медичного одягу, слюсарі, електрики. Коли вона почула від мами, що то не тато, то зрозуміла, що обвинувачений чужа людина, можливо він виносить її речі, а тому вона гукнула стій, на що обвинувачений відповів, що тихо, тихо. Обвинувачений намагався вийти з кімнати, але вона схопила його за куртку й почала кричати, щоб викликали міліцію, при цьому, обвинувачений з нею разом вийшов з кабінету, т.я. вона його утримувала за одяг. На той момент вона не бачила, що саме обвинувачений взяв в неї, але відчуття що він міг в неї щось викрасти в неї було. Обвинувачений, утримуючи при собі сумку, намагався зникнути з нею. Під кабінетом стояли люди, в тому числі чоловіки, та вибігли співробітники. Медсестра ОСОБА_7 забрала в обвинуваченого з рук її жіночу сумку вартістю 450 гривень, у якій

знаходилися гаманець, вартістю 150 гривень, у якому знаходилися гроші в сумі 150 гривень, дві банківських картки «Приватбанку», банківська картка «Укргазбанку» та дисконтні картки які матеріальної цінності для неї не становлять.

Обвинувачений, якого утримували чоловіки, почав проситися, щоб його відпустили, однак його не відпустили та завели в підсобне приміщення в її кабінеті та викликали працівників міліції.

Діями обвинуваченого їй завдано матеріальної шкоди на суму 750 гривень, яка відшкодована шляхом повернення викраденого.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона працює медичною сестрою дитячої поліклініки за адресою: м. Київ, вул. Соціалістична, 12.

21.11.2014 року, приблизно о15 годині, вона йшла по коридору дитячої поліклініки, якраз перед прийомом, та звернула увагу на галас людей біля кабінету № 27, де приймає лікар ОСОБА_9 , та побачила, що обвинувачений вибігав з кабінету. Вона чула, що люди кричали, що в нього (обвинуваченого) сумка випадає. Коли вона побачила, що обвинувачений почав втікати, вона схопила його за куртку. Потім вони перевірили чи все в сумці було на місці й вирішили обвинуваченого не відпускати. Кабінет ОСОБА_9 складається з двох відокремлених приміщень, в шафі стояла сумка. Їй люди розповідали, що ОСОБА_9 зайшла до кабінету і побачила чоловіка, який виходить з підсобного приміщення кабінету то підсвідомо зрозуміла, що в обвинувачений може щось вкрав. ОСОБА_9 почала затримувати обвинуваченого, а він почав тікати і в цей момент відкрились двері і жінка з дитиною, які були у кабінеті, почала кричати, що у обвинуваченого сумка і на крик всі збіглись.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона працює медичною сестрою дитячої поліклініки за адресою: АДРЕСА_2 .

21.11.2014 року о 15 годині вона сиділа в кабінеті № 25 на видачі довідок батькам і почула з коридору крики про допомогу та якусь метушню. Вона вибігла в коридор і побачила як лікар-інфекціоніст ОСОБА_6 тримає сумку, яка була у обвинуваченого і кричить щоб він віддав її сумку. Вона підбігла до обвинуваченого і почала виривати сумочку з його рук, з нею ще була одна жінка, напевно хтось з батьків. Обвинувачений, утримуючи сумку в руках, намагався втекти, але вона вирвала сумку з його рук. Обвинуваченого тримали до приїзду міліції.

Зі слів ОСОБА_6 їй відомо, що вона вийшла з кабінету №27, який має два приміщення, суміжні кімнати, залишивши в кабінеті маму з хворою дитиною. Коли ОСОБА_6 повернулася до кабінету, то вона побачила як з іншої кімнати, що знаходиться в її кабінеті, виходить обвинувачений з її сумкою. Він вибіг на коридор, а ОСОБА_6 почала кричати «віддайте сумку».

Протоколом огляду місця події від 21.11.2014 року, з якого видно, що було оглянуто кабінет № 27 та підсобне приміщення в ньому дитячої поліклініки за адресою: АДРЕСА_2 , які облаштовані дерев`яними дверима, і з якого обвинувачений ОСОБА_4 викрав жіночу сумку, що належить потерпілій ОСОБА_6 , і вказана сумка була вилучена у ОСОБА_7 , зі слів якої вона вирвала сумку з рук обвинуваченого ОСОБА_4 (а.п. 33-37).

Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а обвинуваченого ОСОБА_4 винним в тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з проникненням у приміщення, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких, його особу: раніше не судимий відповідно до вимог ст. 89 КК України, задовільно характеризуються за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Щире розкаяння у вчиненому, судом визнається, як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не виявлено.

Враховуючи викладене, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також і те, що матеріальна шкода потерпілій відшкодована шляхом повернення викраденого, суд вважає доцільним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим суд, враховуючи обставини провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , дійшов висновку про можливість виправлення його без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком чинності обрати особисте зобов`язання з покладеними на нього судом обов`язками: прибувати за кожною вимогою до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Речові докази: жіночу сумку гаманець, гроші в сумі 150 гривень, дві банківських картки «Приватбанку», банківська картка «Укргазбанку» та дисконтні картки - залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня, після ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в

судовому засіданні, а саме: потерпілому ДП «Адідас-Україна».

С у д д я: