Дата документу Справа № 315/1096/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 315/5857/14-к Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 11сс/778/511/14 ОСОБА_1
Категорія ст.193 Доповідач у 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Гуляйпільского району Запорізької області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України , стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, який має середня спеціальну, освіту, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 13.08.2014 року, близько 02.00 годині, в м. Гуляйполе Запорізької області. ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_11 , вступили між собою в попередню змову про незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи групою осіб, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, спільними зусиллями, таємно, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 21124, д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , та знаходився на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , чим завдали потерпілому матеріального збитку на суму близько 50 000 грн.
За вказаним фактом 13 серпня 2014 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000650 за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
13 серпня 2014 року о 18-40 год., ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КІІК України.
14 серпня 2014 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

15 серпня 2014 року слідчий СВ Гуляйпільського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Гуляйпільского району Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України застосувавши інший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження; прибувати до слідчого, прокурора, суду по першому виклику на визначений ними час; повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну місця свого проживання або місця роботи, суддя виходив з того, що прокурором не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді необґрунтована, посилаючись на тяжкість можливого покарання, вказує на те, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім того, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, суд не поклав на підозрюваного зобов`язання, передбачене ч. 3 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.
Переглядаючи відповідно до вимог ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.
Наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 не оспорюється в апеляційному порядку. Як встановлено судом першої інстанції, надані суду докази доводять наявність обґрунтованої підозри, яка висунута ОСОБА_8 .
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність викладених вище ризиків, перелік яких встановлений п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Статтею 176 КПК України передбачено, які запобіжні заходи можуть бути застосовані до підозрюваних, та визначено що найбільш суровим запобіжним заходом є тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 слідчий суддя виконав вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 193, 194 КПК України, та врахував, що прокурором не було доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
При апеляційному розгляді прокурором також не надані докази, які можуть слугувати підставою для висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не наведені жодні докази, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Твердження прокурора про тяжкість кримінального правопорушення в скоєнні якого підозрюється особа, не є достатнім для застосування найбільш сурового, відповідно до вимог ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжного заходу. Зазначена обставина повинна враховуватися у сукупності з іншими обставинами.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову у застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи до останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, обґрунтовано взяв до уваги що останній має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, є раніше несудимою особою.
Доводи апеляції прокурора не спростовують висновки слідчого судді, а тому, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Істотних порушень вимог КПК України, які згідно ст. 409 КПК Украйни є підставою для скасування судового рішення, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Гуляйпільского району Запорізької області ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та обрано підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Головуючий

Судді: