Справа № 4-38/11
Постанова

Іменем України

10 червня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

представника заявника ОСОБА_1

прокурора Ковтуна Ю.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську скаргу ОСОБА_2 на постанову заступника прокурора м. Комсомольська про відмову в порушенні кримінальної справи,

встановив:

15 квітня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого органу, якою відповідно до п.2.ст.6 КПК України було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 190, 191 КК України. Про прийняту постанову дізнався 08 квітня 2011 року при черговому зверненні до Комсомольського МВ УМВС щодо наслідків проведеної перевірки за поданою ним заявою про порушення кримінальної справи. Не маючи копії оскаржуваної постанови на час звернення до суду, і як наслідок через відсутність можливості навести детальне обґрунтування незаконності прийнятої постанови, в поданій до суду скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що до поданої заяви про порушення кримінальної справи ним були надані достатні письмові докази, які вказують на вчинення ОСОБА_5 і ОСОБА_4 злочину. Незаконність постанови, що оскаржується скаржник обгрунтовує недостатньою перевіркою, а також невідповідністю висновків слідчого фактичним матеріалам справи.

Ознайомившись з матеріалами, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи, заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що 04 березня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Комсомольського МВ УМВС із заявою про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ст..27, ч.3 ст.190, ч.4 ст.191 КК України, оскільки вони, перебуваючи в родинних відносинах між собою, діючи за домовленістю, за безцінь переоформили у власність ОСОБА_4 належне йому майно /право продажу якого він відповідною довіреністю делегував ОСОБА_5Й./, з наступним, попри виданій довіреності, привласненням ОСОБА_5 виручених від продажу грошей. Постановою ст. о/у СДСБЕЗ Комсомольського МВ УМВС від 11 березня 2011 року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 КК України було відмовлено за відсутністю в його діях складу злочину.

Як вбачається з матеріалів перевірки, постановою заступника прокурора м. Комсомольська від 06.04.2011року згадана постанова була скасована з направленням матеріалів начальнику Комсомольського МВ УМВС для організації проведення додаткової перевірки та прийняття рішення в порядку ст..97 КПК України.

13 квітня 2011 року за наслідками чергової перевірки заяви ОСОБА_2 ст. о/у СДСБЕЗ Комсомольського МВ УМВС, за погодженням з прокурором м. Комсомольська було винесено постанову, якою на підставі п.2 ст.6 КПК відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 щодо неповернення ним грошових коштів після реалізації двох павільйонів та зупинки громадського транспорту по вул.. Леніна 75-а за ознаками злочинів, передбачених ст..ст.190, 191 КК України. Цією ж постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 щодо привласнення нею двох павільйонів та зупинки громадського транспорту по вул.. Леніна 75-а за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 КК України за відсутністю в її діях складу злочину.

Висновок про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_5 обґрунтований слідчим тим, що у взаємовідносинах між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вбачаються цивільно-правові відносини, розгляд яких віднесений до компетенції суду».

В порушення вимог ст.130 КПК України постанова не містить мотивів прийнятого рішення. Окрім цитування пояснень осіб, які були опитані під час проведення перевірки, та висновку про те, що у взаємовідносинах між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вбачаються цивільно-правові відносини в постанові відсутній будь-який правовий аналіз положень ч.3 ст.190 та ч.4 ст.191 КК України з огляду на співучасть ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у їх вчиненні, як про це у своїй заяві про порушення кримінальної справи зазначає ОСОБА_2

Крім того, в порушення вимог ст.97 КПК України органом дізнання в мотивувальній частині постанови не надано будь-якої оцінки діям ОСОБА_4, а її резолютивна частина взагалі не містить висновку щодо наявності/відсутності в її діях. ознак злочину, передбаченого ст. 27, ч.3 ст.191 КК України.

Отже, постанова, що є предметом оскарження в суді, всупереч вимогам ст. 99, 130 КПК України не містить мотивів прийнятого рішення та висновків щодо наявності/відсутності в діях. ОСОБА_4 ознак злочину, передбаченого ст. 27, ч.3 ст.191 КК України, що унеможливлює здійснення судом належної перевірки законності та обґрунтованості постанови і є підставою для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 п.1 ст.236-2 КПК України, суд,

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову ст. о/у СДСБЕЗ Комсомольського МВ УМВС від 13 квітня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати, матеріали повернути прокурору м. Комсомольська для проведення додаткової перевірки.

На постанову протягом 7 діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Т.В.Окунь