Справа 11а-60-2007 року Головуючий у 1 інстанції Ковтунович О.І.
Категорія: ч.І ст.286 КК Доповідач: Сачук В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року. м. Рівне

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого: Сачука В.І. Суддів :
Збитковської Т.І., Шпинти М.Д. з участю прокурора Горбань О.В. потерпілої
ОСОБА_1 представника потерпілої ОСОБА_2 засудженої ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_1, засудженої ОСОБА_3 на вирок
Кузнецовського міського суду Рівненської області
від 4
грудня 2006 року.

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
засуджена

- за
ч.І ст. 286 КК України до штрафу в розмірі 1530 грн. з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на один рік. Постановлено
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 405 грн. 90 коп. на відшкодування матеріальної
та 4
тис.грн.- моральної шкоди.

Прийнято рішення по речових
доказах.

За вироком
суду ОСОБА_3 визнана винною і засуджена за те, що 26 липня 2006 року близько 23 години у м.
Кузнецовську , керуючи автомобілем марки „ Пежо-Партнер", держаний номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи на нерегульоване перехрестя доріг - вул. Незалежності та вул. Соборної, перетинаючи перехрестя по прямій з виїздом на другорядну дорогу, порушила п.п.1.5, 16.3, 1.12, 1.13, 16.14,16.12 Правил дорожнього руху України, а саме не надала переваги у
русі мотоциклісту ОСОБА_4, який керував
мотоциклом „ Касавакі
" номерний
знак НОМЕР_2 та
рухався на перехрестя по головній дорозі справа і мав перевагу в русі,
допустила зіткнення з мотоциклом. В
наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру мотоцикла ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою
тривалості розладу здоров'я.

В поданій на вирок суду апеляції потерпіла ОСОБА_1 просить вирок суду в
частині стягнення матеріальної шкоди змінити, стягнувши з ОСОБА_3 2500 грн. за надання юридичної допомоги
та накласти арешт на майно засудженої.

Засуджена ОСОБА_3 в апеляції посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить
виключити з вироку п.16.12 Правил дорожнього руху,
стягнення матеріальної шкоди, зменшити розмір моральної шкоди та пом'якшити
призначене покарання.

2

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженої ,
яка просить змінити вирок, доводи потерпілої ОСОБА_1 та її представника,
які підтримали свою апеляцію, міркування прокурора про скасування вироку в
частині цивільного позову, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції потерпілої та засудженої
підлягають до задоволення частково з таких підстав.

Висновок суду
про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується
дослідженими й належно оціненими в судовому засіданні доказами ( показаннями
самої ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_1, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7) висновками судово-медичної експертизи і протоколами слідчих
дій та є обґрунтованим.

Із справи
вбачається, що як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні
ОСОБА_3 визнавала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину за
обставин, встановлених судом.

Посилання в
апеляції ОСОБА_3на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи,
а саме, на неправдивість показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 колегія суддів визнала
такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ці показання були ретельно
перевірені судом і проаналізовані в сукупності з іншими доказами, підстав
сумніватись і їх достовірності у суду не було і він обґрунтовано визнав їх
належним та допустимим джерелом доказів. У справі встановлено, що причиною
даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору став виїзд
автомобіля під керуванням ОСОБА_3 на смугу руху мотоцикла, який мав перевагу у
русі.

Необгрунтованими
визнано і посилання в апеляції на порушення норм кримінально-процесуального
закону при проведенні відтворення обстановки і обставин події, виключення із
обвинувачення п.16.12 Правил дорожнього руху, тому що наявні у справі висновки
автотехнічної експертизи та протоколи досліджувались у судовому засіданні й
оцінювалися судом.

Суд першої
інстанції дійшов правильного висновку, що порушення п.п. п.п.1.5, 16.3, 1.12, 1.13, 16.14,16.12 Правил
дорожнього руху України засудженою ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв'язку з
настанням дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої ОСОБА_1 отримала
тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості по ознакою тривалості ( а.с. 33 ).

Що ж до посилань
засудженої про порушення мотоциклістом ОСОБА_4 під. „б" п. 2.1 та під. „в"
п. 2.9 Правил
дорожнього руху то вони також не заслуговують на увагу, оскільки її показання
також були предметом перевірки судом та проаналізовані в сукупності з іншими
доказами.

Суд, вивчивши
матеріали справи, не виявив істотних порушень вимог кримінально - процесуального
закону, які тягнуть зміну вироку. Дії ОСОБА_3 за ч.І ст. 286 КК України
кваліфіковано правильно.

Разом з тим, при
вирішенні цивільного позову про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної
шкоди на користь ОСОБА_1, судом не в повній мірі дотримані вимоги
процесуального закону.

Як видно з
протоколу судового засідання, під час судового слідства питання щодо вирішення
цивільного позову в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди
взагалі не досліджувалось.

з

Враховуючи, що цивільний позов розглянутий судом з істотними порушеннями кримінально-процесуального законодавства,
відповідно до ст.ст.367, 370 КПК України вирок в частині
вирішення цивільного позову підлягає скасуванню з поверненням в
цій частині на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та
експлуатації транспорту, а також про адміністративні
правопорушення на транспорті " від 23 грудня 2005 року №14 у кожному випадку призначення покарання за частинами 1,2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання-позбавлення права керувати
транспортними засобами або обіймати посади, пов'язані з
відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів,
відповідно.

При призначення засудженій
додаткового покарання -позбавлення права керувати транспортними засобами суд не
врахував, що ОСОБА_3 вперше порушила правила дорожнього
руху та не знаходилась в стані алкогольного сп'яніння, щире каяття,
має на утриманні матір, яка проживає в іншому
населеному пункті і потребує постійного догляду. За таких обставин колегія
суддів вважає не доцільним застосування до засудженої додаткового покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції
потерпілої ОСОБА_1 та засудженої ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської
області від 4

грудня 2006 року відносно
ОСОБА_3 змінити.

Вважати ОСОБА_3 засудженою за ч.І
ст. 286
КК України до штрафу в розмірі одна
тисяча п'ятсот тридцять грн.

Виключити з вироку додаткове покарання - позбавлення права керувати транспортним засобом строком на один рік.

Цей же вирок у частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальної шкоди в розмірі 405,90
грн. та моральної шкоди в розмірі 4000 грн. скасувати, а справу в частині цивільного позову
направити в той же суд на новий розгляд в
порядку цивільного судочинства в іншому складі суду.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно. Суддя