Справа № 11-754/11 29.11.2011 29.11.2011 12.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 11-754/2011 головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_1
категорія: ст. 357 ч.1 КК України доповідач: Кваша С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Ржепецького О.П.

суддів Пісного І.М., Кваші С.В.

за участю прокурора Іванова А.О.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимий відповідно до ст. 89 КК України,

- засуджений за ст. 357 ч.1 КК України до штрафу в сумі 510 грн.

Постановлено стягнути із засудженого на користь потерпілої ОСОБА_3 200 грн. відшкодування моральної шкоди та 500 грн. відшкодування витрат на правову допомогу.

За вироком суду, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 15 серпня 2010 року, в період з 17 год. 20 хв. по 17 год. 40 хв., діючи з корисливих мотивів, вважаючи, що має право на половину доходів від підприємницької діяльності його дружини, викрав з офісу фірми «Народні вікна», розташованого по вул. Леніна, 138, в м. Снігурівка Миколаївської області, офіційні і приватні документи на імя ОСОБА_4, а саме дистрибюторні договори з ПП «Народні вікна», договори на виготовлення метало пластикових вікон або дверей, свідоцтво про держану реєстрацію фізичної особи підприємця ВОЗ №218204, свідоцтво про сплату єдиного податку з надання дозволу на відкриття манікюрного кабінету та інші, й приховував їх за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

В апеляції засуджений просить вирок скасувати, справу закрити у звязку із відсутністю в його діях складу злочину. Посилається на те, що зазначені у вироку офіційні документи не викрадав, а вивіз їх із офісу на прохання колишньої дружини потерпілої ОСОБА_4

Стверджує про відсутність корисливого мотиву. Вказує, що після розлучення постало питання про поділ спільного майна, яке в тому числі включає доходи від спільної діяльності у фірмі «Народні вікна», яка зареєстрована на дружину. На думку апелянта, остання, не бажаючи в добровільному порядку поділити дохід від підприємницької діяльності, звернулась в правоохоронні органи із заявою про викрадення документів, яке начебто мало місце. Також зазначає, що у провадженні Снігурівського районного суду є справа за його позовом про поділ спільного майна подружжя.

Заслухавши доповідача, засудженого на підтримку апеляції, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину при викладених у вироку обставинах підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу вироку.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину не визнав та пояснив, що документи з офісу забрав на прохання своєї колишньої дружини ОСОБА_4, яка дізнавшись про можливість перевірки податковою інспекцією попросила його вивезти всі документи, які вказували про прибутки фірми. Його дружина не бажаючи ділити доходи від спільного бізнесу, заявила неправдиві відомості про здійснення ним злочину. На досудовому слідстві давав неправдиві показання, що спалив документи, оскільки чекав примирення з дружиною та не бажав, щоб вона несла відповідальність за використання найманої праці.

Проте вказані пояснення засудженого є непослідовними та протиречивими і спростовуються наступними доказами по справі в їх сукупності.

Як вбачається з пояснень потерпілої ОСОБА_4 з початку серпня 2010 року у неї з чоловіком були постійні сварки. В звязку з цим, вона проживала в будинку своїх батьків. 15.08.2010 року ОСОБА_2 просив у неї ключі від офісу та ставив питання про переоформлення на нього фірми. Вона не погодилися дати ключі, а 16.08.2010 року прийшовши в офіс виявила безлад та відсутність документів і компютера.

Також стверджує, що ніколи не просила ОСОБА_2 забрати документи з офісу.

Показання потерпілої щодо скоєння злочину підтвердив допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5, що 15.08.2010 року в післяобідній час до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням надати ключі від приміщення. На його прохання він надав ключі від приміщення. Через 20 хвилин ОСОБА_2 віддав ключі. Наступного дня ОСОБА_4 прийшовши на роботу сповістила, що у неї пропав компютер та документи. А він повідомив потерпілій, що до нього приїжджав ОСОБА_2 та брав на деякий час ключі від вхідних дверей.

Батьки потерпілої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснювали, що їх донька з початку серпня 2010 року проживала з ними тому, що була залякана ОСОБА_2, який на передодні крадіжки документів влаштував сварку з потерпілою.

Суд дав належну оцінку показанням потерпілої та свідкам і обґрунтовано положив їх в основу вироку.

З пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що вона працює начальником Снігурівської ДПІ та ОСОБА_2 неодноразово звертався до неї із заявами провести перевірку дотримання його колишньою дружиною податкового законодавства. Але підстав проводити перевірку в неї не було.

Показання потерпілої та свідків є послідовними та узгоджуються між собою, а також підтверджують причетність ОСОБА_2 і свідчать про наявність у нього умислу на скоєння злочину.

Крім цього свідчення потерпілої та свідків узгоджують з протоколом обшуку домоволодіння ОСОБА_2, з якого вбачається, що засуджений на пропозицію віддати зазначені документи, видав їх частково (т.1 а.с.24-26, 35-44, 45-255, т.2 а.с.1-144).

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши докази по справі, дійшов правильного висновку, що викрадення документів ОСОБА_2 вчинено ним після сварок з ОСОБА_4 з метою поділу майна, що свідчить про наявність у засуджених умислу на протиправне заволодіння документами ОСОБА_4

Суд правильно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_2 за ст. 357 ч.1 КК України, як викрадення та приховування офіційних та приватних документів, вчинено з корисливих мотивів.

Доводи апелянта про відсутність у нього корисливого мотиву не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він забрав документи до 15.08.2010 року, на прохання дружини, з метою сприяння уникнення потерпілою відповідальності за порушення податкового законодавства є вигаданим та спростовуються показаннями потерпілої, позиція якої є чіткою, послідовною та конкретною, показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Крім того, серед документів, які були вилучені при обшуку домоволодіння засудженого було виявлено договір №152/с від 14.08.2010 року, що також спростовує доводи засудженого про те, що він вивіз документи з офісу на прохання потерпілої набагато раніше від 15.08.2010 року.

З огляду на наведене, суд прийшов до вірного висновку, що в діях ОСОБА_2 дійсно був корисливий мотив.

Що стосується покарання, то воно засудженому ОСОБА_2 призначено з дотриманням вимог ст.ст. 65-67 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості вчиненого, даних про особу засудженого, обставин, що помякшують покарання.

Вивченням матеріалів кримінальної справи порушеннь кримінально-процесуального закону під час досудового та судового слідства, які б слугували підставою для скасування вироку, колегією суддів не виявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2010 року відносно нього без зміни.

Головуючий:

Судді: