Справа № 390/438/15-к
Провадження № 1-кп/390/80/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2015 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000143 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупське, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.05.2010 року Кіровоградським районним судом за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 30.11.2011 року Кіровоградським районним судом за ч. 3 ст.185 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців, звільненого умовно-достроково 06.02.2014 року з не відбутим строком один рік чотири місяці сім днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за наступних обставин.

05.02.2015 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в с.Крупське, Кіровоградського району, Кіровоградської області, за місцем проживання, у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме дизельного пального, для чого він, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_4 . Діючи таємно для оточуючих, злив із діжки 20 літрів дизельного пального, вартістю по 16 гривень за один літр палива. Але дії ОСОБА_5 були поміченими ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 розуміючи, що його протиправні дії були поміченими відкрито заволодів 20 літрами дизельного палива та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 320 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному визнав частково, пояснив, що його дії не були ніким помічені, в решті обставин вчиненого ним кримінального правопорушення не оспорює, та не погоджується з правовою кваліфікацією його дій, а саме наполягає що його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, також підтвердив що викрав саме 20 літрів дизельного палива та не заперечував щодо оцінки викраденого. Кається у скоєному, просить суворо не карати.

Винність обвинуваченого повністю доведена в судовому засіданні частковим визнанням вини самим обвинуваченим та поясненнями потерпілого, свідків та матеріалами справи.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 05 лютого 2015 року він був вдома, знаходився в своїй кімнаті, читав книжку. Близько 20:00 години до його кімнати зайшла його дружина та повідомила, що ОСОБА_7 викрав одну каністру дизельного палива. ОСОБА_5 побачив його син ОСОБА_8 , а саме як ОСОБА_9 зливав дизельне паливо, а коли його помітили, то він взяв каністру та втік з подвір`я праворуч по вулиці. Він вийшов на подвір`я та виявив, що біля гаражу, де стояли бочки об`ємом на 200 літрів розлите дизельне паливо. ОСОБА_8 повідомив його, що він бачив саме ОСОБА_10 , хотів його наздогнати, але ОСОБА_5 перекинув бочку з дизельним паливом та вибіг з подвір`я, а тому він повернувся щоб паливо не розливалось далі. 05 лютого 2015 року, близько 21:00 години бачив, як ОСОБА_9 виходив зі свого подвір`я в руках у нього була каністра об`ємом 20 літрів білого кольору. Дизельне паливо він купував для власних потреб, так як має земельні ділянки в обробітку та сільськогосподарську техніку.

Свідок ОСОБА_11 , дружина потерпілого, в судовому засіданні пояснила, що 05 лютого 2015 року, близько 20:00 години була в будинку. До неї звернувся її син та повідомив, що він став свідком того, як ОСОБА_9 викрадав дизельне паливо, яке знаходилось в бочках біля приміщення гаражу. Вона повідомила про це свого чоловіка та вони вийшли на вулицю, але ОСОБА_9 вибіг з подвір`я з каністрою в руках та побіг праворуч по вулиці (про це повідомив їй ОСОБА_8 ). А через декілька хвилин ОСОБА_12 вже був біля свого будинку та кричав їй « ОСОБА_13 , це не я!». Близько 21:00 години вона побачила через вікно, як ОСОБА_14 виходив зі свого подвір`я, яке знаходиться навпроти їхнього, а в рукав він ніс каністру об`ємом на 20 літрів, білого кольору. Мандрус ОСОБА_15 направився до центру села Крупського.

Свідок ОСОБА_6 , син потерпілого, в судовому засіданні пояснив, що 05 лютого 2015 року, перебував вдома, близько 20:00 години був в своїй кімнаті, читав книжку. Раптом почув, на подвір`ї шум, як він зрозумів, то щось стукало біля гаражу, де стояли металеві бочки, в яких знаходилось дизельне паливо. Його вікна виходять саме на це місце, але за поганого освітлення йому погано було видно. Після цього він взяв ліхтарик та вийшов на подвір`я. Посвітивши на те місце, де щось гриміло він побачив місцевого жителя ОСОБА_10 , який перехилив металеву бочку з дизельним паливом та зливав його в пластикову каністру білого кольору. Мандрус ОСОБА_15 був одягнутий в комбінезон чорного кольору, він впізнав його за статурою, зростом. Бачив його приблизно на відстані метрів 8 від нього, засвітивши ручним ліхтариком. Після того як ОСОБА_5 зрозумів, що його помітили він почав тікати з подвір`я, в руках він виніс каністру об`ємом на 20 літрів. Каністра була білого кольору, виготовлена з пластику. ОСОБА_5 побіг праворуч по вулиці. Він не став бігти за ним, так як ОСОБА_5 тікаючи перекинув бочку з дизельним паливом і воно почало витікати. Поставивши бочку на місце він повідомив про дану подію мати та батька. Коли ще були на подвір`ї, то ОСОБА_7 був вже біля свого двору та кричав мамі « ОСОБА_13 , то не я!». При цьому ОСОБА_9 був одягнутий в той самий чорний комбінезон. Свідок категорично підтвердив, що бачив саме ОСОБА_10 і він вже неодноразово приходив на територію їхнього подвір`я та міг знати що де знаходиться та міг вільно орієнтуватися без додаткового освітлення.

Крім пояснень обвинуваченого, потерпілого та свідків винність обвинуваченого також підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Подія кримінального правопорушення підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 41);

Довідкою середньої гуртової ціни дизельного палива на 05.02.2015 року встановлено вартість викраденого (а.с. 47);

Протоколом огляду місця події від 09.02.2015 року за адресою АДРЕСА_1 встановлено місце та обстановка правопорушення (а.с. 58-60);

Протоколом огляду місця події від 14.02.2015 року за адресою АДРЕСА_1 встановлено місце та обстановка правопорушення, виявлена пуста каністра з залишками викраденого (а.с. 69-72);

Протоколом слідчого експерименту від 21.02.2015р. відповідно до якого ОСОБА_5 розповів та показав як він викрадав дизельне паливо (а.с. 8288).

Аналізуючи добуті по справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , в межах пред`явленого обвинувачення, підлягають кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Суд вважає, що позиція сторони захисту про те, що обвинуваченого на місці події ніхто не бачив, а відтак дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України спростовуються поясненнями потерпілого та свідків, свідчення яких є послідовними, логічними та такими, що взаємно доповнюються та підтверджуються, а позиція сторони захисту по суті є спробою уникнення відповідальності та направлена на пом`якшення покарання обвинуваченого.

При обранні міри покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений скоїв тяжкий злочин, тяжких наслідків по справі не наступило. ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим в період умовно-дострокового звільнення від покарання за інші злочини.

З урахуванням викладеного, та того що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків не зробив, суд вважає, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_5 можливо виключно за умови ізоляції його від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк. Крім того, враховуючи, що обвинувачений скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, відповідно до ч.1 ст.71 КК України суд має до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

По справі цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним змінити з домашнього арешту на тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним по ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_5 цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2011 року, і остаточно призначити ОСОБА_5 до відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 06 травня 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, змінити з домашнього арешту на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взявши його під варту в залі суду.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники процесу мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1