Справа № 666/2707/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року м. Херсон

Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 505 в місті Херсон обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001501 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Вологодської області, громадянки України, не одружена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судима у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.302 КК ч.1 ст.303 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.05.2015 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001501 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.302 КК, ч.1 ст. 303 КК України та угода про визнання винуватості від 05.05.2015 року між прокурором прокуратури Дніпровського району м. Херсона ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Згідно ухвали про призначення підготовчого судового засідання від 14.05.2015р., підготовче судове засідання призначено на 19.05.2015р.

19.05.2015р., суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, дійшов до висновку про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 475 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до п.2 б) наданої угоди на ОСОБА_4 покладено обов`язок сприяти розслідуванню кримінального провадження.
Відсутність конкретизації сутності таких зобов`язань, зокрема того, про яке саме кримінальне провадження йде мова, по-перше, не дає суду змогу пересвідчитися у реальності й можливості їх виконання, по-друге, зважаючи на передбачені ст.476 КПК України наслідки невиконання угоди, вже на етапі укладення такої угоди виникає неабияка ймовірність її подальшого скасування.

П.4 угоди: - стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 921 грн. 00 коп. за проведення експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв № 672-х від 23.04.2015.

Стягнення передбачає здійснення примусу при реалізації вказаної умови, що вказує на відсутність добровільності в її виконанні, тобто обов`язкової умови укладення угоди. Також суд зазначає, що угода затверджується вироком. Відповідно до ст.124 КПК України в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, відшкодування обвинуваченим даного виду процесуальних витрат забезпечено відповідним механізмом і не може бути предметом угоди.

П.6 угоди: Підозрювана ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь якого положення складеної угоди.
Зі змісту закону не випливає будь-яких зобов`язань іншої сторони (тобто прокурора), які б виконувалися під умовою дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов укладеної угоди. Невиконання такої умови угоди матиме наслідком звернення прокурора до суду з клопотанням про скасування ухваленого на її підставі вироку з призначенням судового розгляду в загальному порядку чи з направленням матеріалів провадження для завершення досудового розслідування.

Вищевикладене свідчить про невідповідність угоди про визнання винуватості вимогам КПК України.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та приймаючи рішення про відмову в затвердженні угоди, укладеної під час досудового розслідування, за відсутностівідповідного клопотання прокурора, враховуючи, що з матеріалів кримінального провадження не можливо встановити, що досудове розслідування фактично закінчене і необхідності у його продовженні немає, оскільки угоду про визнання винуватості укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт та угода про визнання винуватості підлягають поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 372, 474 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0001501 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладеної між прокурором прокуратури Дніпровського району м. Херсона ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.302 КК ч.1 ст.303 КК України та повернути обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості прокурору Дніпровського району м. Херсона для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6