Справа № 125/1363/14-к
Провадження №11-кп/772/502/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8
обвинувачуваного ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000194 за апеляційними скаргами прокурора та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року, яким засуджено
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошаринці Барського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 15.10.2013 Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 286 КК України, із призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 4 505 грн., який сплачено 15.10.2013, з не знятою та не погашеною судимістю,
· за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
в с т а н о в и в:
21 квітня 2014 року біля 21:30 год. в с. Кошаринці Барського району Вінницької області ОСОБА_9 зайшов в приміщення Будинку культури з запаленою цигаркою. На зауваження ОСОБА_7 припинити палити, ОСОБА_9 відреагував в грубій та зухвалій формі, почав ображати останнього, після чого безпричинно, умисно, з хуліганських мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, перевернув більярдний стіл, що знаходився в приміщенні Будинку культури та почав наносити удари по ньому, внаслідок чого відламав дві ніжки більярдного столу. ОСОБА_7 почав вимагати від ОСОБА_9 припинити хуліганські дії. Після чого ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_7 та наніс потерпілому два удари кулаком правої руки в обличчя.
Біля 22.30 год., коли ОСОБА_7 сів в автомобіль марки ВАЗ-2101, на якому приїхала директор Будинку культури ОСОБА_10 , з якою він проживає у незареєстрованому шлюбі, до автомобіля підійшов ОСОБА_9 та звернувся до ОСОБА_10 у грубій і зухвалій формі, провокуючи конфлікт. ОСОБА_7 втрутився та зробив зауваження ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_9 , продовжуючи свої хуліганські дії, схопив ОСОБА_7 за верхній одяг, витягнув його із автомобіля, кинув на землю та наніс останньому два удари, в результаті хуліганських дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 були завдані легкі тілесні ушкодження.
Потерпілий своїй апеляційній скарзі просить вирок Барського районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року скасувати та призначити ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 296 КК України покарання у виді 4 років обмеження волі, оскільки ОСОБА_9 не відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням хоча достовірно знаючи про існування шкоди, зокрема на лікування потерпілого та ремонт більярдного столу в Будинку культури.
Крім того, ОСОБА_9 вину у скоєному не визнавав, не сприяв слідству у розкритті злочину, неодноразово міняв свої показання, намагаючись ввести в оману суд та слідство, здійснював тиск на свідків та його каяття було не щирим, оскільки поза межами суду він зухвало кепкував із потерпілого та демонстрував впевненість у безкарності.
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, у якій зазначає про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
На думку прокурора суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений є особою кримінальної спрямованості, раніше судимий, що свідчить про те, що ОСОБА_9 належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.
На підставі наведеного, просить вирок Барського районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 296 КК України до 4 років обмеження волі.
Заслухавши доповідача, потерпілого його представника та прокурора, які просили задовольнити їх апеляційні скарги з постановленням нового вироку, обвинуваченого ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого слід задовольнити частково.
Відповідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України ніким не оскаржуються.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції таких вимог Закону не дотримався, та вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, не надав належної оцінки особі обвинуваченого, який вину визнав частково та не відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням.
Таким чином, на переконання колегії суддів, викладені обставини свідчать про неможливість виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів без реального відбування ним покарання.
За таких обставин, апеляційні скарги прокурора та потерпілого підлягають частковому задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_9 покарання - скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з постановленням нового вироку.
Однак при обранні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, не врахував в достатній мірі ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та незважаючи на те, що санкцією ч.1 ст.296 КК України передбачено такі види покарань як штраф, арешт та обмеження волі, обрав найтяжчий з можливих видів покарань.
Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_9 покарання, колегія суддів апеляційного суду враховує ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке класифікується як злочин невеликої тяжкості (ч. 3 ст. 12 КК України), відсутність цивільного позову потерпілого, обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та вважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання у виді арешту.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора та потерпілого задовольнити частково.
Вирок Барського районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року відносно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.
ОСОБА_9 призначити покарання:
· за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту строком 4 місяці.
В решті вирок Барського районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховувати з дня приведення вироку до виконання.
Даний вирок може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4