№ 336/1461/15-к
пр. 1-кп/336/200/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000017 від 13.01.2015 р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.01.2015 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював по проїжджій частині вул. Чарівної, рухаючись з боку вул. Полякова в напрямку вул. 8 Березня в м. Запоріжжі.

В цей же час проїзну частину вул. 8 Березня, в районі перетину з вул. Чарівною, рухаючись зліва направо за ходом руху транспортних засобів від вул. Шевченко в сторону вул. Уральської, перетинала пішохід ОСОБА_6 .

На перехресті вул. Чарівної з вул. 8 Березня водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», а також в порушення вимог п. 16.2 Правил дорожнього руху, де вказано : «на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», не переконався в безпеці своїх дій, дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка переходила дорогу, на яку він повертає, не надав, а почав виконувати маневр лівого поврототу, в результаті чого допустив наїзд передньою лівою чстиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 600 МД від 23.02.2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді : «закритого фрагментарно-осколкового перелому нижньої третини лівого стегна зі зміщенням фрагментів, закритого перелому шийки правого плеча зі зміщенням фрагментів (за даними медичної документації), які кваліфікуються як пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш 21 дня».

Порушення водієм ОСОБА_4 , згідно висновку авто технічної експертизи № 90/15 від 18.02.2015 року, вимог п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному звязку з подією ДТП та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи фактичні обставини, щиро розкаявся у скоєному.

Оскільки ніхто з учасників судового процесу не оспорював фактичні обставини справи, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріали судових експертиз.

Вина обвинуваченого, крім повного її ним визнання, підтверджується дослідженими в суді доказами:

Згідно висновку експерта № 90/15 від 18.02.2015 року за результатами проведення судової автотехінчної експертизи в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 16.2 ПДР України. Невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п.п. 10.1, 16.2 ПДР України знаходиться в причинному звязку з подією даної ДТП.

Згідно висновку експерта № 600 МД від 03.02.2015 року за результатами проведення судово медичної експертизи ОСОБА_6 закритий фрагментарно-осколковий перелом нижньої третини лівого стегна зі зміщенням фрагментів, закритий перелом шийки правого плеча зі зміщенням фрагментів (за даними медичної документації) у гр.. ОСОБА_6 кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш 21 дня. Пошкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного діяння відповідно до вимог ст. 12 КК України винуватим скоєний злочин невеликої тяжкості.

Також суд враховує дані про особу винного, раніше не судимого, на обліку в ЗОНД та ОПЛ не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне часткове відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про застосування або не застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами обвинуваченому, суд виходить з наступного.

Відповідно в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правпорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , хоча офіційно і не працевлаштований, однак займається наданням послуг з перевозки, тобто працює водієм, що є його єдиним засобом існування, в зв`язку з чим судд вважає за доцільне не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

З урахуванням викладених обставин, на думку суду, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає доцільним призначити йому покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Доля речових доказів по даному провадженню підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного:

В обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на залучення експерта для проведення судової авто технічної експертизи під час досудового розслідування, яка за переліченим змістом є вартістю проведеної по справі під час досудового розслідування експертизи на загальну суму 589 грн. 68 коп.

Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів, які згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 витрат за проведення автотехнічної експертизи в дохід держави в сумі 589,68 грн.

Керуючись ст. ст. 100, 118, 124, 349 ч. 3, 370, 373, 374 КПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 589,68 грн.

Речовий доказ по справі автомобіль ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 згідно розписки, залишити у останнього за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: