Справа
№ 2318- а 2007 р.
у 1 інстанції Нежура В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада
2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах

Апеляційного
суду м. Києва у складі:

Головуючого Приндюк
М. В.

Суддів Дмитренко
Г.М. , Кузьміна М. Л.

за участю
прокурора Рабінчук Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу

за апеляцією
прокурора, який брав участь
у розгляді справи судом першої

інстанції, на вирок Голосіївського районного суду
міста Києва від 31 серпня

2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
вироком

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. прожив, в м. Києві учень школи - інтернату № 7, не судимий,
-засуджений за ст. 289 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 69
КК України на 2 роки позбавлення волі.

За ст.
186 ч. 2 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК ч. 4 України за сукупністю злочинів
призначено покарання - 2 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75
КК України ОСОБА_1 звільнений від відбуття покарання з дворічним терміном
випробування і з покладенням на нього передбачених ст. 76
КК України зобов'язань.

Як
зазначено у вироку суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні
злочинів за таких обставин.

23
березня 2007 року близько 18 год.
ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, який не досяг віку,
з якого наступає кримінальна відповідальність, в під'їзді АДРЕСА_1 з застосуванням до
потерпілого насильства, яке не було
небезпечним для життя і здоров'я,
відкрито заволоділи мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_3 вартістю
507 грн.

Крім
того, 1 червня 2007 року близько 1 год ночі ОСОБА_1
біля буд. № 16 по вул. Заболотного в м. Києві за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які
не досягли віку,
з якого настає
кримінальна

відповідальність, незаконно заволоділи автомобілем «ЗАЗ -968»
потерпілого ОСОБА_5 вартістю 1010 грн.

У
апеляції прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції,
просить вирок змінити, виключити
з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення злочину за попередньою
змовою групою осіб, остаточну міру
покарання за сукупністю злочинів призначити на підставі ч. 1 ст 70 КК
України, іспитовий строк призначити з
урахуванням ст. 104 КК України, а в іншому вирок залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді Кузьміна М. Л., прокурора
Рабінчук Т.І., яка частково підтримала
подану апеляцію, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що
апеляція державного обвинувача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Вина
засудженого ОСОБА_1 у скоєнні злочинів за обставин, зазначених у вироку суду, матеріалами справи доведена.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у скоєнні злочинів
разом з малолітніми ОСОБА_2
та ОСОБА_4

Обставини
скоєння злочинів підтвердили також малолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_6, відносно яких постановою суду застосовані заходи
виховного характеру як до осіб, які не
досягли віку, з якого настає кримінальна
відповідальність.

Особисте
майно, яким незаконно заволодів ОСОБА_1
вилучене і повернуте потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Зібраним
по справі доказам у їх сукупності суд першої інстанції дав належну оцінку.

Дії
засудженого ОСОБА_1 за ст. ст.
186 ч. 2, 289 ч. 2 КК України
кваліфіковані правильно.

Проте, кваліфікуюча ознака скоєних злочинів -
попередня змова групи осіб підлягає виключенню з мотивувальної частини
вироку, оскільки неповнолітні ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 не є суб'єктами скоєних злочинів як особи, які не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Крім
того, суд першої інстанції неправильно
послався на ч. 4 ст 70 КК України при призначені покарання ОСОБА_1 за
сукупністю злочинів, а також на ст.
ст. 75 та 76 КК України про
звільнення засудженого ОСОБА_1, який є
неповнолітнім, при звільненні його від
відбування покарання з випробуванням і з покладенням на нього передбачених
законом зобов'язань.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок
Голосіївського районного суду м. Києва
від 31 серпня 2007 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Виключити
з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку злочину - попередня змова
групи осіб.

На
підставі ч. 1 ст 70 КК України
остаточне покарання за сукупністю злочинів,
передбачених ст.
ст. 186 ч. 2, 69; 289 ч. 2,
69 КК України призначити - 2 роки позбавлення волі.

Згідно ст.
104 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з
дворічним терміном випробування.

На
підставі ст. 105 КК України передати неповнолітнього
ОСОБА_1 під нагляд батьків.

В решті
вирок залишити без змін.