АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1052/15 Головуючий І-ої інстанції
Справа №627/1586/14-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
На розгляд Краснокутського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 05.02.2014р. за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_10 в період з 01.12.2011р. по 31.01.2012р., ОСОБА_11 в період часу з 05.04.2011р. по 11.07.2011р., та ОСОБА_9 в період часу з 10.03.2010р. по 29.03.2010р., з 07.06.2010р. по 21.06.2010р., з 10.03.2010р. по 29.03.2010р., з 01.11.2011р. по 28.11.2011р., з 13.01.2011р. по 01.02.2011р., кожний займаючи посаду директора районного будинку культури, будучи службовими особами, всупереч своїм функціональним обов`язкам, умисно, з метою незаконної розтрати чужого майна та його подальшого привласнення невстановленими в ході досудового розслідування особами, з використанням службового підроблення внесли завідомо неправдиві відомості в табель обліку використання робочого часу, зазначаючи в них про відпрацьований час ОСОБА_12 в якості методиста та ОСОБА_13 в якості підсобного робітника, хоча останні на вищезазначеній посаді не працювали та посадові обов`язки згідно зі своїми посадовими інструкціями фактично не виконували та подали їх до бухгалтерії сектору культури та туризму Краснокутської РДА, що слугувало підставою для нарахування заробітної плати та інших соціальних внесків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тим самим, шляхом зловживання своїм службовим становищем, обвинувачені розтратили бюджетні кошти, чим заподіяли державі матеріальні збитки.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року зазначений обвинувальний акт повернуто прокурору Краснокутського району Харківської області, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам КПК України.

Рішення суд мотивував тим, що всупереч п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та не конкретно, нечітко сформульоване обвинувачення, не зазначений мотив та мета вчинення кримінального правопорушення. Як вказано в ухвалі, в обвинувальному акті не розкрита об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, не конкретизовано, яку саме дію вчинили обвинувачені, а саме внесли завідомо неправдиві відомості в табелі обліку використання робочого часу чи тільки засвідчили своїм підписом та печаткою вказані відомості; яким способом розтратили бюджетні кошти та на чию користь, або як використали бюджетні кошти; не розкрита суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, а саме чи обвинувачені завідомо усвідомлювали неправдивий характер цих відомостей, який при цьому був мотив та мета вчинення кримінального правопорушення. Також, як вказав суд, з обвинувального акту не вбачається, чи була якась домовленість про вчинення незаконних дій між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 з однієї сторони та ОСОБА_12 і ОСОБА_14 з іншої. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, є неконкретним, що в подальшому може негативно вплинути на судовий розгляд. Крім того, суд в ухвалі послався на те, що згідно з обвинувальним актом, обвинувачені не є співучасниками одного кримінального правопорушення, кримінальні правопорушення були вчинені не за попередньою змовою та в різний період часу, і не поєднані між собою, тому підстав для об`єднання матеріалів досудового розслідування відносно обвинувачених суд не вбачає, розгляд справи у відношенні вказаних осіб в одному провадженні порушує їх право на захист та швидкий, повний і неупереджений судовий розгляд.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати як незаконну та необґрунтовану, та призначити новий судовий розгляд у іншому складі суду. Прокурор зазначає, що в обвинувальному акті чітко визначено склад кожного зі злочинів. Разом з тим, як зазначає прокурор, з`ясування судом цих питань в порядку ст.368 КПК України, що явно виходять за межі його повноважень на стадії підготовчого засідання, є неприпустимим. Прокурор вказує, що вимоги ст.291 КПК України виконані прокурором та слідчим у повному обсязі. Крім того, прокурор зазначає, що у даному кримінальному провадженні така процесуальна дія, як об`єднання матеріалів в порядку ст.217 КПК України не проводилась, а тому, на думку прокурора, ця обставина не може бути предметом розгляду в суді на стадії підготовчого судового засідання, як і підставою для повернення обвинувального акту.

В доповненні до апеляційної скарги прокурор вказує, що у даному кримінальному провадженні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України вносились за фактом заволодіння бюджетними коштами посадовими особами сектору культури Краснокутської райдержадміністрації та внесеннями ними до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, який був виявлений за результатами проведеної прокуратурою перевірки за додержанням та застосуванням законів. Далі, як вказує прокурор, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень викрито колишніх директорів Краснокутського будинку культури ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , яким і повідомлено про підозру. За таких обставин, прокурор вважає, що підстави для виділення матеріалів відносно однієї з осіб в окреме провадження відсутні.
У запереченні на апеляційну скаргу захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акту прокурору для приведення його форми та змісту у відповідність з вимогами КПК України, з викладених в ухвалі мотивів. Адвокат вважає, що жодна з підстав для об`єднання кримінальних проваджень, передбачених ст.217 КПК України, у даному випадку відсутня, а тому обвинувальний акт у відношенні трьох обвинувачених не відповідає вимогам КПК України. Також захисник вважає, що в обвинувальному акті конкретно не викладено формулювання обвинувачення, не розкрито склад злочинів, правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_9 не узгоджується із викладенням фактичних обставин кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, обвинувачену ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_8 , які вважали ухвалу суду законною, а апеляційну скаргу необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та ухвали суду, суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору зазначив, що в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та не конкретно сформульоване обвинувачення, не розкрито склад кримінального правопорушення. Однак з таким ствердженням суду погодитись не можна. Зі змісту обвинувального акту чітко вбачається, що орган досудового розслідування в обвинувальному акті вказав умисел кожного з обвинувачених на вчинення злочину, який відповідає викладеній правовій кваліфікації їхній дій, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, а також внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, видача завідомо неправдивого документу.
Між тим, суд у підготовчому судовому засіданні фактично надав обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та діям обвинувачених, всупереч ст.23 КПК України, правову оцінку, чого не мав права робити. Судом не враховано, що в разі встановлення в ході судового розгляду нових обставин, прокурор може змінити обвинувачення згідно ст.338 КПК України.
Крім того, не є законною підставою для повернення обвинувального акту та обставина, що кримінальне провадження у відношенні трьох обвинувачених об`єднане в одне, оскільки ці обставини спростовані доводами прокурора, згідно з якими відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України вносились за фактом заволодіння бюджетними коштами посадовими особами сектору культури Краснокутської райдержадміністрації та внесення ними до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, в ході досудового розслідування якого викрито колишніх директорів Краснокутського будинку культури ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , яким і повідомлено про підозру. Тобто рішення про об`єднання кримінальних проваджень на стадії досудового розслідування не приймалось. Разом з тим, за наявності для того законних підстав, суд не позбавлений можливості відповідно до ст.334 КПК України вирішити питання про виділення матеріалів кримінального провадження в ході судового розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, оскільки вимоги п.5 ч.2 ст.291 КРК України прокурором виконано в повному обсязі.
Отже, висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам провадження. Тому ухвала суду першої інстанції є незаконною і підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду.
Вимога прокурора про призначення нового судового розгляду в іншому складі суду першої інстанції не є законною, оскільки згідно з положеннями ст.416 КПК України, суд першої інстанції здійснює судове провадження в іншому складі суду виключно лише після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру, а тому в цій частині апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 05.02.2014р. за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України повернуто прокурору прокуратури Краснокутського району Харківської області, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам КПК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5