У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Ковтюк Є.І., Федченка О.С.,

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 19 серпня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора АР Крим на рішення суду першої
інстанції щодо ОСОБА_1

За вироком Бахчисарайського районного суду АР Крим від 27
вересня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
громадянин України, не судимий,

засуджений
за ч.1 ст. 286 КК України на 1 рік і 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України суд вирішив звільнити засудженого від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий
строк на 1 рік.

Суд постановив стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертизи в
сумі 306 грн.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 11 серпня 2006 року, приблизно о 16
год. 50 хв., рухаючись на автомобілі ВАЗ-21103 в с. Ново-Павлівка
Бахчисарайського району з приблизною швидкістю 90 км/год., на 675 км.
автодороги Харків - Севастополь, він допустив порушення п.п. 1.5, 2.3 «б»,
12.1, 12.4, 12.6 “б” Правил дорожнього руху і виїхав на смугу зустрічного руху,
де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21070 під керуванням ОСОБА_2, який
рухався у зустрічному напрямку, після чого з автомобілем ВАЗ-21070 зіткнувся
автомобіль Форт-Ескорт під керуванням ОСОБА_3 В результаті
дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля ВАЗ-21070 ОСОБА_2 було
спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційному поданні прокурор зазначає, що суд першої інстанції допустив
неправильне застосування кримінального закону, у зв'язку з чим ставить питання
про внесення до вироку відповідних змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у касаційному поданні
прокурора, колегія суддів вважає, що це подання підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини засудженого у вчиненні
наведених у вироку неправомірних дій, а також щодо їх кваліфікації за ч.1 ст.
286 КК України прокурор, як видно із змісту касаційного подання, не оспорює.

Дані наявного у матеріалах справи обвинувального висновку указують на те,
що органом досудового слідства ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення за ч.1
ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації
транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому
середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Однак, із змісту долучених до справи протоколу огляду і перевірки
технічного стану транспортного засобу від 11 серпня 2006 року та висновку
автотехнічної експертизи № 3/55 від 22 лютого 2007 року вбачається, що
керований засудженим автомобіль знаходився у технічно справному стані. У ході
досудового слідства та у судовому засіданні не було виявлено обставин, які б
свідчили про допущення з боку ОСОБА_1 в указаному автомобілі таких
несправностей, за яких згідно правил дорожнього руху експлуатація цього
автомобіля була б заборонена.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає обґрунтованими посилання прокурора у
поданні на те, що органом досудового слідства було допущено помилку при
кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_1 як порушення правил експлуатації
транспорту.

Із змісту мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції не
звернув на це уваги і, визнавши ОСОБА_1 винуватим у порушенні правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло
потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, також зазначив й іншу,
передбачену диспозицією ст. 286 КК
України, ознаку даного злочину - “порушення правил експлуатації транспорту”.

При таких обставинах, колегія суддів погоджується із доводами прокурора про
те, що кваліфікуючи неправомірні дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 286 КК України, суд
першої інстанції не виправив допущену органом досудового слідства помилку,
зайво зазначивши у вироку таку ознаку даного злочину як “порушення правил
експлуатації транспорту”, чим допустив неправильне застосування кримінального
закону.

Що стосується посилань прокурора на залишення судом першої інстанції без
вирішення питання призначення засудженому додаткового покарання у виді
позбавлення права керувати транспортними засобами, то з врахуванням санкції ч.1
ст. 286 КК України, згідно якої це додаткове покарання не є обов'язковим,
колегія суддів з доводами прокурора в цій частині подання не погоджується і,
приймаючи до уваги викладені у мотивувальній частині вироку обґрунтування,
вважає вирішення судом першої інстанції питання призначення засудженому
покарання таким, що відповідає положенням ст. 65 КК України.

Враховуючи наведене, на думку колегії суддів касаційне подання прокурора
слід задовольнити частково і внести до постановленого відносно ОСОБА_1 вироку
відповідні зміни стосовно кваліфікації дій засудженого, про які йде мова у
поданні.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора АР Крим задовольнити частково.

Вирок Бахчисарайського районного суду АР Крим від 27 вересня 2007 року щодо
ОСОБА_1 змінити: виключити із мотивувальної частини вироку висновок суду про
наявність у діях ОСОБА_1 такої ознаки вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.
286 КК України, як “порушення правил експлуатації транспорту”.

Судді:

Паневін В.О.

Ковтюк Є.І.

Федченко О.С.