Справа
№1-671/2007р.
ПОСТАНОВА

"14" серпня 2007 року Оболонський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Майбоженко A.M.

за участю прокурора - Сімонова Я.Г.

за участю
захисника - ОСОБА_1

за участю
представника

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с.Кремяни, Коренівського
району, Курської області, громадянина України, росіянина, одруженого, з вищою
освітою, що працює консультантом Луганської філії «Укрпромбанку» який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, не
судимого

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст.157 ч.3, 158 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3обвинувачується у тому, що він будучи на період проведення чергових
виборів народних депутатів України 2002 року головою окружної виборчої комісії
одномандатного виборчого округу № 107, посадовою особою, тимчасово, на період
виборів, здійснюючи функції представника влади, використовуючи владу й службове
становище, вчинив злочини проти виборчих прав свобод громадянина України
ОСОБА_4, а також у сфері службової діяльності при наступних обставинах:

Постановою Центральної виборчої комісії № 31 від 09 січня 2002 року про
створення окружних виборчих округів по виборам 2002 року народних депутатів
України ОСОБА_3., будучи членом виборчої комісії одномандатного виборчого
округу № 107, що включає в себе територію Ленінського району міста Луганська,
Краснодонського району, міста Краснодона, міста Молодогвардейська й міста
Суходольська Луганської області, був призначений головою даної виборчої
комісії, був посадовою особою, тимчасово, на період виборів 2002 року
здійснюючої функції представника влади, а також обіймав посаду, пов'язану з
виконанням організаційно-розпорядницьких обов'язків.

Постановою окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 107
від 25.01.2002 року № 10/1 ОСОБА_4, був зареєстрований, а постановою від
19.02.2002 року №17 він був перереєстрований у зв'язку зі зміною прізвища на
ОСОБА_4.

Постановою окружної виборчої комісії №37 від 20.03.2002 року, рішення про
реєстрацію кандидата в народні депутати України ОСОБА_4., було скасовано.

21.03.2002 року ОСОБА_4. звернувся до Центральної виборчої комісії України
зі скаргою про скасування, як незаконної постанови № 37 окружної виборчої
комісії від 20.03.2002 року.

Центральна виборча комісія України постановою № 706 від 29.03.2002 року
скасувала, як незаконну постанову № 37 окружної виборчої комісії від 20.03.2002
року, і зобов'язала виборчу комісію одномандатного виборчого округу № 107 до 12
години 30.03.2002 року повторно розглянути питання стосовно ОСОБА_4.

Згідно ст. 12 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», рішення
Комісії, прийняті в межах її повноважень, є обов'язковими для виконання.
Невиконання, неналежне, несвоєчасне виконання рішень Комісії, вимог її
посадових осіб, тягне за собою юридичну відповідальність, встановлену законами
України.

ОСОБА_3., будучи головою окружної виборчої комісії одномандатного виборчого
округу № 107, посадовою особою, тимчасово, на період виборів 2002 року
здійснюючи функції представника влади, займаючи тимчасово посаду, пов'язану з
виконанням організаційно-розпорядницьких обов'язків, 30 березня 2002 року, о 10
годині 45 хвилин, вчасно одержав постанову Центральної виборчої комісії № 706
від 29.03.2002 року, і достовірно знаючи про те, що згідно цієї постанови,
Центральна виборча комісія відмінила, як незаконну постанову № 37 від
20.03.2002 року

окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 107 про
скасування рішення про реєстрацію кандидата в народні депутати України ОСОБА_4.
і зобов'язала вищевказану окружну виборчу комісію саме до 12 год., 30.03.2002 року
повторно розглянути питання по ОСОБА_4.. ОСОБА_3., маючи намір на перешкоджання
вільному здійсненню громадянином ОСОБА_4. права бути обраним народним депутатом
України, здійснюючи свій злочинний намір, ігноруючи вимоги Центральної виборчої
комісії України й ст. 12 Закону України «Про центральну виборчу комісію», без
достатніх на те підстав, навмисно не організував своєчасний розгляд в строк до
12 год., 30.03.2002 року питання по ОСОБА_4.

Приблизно о 14 годині, 30.03.2002 року, після спливу більше 3 годин з
моменту одержання пакета документів, у залі засідань виконавчого комітету
Ленінської районної Ради міста Луганська ОСОБА_3., як голова комісії й
головуючий, почав засідання виборчої комісії від 29.03.2002 року № 706.

Однак, під час засідання комісії ОСОБА_3. як головуючий, навмисно затягував
розгляд зазначеного питання, виносив на розгляд членів комісії інші питання,
неодноразово оголошував тривалі перерви.

Після чергової перерви, тільки близько 00 годин 30 хвилин 31 березня 2002
року, після спливу більше 12 годин встановленого Центральною виборчою комісією
часу, ОСОБА_3., як голова виборчої комісії одномандатного виборчого округу №
107 і як головуючий на засіданні комісії, попередньо виступивши з короткою
промовою, у якій орієнтував членів виборчої комісії голосувати за зняття
ОСОБА_4. з реєстрації, після чого повідомив, що прочитає членам виборчої
комісії лише постановляючу частину постанови № 53, повідомивши всім присутнім у
залі про те, що постанова нічим не відрізняється від попередньої постанови,
однак увівши всіх в оману, став читати постановляючу частину постанови № 37 від
20.03.2002 року. Після того на голосування членів комісії ОСОБА_3. було
поставлене питання про ухвалення рішення про скасування постанови про
реєстрацію ОСОБА_4. кандидатом у народні депутати України по одномандатному виборчому
округу № 107.

Члени комісії, після такого ведення ОСОБА_3. засідання комісії й такої його
орієнтації, більшістю голосів від складу комісії прийняли рішення про
скасування постанови про реєстрацію кандидата в народні депутати України
ОСОБА_4.

Після, продовжуючи свою злочинну діяльність, здійснюючи свій злочинний
намір на перешкоджання вільному здійсненню ОСОБА_4. права бути обраним
депутатом України, в період з 00 год. 30 хвилин до 05 год. 20 хв., 31.03.2002
року, ОСОБА_3. перебуваючи в будівлі виконавчого комітету Ленінської районної
Ради міста Луганська, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул.
Котельникова,17, дав вказівку підлеглому працівникові - технічному секретареві
окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 107 ОСОБА_5., при
оформленні рішення зазначеної виборчої комісії про скасування рішення про
реєстрацію кандидата в народні депутати України, у формі постанови, вказати
дату прийняття постанови «30 березня 2002 року», достовірно знаючи про те, що
комісією таке рішення було прийнято в 00 годин 30 хвилин, 31.03.2002 року, а
також те, що відповідно до ч.б, ст. 29 Закону України «Про вибори народних
депутатів України» скарга, що стосується виборів депутатів, може бути подана у
відповідну виборчу комісію або в суд у семиденний строк від дня ухвалення
рішення, а щодо порушень, які мали місце до дня виборів, скарга може бути
подана не пізніше двадцяти чотирьох годин дня, що передує дню виборів.

Технічний секретар ОСОБА_5.,
уведена в оману ОСОБА_3., виконала вказівки останнього й надрукувала текст
постанови № 53, указавши в ньому дату прийняття «30 березня 2002 року».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, близько 05 години 20
хвилин, 31 березня 2002 року, перебуваючи в кабінеті № 37, будівлі виконавчого
комітету Ленінської районної Ради міста Луганська, розташованого за адресою: м.
Луганськ, вул. Котельникова,17, як головуючий 30-31 березня 2002 року на
засіданні окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 107,
ігноруючи зауваження ОСОБА_4., що перебував у тім же приміщенні, що в тексті
постанови № 53 окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 107
невірно зазначена дата його прийняття, ОСОБА_3., достовірно знаючи, що рішення
виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 107 про скасування рішення
про реєстрацію кандидата в народні депутати України ОСОБА_4. прийняте не 30, а
31 березня 2002 року, діючи навмисно, підписав постанову № 53 окружної виборчої
комісії одномандатного виборчого округу № 107 "Про скасування рішення про
реєстрацію кандидата в народні депутати України ОСОБА_4.", додавши йому
силу виборчого документа, що є відповідно до ч.15 ст. 25 Закону України «Про
вибори народних депутатів України» обов'язковим для всіх суб'єктів і інших
учасників

виборчого процесу, у якому були зазначені неправдиві відомості, а саме не
відповідні дійсності дата його прийняття - «ЗО березня 2002 року», у той час як
фактично постанова була прийнята в 00 год.
ЗО хв., 31 березня 2002 року.

Відповідно до ч.б ст. 29 Закону України «Про вибори народних депутатів
України» скарга на рішення, дії або бездіяльність, що стосується виборів
депутатів, може бути подана у відповідну виборчу комісію або суд у семиденний
строк від дня ухвалення рішення, здійснення дії або бездіяльності. Щодо
порушень, що мали місце до дня виборів, скарга може бути подана не пізніше 24-х
годин дня, що передує дню виборів.

Своїми злочинними діями, що виразились у внесенні в постанову виборчої
комісії не відповідної дійсності дати її прийняття - «30 березня 2002 року», що
спричинило закінчення строку оскарження постанови в 24 години 30 березня 2002
року, у той час як постанова в дійсності була прийнята 00 годин 30 хвилин 31
березня 2002 року й могла бути оскаржена на протязі семи днів від дня його
прийняття, ОСОБА_3. позбавив ОСОБА_4. можливості реалізувати передбачене ст. 55
Конституції України, ч.3 ст. 29 Закону України «Про вибори народних депутатів
України» право на оскарження рішення окружної виборчої комісії одномандатного
виборчого округу № 107, тим самим позбавив його можливості взяти участь 31
березня 2002 року у виборах народних депутатів України, як кандидата у народні
депутати України по одномандатному виборчому округу № 107, і в такий спосіб
перешкодив ОСОБА_4. у здійсненні його права бути обраним народним депутатом
України, видавши копію постанови про зняття його з реєстрації через більше 16 год. установленого
Центральної виборчої комісії часу.

Постановою Центральної виборчої комісії від 09.04.2002 року № 820 скарга на
постанову № 53 виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 107 від 30
березня 2002 року була залишена без розгляду на підставі ч.б ст. 29 Закону
України «Про вибори народних депутатів України», як подана після закінчення
строку оскарження.

Під час голосування на виборах 31 березня 2002 року, виборці одномандатного
виборчого округу № 107, які бажали проголосувати за кандидата в народні
депутати України ОСОБА_4. були позбавлені цієї можливості внаслідок злочинних
дій ОСОБА_3. Частина виборців, незважаючи на внесені у виборчі бюлетені зміни у
зв'язку зі скасуванням рішення про реєстрації кандидата в народні депутати
України ОСОБА_4. поставила відмітку в бюлетені напроти його прізвища, у зв'язку
с чим такі
бюлетені були визнані дільничними виборчими комісіями одномандатного виборчого
округу № 107 недійсними, частина таких виборців не підтримала жодного кандидата
в народні депутати України, частина - проголосувала за інших кандидатів у
народні депутати, частина - не прийняла участі в голосуванні, що свідчать про
незаконне позбавлення ОСОБА_4. можливості взяти участь у виборах народних
депутатів України як кандидата у народні депутати України по одномандатному
виборчому округу № 107 і істотно вплинуло на результати голосування й виборів.

Крім того при досудовому слідстві було встановлено, що 31 березня 2002
року, приблизно о 05 годині 20 хвилин (з урахуванням переходу на літній час на
1 годину вперед), ОСОБА_3., будучи головою окружної виборчої комісії
одномандатного виборчого округу №107 по виборам народних депутатів України,
перебуваючи в кабінеті №37, будівлі виконавчого комітету Ленінської районної
Ради м. Луганська, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. Котельникова 17,
діючи навмисно, знаючи, що постанова №53 виборчої комісії одномандатного
виборчого округу №107 «Про скасування постанови про реєстрації кандидата в
народні депутати України ОСОБА_4.» датована 30 березня 2002 року, містить
завідомо неправдиві відомості щодо дати його прийняття, підписав, поставив
печатку й видав ОСОБА_4. копію цієї постанови.

Своїми навмисними діями, які виразилися у виготовленні, підписанні й видачі
ОСОБА_4. завідомо неправдивого виборчого документа - копії постанови № 53
виборчої комісії одномандатного виборчого округу №107 «Про скасування постанови
про реєстрацію кандидата в народні депутати України ОСОБА_4.», датованої 30 березня
2002 року, що містить завідомо неправдиві відомості щодо дати його прийняття,
ОСОБА_3. позбавив ОСОБА_4. права, оскаржити дане рішення виборчої комісії у
встановленому законом порядку.

Крім того, 31 березня 2002 року, о 05 годині 33 хв., ОСОБА_3. перебуваючи в
кабінеті окружної виборчої комісії № 107, будівлі виконавчого комітету
Ленінської районної Ради міста Луганська, розташованого за адресою: м.
Луганськ, вул. Котельникова 17, діючи навмисно, усвідомлюючи, що постанова № 53
виборчої комісії одномандатного виборчого округу №107 «Про скасування постанови
про реєстрацію кандидата в народні депутати України ОСОБА_4.», датоване ЗО
березня 2002 року, містить завідомо неправдиві відомості щодо дати його
прийняття, використовуючи засоби факсимільного зв'язку, направив підписану ним
копію цієї

постанови в Центральну
виборчу комісію для передачі члену комісії ОСОБА_6. і для наступного
використання в роботі Центральної виборчої комісії України.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_3. кваліфіковані за ст.ст.157 ч.3,
158 ч.3 КК України.

Під час судового розгляду кримінальної справи підсудним ОСОБА_3. було
заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та
закриття кримінальної справи за його обвинуваченням на підставі ст.49 КК
України у зв'язку з закінченням строків давності, посилаючись на те, що
злочини, у вчиненні яких він обвинувачується відповідно до ст.12 КК України є
злочинами середньої тяжкості, а тому відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України він
підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, заслухавши думку прокурора, який
заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки заступником прокурора
м. Києва на розгляд в судову палату Верховного Суду України у кримінальних
справах було внесено клопотання в порядку виключного провадження про скасування
ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24.07.2007 року, думку захисника
ОСОБА_1., яка просила суд задовольнити заявлене клопотання, думку представника
потерпілого ОСОБА_2., який заперечив проти задоволення заявленого клопотання,
суд вважає за необхідне задовольнити клопотання підсудного ОСОБА_3., звільнивши
його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.ст.157 ч.3, 158 ч.3 КК
України на підставі ст.49 КК України у зв'язку з закінченням строків давності,
а кримінальну справу по його обвинуваченню закрити у зв'язку з наступним.

На підставі п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005
року №12 „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення
особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від
кримінальної відповідальності за ст.49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до
набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась
від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Злочини, передбачені ст.ст.157 ч.3, 158 ч.3 КК України, у вчиненні яких
обвинувачується ОСОБА_3., відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої
тяжкості, оскільки покарання у виді позбавлення волі, передбачене за їх
вчинення не перевищує п'яти років.

На підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до
набрання вироком законної сили минуло п'ять років.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3. вчинені в період часу з
10 години 45 хвилин 30.03.2002 року до 05 години 33 хвилини 31.03.2002 року,
тобто на час розгляду даної справи строк давності закінчився.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність ухилення ОСОБА_3. від слідства
та суду, суд виходить з наступного.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від
16.05.2005 року (т.6 а.с.412-413) було оголошено розшук ОСОБА_3. із зміною
раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд на взяття
під варту. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Донецької області від 06.06.2005 року (т.6 а.с.420-421), дана
постанова була скасована.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13.06.2005
року (т.6 а.с.430-431) було оголошено розшук ОСОБА_3. із зміною обраного йому
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд на взяття під варту.

Згідно постанови Артемівського районного суду м.Луганська від 07.02.2006
року, запобіжний захід у виді взяття під варту ОСОБА_3. було змінено на
підписку про невиїзд з постійного місця проживання (т.9, а.с.50).

В матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які відомості про виклик
ОСОБА_3. в судові засідання для розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням,
в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3. не ухилявся від слідства та
суду, оголошення його в розшук постановою Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 13.06.2005 року є безпідставним, про що свідчить як
відсутність в матеріалах справи даних про виклик ОСОБА_3. в судові засідання,
так і наявність довідки Луганської обласної клінічної психоневрологічної
лікарні №5447 від 20.12.2005 року (т.9 а.с.40), з якої вбачається, що ОСОБА_3.
в період часу з 22.04.2005 року по 16.05.2005 року знаходився на стаціонарному
лікуванні у відділенні №3 даного медичного закладу, в період з 13.05.2005 року
по 16.05.2005 року ОСОБА_3. знаходився в домашній адаптаційній відпустці, продовжуючи
призначене лікування.

Таким
чином, у суду не має підстав вважати, що перебіг давності, визначений п.3
ч.1 ст.49 КК України, по даній кримінальній справі, зупинявся у зв'язку з
ухиленням ОСОБА_3. від слідства та суду, у зв'язку з чим норми ч.2 ст.49 КК
України застосуванню не підлягають.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від
23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства
про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної
відповідальності за ст. 49 КК України, відповідно до ст.11-1 КПК України, у
зв'язку із закінченням строків давності, є обов'язковим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5,12,49,157 ч.3, 158 ч.3 КК
України та ст.ст.7-1,11 -1,282 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3від кримінальної відповідальності,
передбаченої ст.ст. 157 ч.3, 158 ч.3 КК України, на підставі ст.49 КК України,
у зв'язку із закінченням строків давності.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3у вчиненні злочинів передбачених
ст.ст. 157 ч.3, 158 ч.3 КК України - закрити.

Речові докази
залишити при матеріалах справи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3. у вигляді підписки про невиїзд з
постійного місця проживання - скасувати.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом семи діб з дня її
винесення до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд М.Києва.