СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/708/15
ун. № 759/2481/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2015 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003853 від 06.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17.02.2015 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна. Заявник просить скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Daewoo Lanos», 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 та повернути вилучене майно власнику.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді від 09.02.2015 року накладено арешт на автомобіль «Daewoo Lanos», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить заявнику. Вказану ухвалу заявник вважає необґрунтованою та такою, що винесена без урахування всіх обставини справи і вимог закону, оскільки ухвалу постановлено без участі заявника, який в кримінальному провадженні є потерпілим. Крім того, нормами КПК України не передбачено накладення арешту на майно особи, яка в кримінальному провадженні є потерпілою. Транспортний засіб у заявника було вилучено за вказівкою чергового, а не на підставі ухвали суду, 06.02.2015 року, клопотання про арешт майна до суду було подано 09.02.2015 року, тобто з порушенням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України. Відповідно до витягу з кримінального провадження не вбачається, що слідчий, який проводив огляд місця події та вилучення майна, був повноважений на проведення будь-яких слідчих дій в кримінальному провадженні. Обставини подій, зазначені у клопотанні, не відповідають дійсності, оскільки не підтверджені належними доказами. З кримінального провадження вбачаються цивільно-правові відносини, в клопотанні не зазначено підстав необхідності обмеження прав на майно заявника.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Клопотання не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Встановлено, що в провадженні СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003853 від 06.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Daewoo Lanos», 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який на даний час згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки є предметом вчинення злочину та вибув з законного володіння потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , внаслідок вчинення відносно нього злочину.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Встановлено, що згідно даних досудового розслідування, арештований автомобіль є предметом кримінального правопорушення та одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто, таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що в силу ч. 2 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування арешту.

В той же час необхідно звернути увагу на наступне.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Також арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Тобто, в силу зазначеної норми арешт може бути 2 видів: 1) з позбавленням можливості лише відчужувати певне майно, але з можливістю розпоряджатися та використовувати таке майно; 2) з позбавлення можливості відчужувати певне майно і забороною розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, яке підлягає арешту; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; 4) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали.

Ухвала слідчого судді, якою накладено арешт на автомобіль «Daewoo Lanos», 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , не містить заборону розпоряджатися або користуватися майном, а тому слідчий був зобов`язаний повернути зазначений автомобіль власнику, оскільки права власника на розпорядження та використання майна не були обмежені судовим рішенням.
Проте, як встановлено в судовому засіданні, слідчим не повернуто зазначений автомобіль, тобто, допущено бездіяльність, яка підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту.

Роз`яснити заявнику право оскаржити бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, згідно ст. 303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_4