23.01.2015 Справа № 756/833/15-к
Провадження № 1-кп/756/170/15
Справа № 756/833/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, одруженого, такого, що має на утримання неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді електрика ТОВ "ВЛАДІНА", ідентифікаційний код , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України -
в с т а н о в и в:
У червні 2014 року ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав та збув шляхом встановлення у приміщенні офісу 305, розташованого за адресою: м. Київ, пр-т Московський, 8, корпус 1, спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, за наступних обставин.

Так, у квітні 2014 року ОСОБА_4 , знаходячись у м. Києві, умисно, в порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 9 Закону України Про ліцензування певних видів господарської діяльності № 1775-ІІІ від 01.06.2000 року, п. 7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України Додатку № 1 Постанови Верховної Ради України Про право власності на окремі види майна № 2471-XII від 17.06.1992 року та п. 2 Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізацію та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1450 від 27.10.2001 року, вирішив за грошову винагороду незаконно придбати та збути спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 9 Закону України Про ліцензування певних видів господарської діяльності № 1775-ІІІ від 01.06.2000 року ліцензуванню підлягають розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівля спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації.

Згідно з п. 7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України Додатку № 1 Постанови Верховної Ради України Про право власності на окремі види майна № 2471-XII від 17.06.1992 року у власності громадян на території України не можуть перебувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації.

У відповідності до п. 2 Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1450 від 27.10.2001 року, розроблення, виготовлення та реалізація спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації здійснюється виключно для задоволення потреб державних та іноземних замовників.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що відеоспостереження та негласний аудіо контроль є незаконним та кримінально караним діянням, запропонував особі на ім`я ОСОБА_6 встановити в одному із офісних приміщень засоби відеоспостереження та негласного аудіо контролю.

З цією метою, ОСОБА_4 в телефонному режимі повідомив особі на ім`я ОСОБА_6 про свій досвід робіт по встановленню різноманітних систем відеоспостереження та домофонних систем. У ході розмови особа на ім`я ОСОБА_6 з ОСОБА_4 обговорили технічне завдання на встановлення системи, яку замовник мав намір встановити в офісі за адресою: м. Київ, пр-т Московський (офісний центр). Зазначена система повинна була забезпечувати встановлення відеокамер та прихованого аудіо контролю.

Також під час телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив особі на ім`я ОСОБА_6 про те, що вартість спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме: відеоспостереження та негласного аудіо контролю приміщення, а також робіт по їх встановленню в приміщенні вищезазначеного офісу, яке надасть особа на ім`я ОСОБА_6 , становитиме 600 доларів США та 3000 грн. відповідно.

Приблизно наприкінці квітня 2014 року ОСОБА_4 провів зустріч із замовником в приміщенні офісу 305, який розташований на третьому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де вони узгодили місця встановлення технічних засобів відеоспостереження та аудіо контролю, після чого ОСОБА_4 отримав ключі від зазначеного офісу для безперешкодного встановлення засобів відеоспостереження та негласного аудіо контролю приміщення.

30.05.2014 року особа на ім`я ОСОБА_6 , на виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 10.04.2014 року за попередньою домовленістю зустрілася з ОСОБА_7 біля ресторану Макдональдс поблизу станції метро Лук`янівська у м. Києві, де передала останньому передоплату у розмірі 2000 гривень для закупівлі спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та супутніх матеріалів для їх монтажу.

05.06.2014 року ОСОБА_4 , з метою встановлення у офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , засобів відеоспостереження та негласного аудіо контролю, придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, після чого розпочав монтажні роботи по встановленню їх у вищезазначеному офісі з маскуванням окремих елементів системи у будівельні конструкції.

11.06.2014 року ОСОБА_4 завершив роботи по встановленню у будівельних конструкціях офісного приміщення АДРЕСА_3 та налагодженню функціонування спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Після цього ОСОБА_4 зателефонував особі на ім`я ОСОБА_6 та повідомив про виконання робіт по встановленню засобів відеоспостереження та негласного аудіо контролю у вищезазначеному офісі, на що останній повідомив, що для перевірки виконаних робіт та здійснення розрахунку прийде особа на ім`я ОСОБА_8 .

Цього ж дня, у період часу з 12 год. 00 хв. до 12 год. 20 хв., ОСОБА_4 продемонстрував особі на ім`я ОСОБА_8 за допомогою ноутбука роботу встановлених технічних засобів негласного отримання інформації та збув останньому зазначені технічні засоби шляхом передачі йому у користування в змонтованому стані, за що ОСОБА_4 отримав 600 доларів США та 1000 грн.

11.06.2014 року у ході огляду місця події у приміщенні офісу № 305 будинку АДРЕСА_2 виявлено та вилучено три відеокамери HIKVISION, комплект радіоуправління відеореєстратор HIKVISION та ноутбук SAMSUNG серійний номер ZNCD93BZ200F, а також отримані ОСОБА_4 у якості оплати 600 доларів США та 1000 грн.

Відповідно до висновку експерта № 51/3 від 27.11.2014 року вилучені у ході огляду місця події 11.06.2014 року три відеокамери HIKVISION (комбіновані цифрові пристрої з датчиком руху, відеокамерою та мікрофоном), комплект радіоуправління, відеореєстратор HIKVISION DS-7604 та ноутбук у комплексі відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив викладені вище фактичні обставини.

Зокрема ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що у квітні 2014 року він, знаходячись у м. Києві, вирішив за грошову винагороду незаконно придбати та збути спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації.

Усвідомлюючи, що відеоспостереження та негласний аудіо контроль є протизаконним та кримінально караним діянням, він запропонував особі на ім`я ОСОБА_6 встановити в одному із офісних приміщень засоби відеоспостереження та негласного аудіо контролю.

З цією метою, він у телефонному режимі домовився з особою на ім`я ОСОБА_6 про встановлення системи відеоспостереження та негласного аудіо контролю, замовник мав намір встановити її в офісі за адресою: АДРЕСА_4 .

Також під час телефонної розмови він повідомив особі на ім`я ОСОБА_6 про те, що вартість вказаної системи та її встановлення в приміщенні офісу, становитиме 600 доларів США та 3000 грн. відповідно.

Приблизно наприкінці квітня 2014 року він провів зустріч із замовником в приміщенні офісу 305, який розташований на третьому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, пр-т Московський, 8, корпус 1, де було узгоджено місця встановлення технічних засобів відеоспостереження та негласного аудіо контролю, після чого ОСОБА_4 отримав ключі від зазначеного офісу для можливості встановлення даної системи.

30.05.2014 року він з особою на ім`я ОСОБА_6 за попередньою домовленістю зустрілася біля Макдональдс поблизу станції метро Лук`янівська, де отримав передоплату у розмірі 2000 гривень для закупівлі елементів системи та засобів її монтажу.

05.06.2014 року він придбав у невідомих йому осіб спеціальні технічні засоби відеоспостереження та негласного аудіо контролю, після чого розпочав монтажні роботи по встановленню у офісі даної системи з маскуванням окремих її елементів, які закінчив 11.06.2014 року. Після цього він зателефонував особі на ім`я ОСОБА_6 та повідомив про закінчення виконання замовлення, на що останній повідомив, що для перевірки виконаних робіт та здійснення розрахунку прийде особа на ім`я ОСОБА_8 . Цього ж дня, у період часу з 12 год. 00 хв. до 12 год. 20 хв., він продемонстрував особі на ім`я ОСОБА_8 за допомогою ноутбука роботу встановлених технічних засобів та отримав 600 доларів США та 1000 грн.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 359 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, що виразились у незаконному придбанні та збуті спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв слідству та вперше вчинив кримінальне правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, та те що обвинувачений за місцями проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, оскільки цей вид покарання, за встановлених обставин, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При вирішенні питання про долю речових доказів, суд виходить з положень п.п. 1, 3, ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 370, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Речові докази, а саме:

- грошові кошти у сумі 600 доларів США та 1000 грн., що знаходяться на зберіганні ПАТ Державний експортно-імпортний банк України згідно прибутково позабалансового ордеру № 3860 від 09.07.2014 року залишити за належністю ГУ СБУ у м. Києві та Київській області;

- три відеокамери HIKVISION (комбіновані цифрові пристрої з датчиком руху, відеокамерою та мікрофоном), комплект радіоуправління, відеореєстратор HIKVISION DS-7604, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ГУ СБУ у м. Києві та Київській області за квитанцією № 284 - знищити;

- ноутбук SAMSUNG ZNCD 93BZ200F, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ГУ СБУ у м. Києві та Київській області за квитанцією № 284 конфіскувати в дохід держави.

Судові витрати по справі, пов`язані з проведенням залученням експерта у розмірі 1 475 грн. 04 коп. - стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя