У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Косарєва В.І., Коротких О.А.

з участю прокурора

Пересунька С.В.

розглянула в судовому засіданні в
м.Київ “ 29 “ липня 2008 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. та касаційним
поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної
інстанції, на судові рішення відносно ОСОБА_1..

Вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 3 липня
2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин
України, не має судимості,

засуджений за ст.368 ч.1 КК України
до штрафу в розмірі 15 000 грн. із позбавленням права займати посади в органах
лісового господарства, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків, строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь потерпілого ОСОБА_2. 1 800 грн. відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2007
року вирок щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

ОСОБА_1. визнаний винуватим у тому, що він, працюючи директором Долинського
спеціалізованого агролісгоспу і будучи службовою особою, 19 лютого 2007 року, в
кабінеті директора Долинського САЛГ у м.Долина Івано-Франківської області за
виконання в інтересах того, хто дав хабара, дії з використанням свого
службового становища (за виділення приватному підприємцю ОСОБА_2. лісосіки під
розробку, оформлення та підписання на це документів) одержав від ОСОБА_2.
незаконну винагороду матеріального характеру - 1 000 доларів США, що в
перерахунку на національну валюту становило 5 050 грн., а також 5 000 грн..

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. просить скасувати судові рішення
щодо нього та закрити справу провадженням, посилаючись на однобічність і
неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, оскільки гроші були отримані не як хабар, а в якості оплати
за договором; на незаконне визнання ОСОБА_2. потерпілим та стягнення на його
користь моральної шкоди, оскільки судом виключено кваліфікуючу ознаку вимагання
хабара; на те, що апеляційний суд порушив вимоги ст.377 КПК України, відхиливши
його апеляцію без належного обґрунтування.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати судові рішення відносно
ОСОБА_1. і направити справу на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та надмірною м'якістю призначеного
покарання, оскільки суд першої інстанції безпідставно перекваліфікував дії
ОСОБА_1. з ч.2 на ч.1 ст.368 КК України, допустив помилку при формулюванні
обвинувачення, яке визнав доведеним, безпідставно звузив сферу застосування
додаткового покарання, а суд апеляційної інстанції порушив правила ст.377 КПК
України, не навівши підстав, через які визнав необґрунтованими апеляції сторони
обвинувачення, та допустив помилки в описово-мотивувальній частині ухвали.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав за необхідне повернути справу
на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання і скарги, колегія суддів вважає, що касаційне
подання і скарга засудженого підлягають частковому задоволенню на наступних
підставах.

Згідно зі ст.365 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється
апеляційним судом у межах апеляції. Зміст ухвали апеляційного суду повинен
відповідати вимогам, зазначеним у ст.377 КПК України.

Як на підстави, через які апеляції прокурора, потерпілого і захисника
засудженого було визнано не обґрунтованими, суд апеляційної інстанції
констатував в ухвалі, що судом було здобуто достатньо доказів винуватості
ОСОБА_1., що суд першої інстанції зробив обґрунтовані висновки, правильно
кваліфікував діяння засудженого та призначив йому покарання з урахуванням
обставин справи, а також навів в ухвалі дані про отримання ОСОБА_1. помічених
грошей у присутності понятих та показання потерпілого ОСОБА_2. про те, що
засуджений вимагав у нього хабара.

Однак кваліфікуюча ознака вимагання хабара не знайшла підтвердження при
судовому розгляді справи, а висновок місцевого суду про відсутність такої
ознаки названий в ухвалі обґрунтованим. Разом із тим захисник засудженого в
апеляції звертав увагу суду на те, що за таких обставин визнання ОСОБА_2.
потерпілим та стягнення на його користь морального відшкодування є
неправомірним.

Сам же потерпілий просив не лише обтяжити покарання ОСОБА_1. та
кваліфікувати його дії за ч.2 ст.368 КК України, але й збільшити розмір
відшкодування йому моральної шкоди.

Прокурор, зокрема, у доповненні до апеляції стверджував про безпідставне
звуження сфери застосування додаткового покарання у виді позбавлення права
займати певні посади.

Належних висновків із приводу доводів апеляцій в ухвалі апеляційного суду
не наведено.

Зазначене порушення вимог кримінально-процесуального закону колегія суддів
вважає істотним, оскільки це порушення перешкодило суду апеляційної інстанції
постановити законне і обґрунтоване рішення, у тому числі стосовно дотримання у
даній справі принципів повноти і всебічності дізнання, досудового і судового
слідства та відповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам
справи, що є виключною компетенцією апеляційного суду у справах, де вирок
постановлено місцевим судом. У зв'язку з викладеним, ухвала підлягає скасуванню
через істотне порушення кримінально-процесуального закону, а кримінальна справа
- направленню на новий апеляційний розгляд, при якому суду апеляційної
інстанції належить ретельно перевірити доводи поданих на вирок апеляцій,
врахувати також аргументи, що викладені в касаційній скарзі та касаційному
поданні стосовно незаконності вироку, і постановити обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, -

у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1. та касаційну подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2007
року відносно ОСОБА_1 скасувати, справу направити на новий апеляційний розгляд.

судді:

Синявський О.Г. Косарєв
В.І. Коротких О.А.