Провадження №1-кп/761/26/2015
В И Р О К
іменем України
18 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

обвинуваченої ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001091 відносно

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2013 р. за ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_17 06 жовтня 2011 року, у невстановлений в ході досудового слідства час, відповідно до попередньої домовленості, зустрілась біля ТЦ «Квадрат», розташованого по вул. Білоруській, 2 в м. Києві, з раніше знайомою ОСОБА_11 , та вирішила шляхом обману заволодіти грошовими коштами останньої. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_17 , вводячи в оману ОСОБА_11 , користуючись давніми відносинами, запропонувала останній свої послуги по обміну іноземної валюти на гривні за вигідним курсом. Не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , будучи впевненою у правильності і добросовісності дій останньої, знаходячись за вищевказаною адресою, 06 жовтня 2011 року, у невстановлений час, з метою обміну у національну валюту, передала ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 1672 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення згідно офіційного курсу НБУ /1 долар США - 7,972700 грн./, становило 13330 грн. 35 коп. Крім того, ОСОБА_11 будучи впевненою у правильності і добросовісності дій

ОСОБА_17 , знаходячись за вищевказаною адресою, 06 жовтня 2011 року, у невстановлений час, з метою обміну у національну валюту, передала їй грошові кошти в сумі 8277 євро. На момент вчинення кримінального правопорушення офіційний курс НБУ обміну євро становив 10, 633 190 грн. за 1 євро, тобто 80010грн. 91коп. Після цього, ОСОБА_17 з метою створення хибної уяви у ОСОБА_11 щодо добросовісності своїх дій, протягом лютого 2012 року частинами повернула останній грошові кошти загальною сумою 56 341 грн.

В подальшому, ОСОБА_17 не виконала взятих на себе зобов`язань, а розпорядилась грошовими коштами ОСОБА_18 в сумі 37000 грн. 26 коп. на власний розсуд, чим заподіяла останній матеріальної шкоди.

Крім того, 06 січня 2012 року ОСОБА_17 , відповідно до попередньої домовленості, зустрілась із раніше знайомим ОСОБА_12 у приміщенні ресторану «Тіроль», розташованого по вул. Прорізній, 10 в м. Києві. Достовірно знаючи, що ОСОБА_12 має у розпорядженні великі суми грошових коштів, ОСОБА_17 вирішила заволодіти ними шляхом шахрайства. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_17 повідомила останньому завідомо неправдиві відомості про те, що здійснить з його коштами в сумі 200000 гривень фінансові операції, в результаті яких він отримає відсотки в сумі 40 000 гривень. ОСОБА_12 , будучи введеним в оману, не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_17 та довіряючи їй, під час зустрічі 06 січня 2012 року, у невстановлений час, знаходячись на перехресті вулиць Прорізної та Б. Грінченка в м. Києві, передав останній грошові кошти в сумі 200000 грн. Після цього, ОСОБА_17 з метою створення хибної уяви у останнього щодо добросовісності своїх дій, протягом лютого 2012 року частинами повернула останньому грошові кошти загальною сумою 50 000 грн.

В подальшому ОСОБА_17 не виконала взятих на себе зобов`язань, а розпорядилась грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 150 000 грн. на власний розсуд, чим заподіяла останньому матеріальної шкоди у великих розмірах.

Крім того, 26 березня 2012 року, ОСОБА_17 , відповідно до попередньої домовленості зустрілась по АДРЕСА_2 із раніше знайомим ОСОБА_19 . Достовірно знаючи, що ОСОБА_20 володіє грошовими коштами у великих розмірах та має необхідність в обміні їх на іноземну валюту, ОСОБА_17 вирішила заволодіти ними шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_17 повідомила ОСОБА_21 завідомо неправдиві відомості про те, що здійснить обмін його грошових коштів на долари США за вигідним курсом. Будучи введений в оману та не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , знаходячись за вищевказаною адресою, приблизно о 15 годині 26 березня 2012 року, передав останній грошові кошти в сумі 800 000 грн. з метою обміну їх на долари США. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_22 , ОСОБА_17 зустрілась з ним 3 квітня 2012 року о 13 годині біля ТЦ «Променада» по вул. Овруцькій, 18 в м. Києві, звідки вони разом прослідували у ресторан «Сорі бабцю», розташований по вул. П. Майбороди, 8 в м. Києві. Знаходячись у приміщенні зазначеного ресторану, ОСОБА_17 , з метою особистого збагачення за рахунок коштів ОСОБА_22 , переконала останнього у тому, що має можливість здійснити обмін його грошових коштів на долари США за вигідним курсом. Будучи введений в оману та не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_17 , ОСОБА_20 передав останній, грошові кошти в сумі 1 118 300 грн. Отримані від ОСОБА_22 протягом 26 березня - 3 квітня 2012 року грошові кошти загальною сумою 1918300 грн. ОСОБА_17 зобов`язалась повернути 17 квітня 2012 року у доларах США, однак своїх зобов`язань не виконала, а розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_21 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, 19 березня 2012 року ОСОБА_17 , відповідно до попередньої домовленості, зустрілась біля ресторану «Фелічіта» по проспекту Миру, 13 в м. Києві із раніше знайомою ОСОБА_23 . Достовірно знаючи, що ОСОБА_24 має у розпорядженні великі суми грошових коштів, якими сплачує банківський кредит, ОСОБА_17 вирішила заволодіти ними шляхом обману. Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_17 запропонувала ОСОБА_24 свої послуги по обміну валют за вигідним курсом. ОСОБА_10 , будучи впевненою у правильності і добросовісності дій ОСОБА_17 , знаходячись за вищевказаною адресою, 19 березня 2012 року приблизно о 19 годині, передала останній грошові кошти в сумі 800 000 грн. з метою обміну їх на долари США. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , відповідно до попередньої домовленості, зустрілась із останньою 21 березня 2012 року у невстановлений час у приміщенні ресторану «Фелічіта» по проспекту Миру, 13 в м. Києві, де під приводом обміну валют, отримала від неї грошові кошти в сумі 90000 грн., не маючи наміру їх повернути. Не зупиняючись на досягнутому злочинному результаті, продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , відповідно до попередньої домовленості, зустрілась із останньою 26 березня 2012 року приблизно о 15 годині у приміщенні ресторану «Челентано» по вул. Ревуцького, 38/1 в м. Києві. Під час зустрічі, ОСОБА_10 , будучи введена в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_17 та довіряючи останній, передала їй грошові кошти в сумі 20000 Євро. На момент вчинення кримінального правопорушення офіційний курс НБУ обміну євро становив 10,574664 грн. за 1 євро, тобто 211 493 грн. 28 коп. Вказані грошові кошти ОСОБА_17 зобов`язувалась обміняти на долари США за вигідним курсом. Отримавши шляхом обману грошові кошти ОСОБА_10 , ОСОБА_17 розпорядилась ними на власний розсуд.

Продовжуючи виконувати свій злочинний намір по заволодінню грошовими коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_17 зустрілась із останньою 29 березня 2012 року на перехресті вулиць Інституська та Липська в м. Києві, з метою отримання від останньої грошових коштів під приводом обміну в іноземну валюту за вигідним курсом. Будучи впевненою у правильності і добросовісності дій ОСОБА_17 , та введена в оману щодо її дійсних намірів, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_24 приблизно о 18 годині того ж дня, передала останній грошові кошти в сумі 146 000 грн. Отримавши зазначену суму грошових коштів, ОСОБА_17 не виконала наданих зобов`язань та розпорядилась ними на власний розсуд.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_24 під приводом обміну валют за вигідним курсом, ОСОБА_17 зустрілась із останньою 3 квітня 2012 року приблизно о 13 годині по вул. П. Майбороди, 8 в м. Києві. Знаходячись у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вищевказаною адресою, та будучи введена в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_17 і довіряючи останній, ОСОБА_24 передала їй грошові кошти в сумі 470 000 грн., які ОСОБА_17 зобов`язувалась обміняти на долари США за вигідним курсом. Заволодівши протягом 19 березня - 3 квітня 2012 року шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_24 на загальну суму 1 717 493 грн. 28 коп., ОСОБА_17 не повернула їх власнику, а розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_17 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнала, та пояснила суду, що в кінці березня 2011 року вона познайомилась з ОСОБА_9 під час зустрічі з ОСОБА_10 в банку, в якому остання працювала начальником відділення. ОСОБА_10 представила їй ОСОБА_9 як близького друга та клієнта її банку. В подальшому, до 23.04.2012 року, вона його не бачила та ніяких зустрічей у них не було, оскільки батько її був у важкому стані, і вона весь час перебувала в м. Біла Церква та опікувалась ним. Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько, і у зв`язку з її важким психологічним станом, вона вирішила 22.04.2012 року поїхати до своєї подруги ОСОБА_10 до м. Києва. Того ж дня, вона зустрілась разом з ОСОБА_10 у неї вдома, за адресою: АДРЕСА_3 та залишилась у неї ночувати. На наступний день, 23.04.2012 року ОСОБА_10 підвезла її до свого офісу, де вони випили кави, поговорили та через декілька хвилин вийшли з банку, де вона побачила, що під`їхав ОСОБА_9 на своєму автомобілі світлого кольору, та відкривши вікно в автомобілі запропонував їй та ОСОБА_10 присісти в його автомобіль. Після чого вона сіла на переднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_10 на заднє, та ОСОБА_9 повідомив, що зараз піде розмова про гроші та почав запитувати її чи брала вона гроші у ОСОБА_10 , про їх кількість та дату повернення. На що вона відповіла, що зверталась з проханням до ОСОБА_10 про позику грошей у сумі 10 000 доларів США, однак остання повідомила, що не має можливості позичити гроші, але у неї є знайома ОСОБА_18 , яка зможе їй допомогти, та ОСОБА_18 передала грошові кошти, а саме: 8277 євро та 1672 доларів США через ОСОБА_10 , а вона в свою чергу, борг повертала ОСОБА_18 через ОСОБА_10 . ОСОБА_9 почувши це, почав їй погрожувати та говорити, що ті кошти, які вона брала у ОСОБА_18 , це насправді його кошти, і що їй необхідно повернути та сплатити відсотки, загальна сума складала 1918300 грн. При цьому, вона повинна повернути ОСОБА_10 , 17.04.2012 року в розмірі 800 000 грн., і повинна була написати розписку на ім`я ОСОБА_9 , датовану 17.04.2012 року про те, що вона поверне 800 000 грн., а також відсотки за користування грошовими коштами в сумі 1118300 грн. Після чого вона почала заперечувати та повідомила ОСОБА_9 , що залишок боргу, який вона мала перед ОСОБА_18 , складав 25 000 гривень і вона була готова їх повернути в той же день. Після чого ОСОБА_9 закрив двері, схопив її за волосся та вдарив її декілька разів, погрожуючи при цьому, та під тиском заставив її написати на його ім`я розписку. Побоюючись за своє життя, вона під тиском написала дві розписки, відповідно до яких вона, нібито у ОСОБА_10 взяла 19.03.2012 року грошові кошти у розмірі 800 000 гривень та зобов`язалась їх повернути до 17.04.2012 року. Другу розписку написала на ім`я ОСОБА_9 , про те, що сума боргу складала 800 000 гривень а відсотки та моральні збитки складали на суму 1 118 300 гривень. ОСОБА_10 в цей час була шокована діями ОСОБА_9 , та відчинивши двері автомобіля вибігла з нього, залишивши боргову розписку на своє ім`я в салоні автомобіля. Після чого вона почала кричати та просити допомоги, ОСОБА_9 , побоюючись того, що їх міг хтось почути, включив двигун автомобіля і рушив в невідомому напрямку. Доїхавши до лісосмуги, яка розташована в районі Гідропарк, ОСОБА_9 зупинив автомобіль та почав її лупцювати та погрожувати їй. Побоюючись за своє життя, вона попросила його, щоб він дав їй можливість зателефонувати особі, яка зможе привести гроші, на що він погодився та надав їй можливість зателефонувати. Вона зателефонувала до свого знайомого ОСОБА_12 та повідомила йому, що їй необхідно грошові кошти у великих розмірах, почувши її схвильований голос, він запитав де вона знаходиться та повідомив, що приїде. Через деякий час під`їхав ОСОБА_12 і зателефонував їй на мобільний телефон та повідомив, що він вже на місці і їй необхідно пересісти в його автомобіль. Після чого, вона повідомила ОСОБА_9 , що їй необхідно сісти в автомобіль та забрати гроші, на що він відкрив двері та вона пересіла в автомобіль ОСОБА_12 , де побачивши її він, був шокований її виглядом, та запропонував поїхати до міліції з метою написати заяву щодо неправомірних дій ОСОБА_9 до неї. Приїхавши до Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві, вона написала заяву щодо неправомірних дій по відношенню до неї від ОСОБА_9 . Так, 24.04.2012 р. за нею заїхав ОСОБА_12 з метою поїхати до судмедекспертів щоб зняти побої, які їй наносив ОСОБА_9 . По дорозі їй на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_9 та знову почав погрожувати її життям. Після чого, вона нікому нічого не повідомляючи, поїхала з міста до АР Крим, де влаштувалась на роботу, а згодом її затримала міліція та повідомила, що відносно неї відкрита кримінальна справа, і вона оголошена в розшук. Крім того, повідомила, щодо ОСОБА_25 та Стадник не заперечує наявність зобов`язань та готова повернути залишок грошей, а твердження ОСОБА_18 щодо надання їй грошових коштів з метою конвертації є неправдивими, оскільки на той момент вона не працювала та перебувала на обліку у центрі зайнятості та до банківських установ ніякого відношення не мала.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, її винуватість підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

· показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка суду повідомила, що вона знає ОСОБА_17 з 2004 року, та мала з неї ділові відносини щодо обміну валюти. Так, 19 березня 2012 року вона зустрілась разом з ОСОБА_17 біля ресторану «Фелічіта» по проспекту Миру, 13 в м. Києві з метою передачі останній грошових коштів в сумі 800 000 грн. з метою обміну їх на долари США. Передавши їй першу суму для обміну, вона в подальшому зустрілася з ОСОБА_17 21 березня 2012 року у приміщенні ресторану «Фелічіта» по проспекту Миру, 13 в м. Києві, та в передала ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 90 000 грн., з метою обміну їх на долари США. В подальшому, вона знову 26 березня 2012 року, у приміщенні ресторану «Челентано» по вул. Ревуцького, 38/1 в м. Києві, передала ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 20000 Євро, які ОСОБА_17 зобов`язувалась обміняти на долари США за вигідним курсом. Для посвідчення факту передачі грошових коштів, ОСОБА_17 19.03.2012 року власноручно написала та передала їй розписку про отримання грошових коштів. В подальшому, 29 березня 2012 року вона знову зустрілась з ОСОБА_17 на перехресті вулиць Інституська та Липська в м. Києві, та передала останній грошові кошти в сумі 146 000 грн., та 3 квітня 2012 року по АДРЕСА_4 вона передала ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 470 000 грн., які ОСОБА_17 зобов`язувалась обміняти на долари США за вигідним курсом. Таким чином, вона передала ОСОБА_17 грошові кошти на загальну суму 1 717 493 грн. При цьому, незважаючи на їх домовленості, ОСОБА_17 перестала виходити на зв`язок та зникла, після чого вона звернулась до правоохоронних органів з заявою про злочин;
-показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка суду повідомила, що знайома з ОСОБА_10 , яка повідомила їй, що має знайому ОСОБА_17 , яка здійснює обмін валют по вигідному курсу. Так, вона 06 жовтня 2011 року зустрілась за попередньою домовленістю з ОСОБА_17 біля ТЦ «Квадрат», розташованого по вул. Білоруській, 2 в м. Києві. Будучи впевненою у правильності і добросовісності дій ОСОБА_17 , вона передала ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 1 672 доларів США, та 8 277 Євро, з метою їх подальшого обміну на гривні. Для посвідчення факту передачі грошових коштів, ОСОБА_17 06.10.2011р. власноручно написала та передала їй розписку про отримання грошових коштів. Після цього, ОСОБА_17 , протягом лютого 2012 року частинами повертала їй грошові кошти, а всього повернула на загальну суму 56 341 грн. При цьому, в подальшому ОСОБА_17 не виконала взятих на себе зобов`язань, не повернула їй грошові кошти в сумі 45 000 грн., та зникла. Вона намагалась відшукати з ОСОБА_17 зв`язок та з`ясувати в чому проблема. Так, ОСОБА_17 на зв`язок не виходила, у зв`язку з чим вона звернулась до міліції та написала заяву з приводу заволодіння ОСОБА_17 її грошовими коштами;

-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду повідомив, що його з ОСОБА_26 познайомила ОСОБА_10 у 2011 році. Він мав ділові відносини з ОСОБА_17 у 2011 році з приводу купівлі валюти. Так, у березні 2012 року, йому необхідна була допомога ОСОБА_17 для здійснення купівлі валюти, після чого вирішив їй зателефонувати, але вона не відповідала на дзвінки. Після чого він попросив ОСОБА_10 , щоб ОСОБА_17 зателефонувала йому. Так, ОСОБА_17 зателефонувала до нього та він повідомив, що йому необхідно придбати 250 тис. доларів США в строк до 17 квітня 2012 року, оскільки мав намір купувати квартиру. Домовившись про зустріч з ОСОБА_17 , вони 26 березня 2012 року зустрілися по АДРЕСА_2 , де він передав ОСОБА_17 частину коштів, а саме: 800000 грн. з метою обміну їх на долари США. Після чого, вони знову зустрілися 03 квітня 2012 року, біля ресторану «Сорі Бабцю», по вул. П. Майбороди 8, в м. Києві, де він в присутності ОСОБА_10 передав ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 1 118 300 грн., та дійшли згоди, що ОСОБА_17 поверне грошові кошти у доларах США 17 квітня 2012 року. Однак, 17 квітня 2012 року, йому зателефонувала ОСОБА_17 та повідомила, що не зможе віддати вчасно грошові кошти, оскільки відбулась пролонгація, після чого вони зустрілися і ОСОБА_17 повідомила, що зможе повернути кошти 20 квітня 2012 року. 21 квітня 2012 року, він зустрівся з ОСОБА_17 та вирішив відвезти її в міліцію, оскільки вона не повертала йому кошти. По дорозі, коли вони їхали на телефон ОСОБА_17 писали смс-повідомлення та телефонували незнайомі йому люди, після чого ОСОБА_17 повідомила, що біля станції метро «Героїв Дніпра» готова віддати один мільйон гривень, а пізніше решту. В подальшому вони попрямували в обумовлене місце, куди приїхав автомобіль марки «Мерседес» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_17 попрямувала до нього та сіла в салон вказаного автомобіля, де в подальшому вийшла з нього та повідомила, що їй необхідно поїхати в офіс та там забрати кошти. Не повіривши їй, він запропонував на власному автомобілі підвести ОСОБА_17 , на що вона повідомила, що їй необхідно сказати тим людям, які перебуваються в автомобілі марки «Мерседес», після чого сіла у вищевказаний автомобіль та поїхала в невідомому напрямку. Він переслідуючи автомобіль марки «Мерседес», в якому була ОСОБА_17 , наздогнав біля пам`ятника «Засновникам Києва» на вул. Дніпровська Набережна в м. Києві, з якого вийшло 3 чоловіки, серед яких був ОСОБА_12 та які повідомили, що йдуть на корабель до особи, яка віддасть гроші. Після чого ОСОБА_17 зникла та більше на зв`язок не виходила. Крім того, повідомив, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вирішено з ОСОБА_17 стягнути на його користь грошові кошти. Також на підтвердження своїх показань надав диск з відеозаписом, згідно якого обвинувачена особисто підтвердила факт отримання нею грошових коштів від потерпілої, який був оглянутий судом;

-показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який суду повідомив, що ОСОБА_17 повідомила йому завідомо неправдиві відомості про те, що здійснить з його коштами в сумі 200000 гривень фінансові операції, в результаті яких він отримає відсотки в сумі 40000 гривень. Він будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_17 , довіряючи їй, під час зустрічі в 2012 році, знаходячись на перехресті вулиць Прорізної та Б. Грінченка в м. Києві, передав ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 200 000 гривень. Після чого, ОСОБА_17 , написала та передала йому розписку про отримання грошових коштів. Після цього, ОСОБА_17 протягом лютого 2012 року частинами повертала йому грошові кошти на загальну суму 50 000 грн. Але влітку в 2012 році він втратив з ОСОБА_17 зв`язок, та остання не повернула йому грошові кошти в сумі 150 000 грн. На даний час претензій матеріального характеру до ОСОБА_17 не має;

-показаннями свідка ОСОБА_27 , який суду повідомив, що у вересні 2011 року познайомився з ОСОБА_10 , яка повідомила йому, що має знайому ОСОБА_17 , яка здійснює обмін валют по вигідному курсу та на цьому можливо заробити кошти. З початку жовтня він разом з ОСОБА_17 провів першу операцію щодо обміну грошових коштів, за яку він ОСОБА_17 для обміну дав 60 тис. грн. та взяв від ОСОБА_17 розписку про отримання грошових коштів. В подальшому, між ним та ОСОБА_17 склались договірні відносини, і він розписки з ОСОБА_17 не брав, та неодноразово через ОСОБА_10 передавав грошові кошти. Крім того, повідомив суду, що ОСОБА_17 зустрілась із ОСОБА_10 3 квітня 2012 року, під час цієї зустрічі він був присутнім, і довіряючи ОСОБА_17 , ОСОБА_10 передала останній грошові кошти в сумі 470 000 грн., які ОСОБА_17 зобов`язувалась обміняти на долари США за вигідним курсом. При цьому, в подальшому ОСОБА_17 перестала виходити на зв`язок. Також зазначив, що ОСОБА_17 йому також винна грошові кошти, але за відсутності письмових доказів не звертався до міліції з заявою про залучення як потерпілого.

Крім того, винуватість ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом, а саме:

· даними заяви від 14.05.2012 року, згідно якої ОСОБА_28 звернулася до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві з повідомленням про вчинення злочину щодо неї з боку ОСОБА_17 ;
· даними заяви від 22.06.2012 року, згідно якої ОСОБА_12 звернувся до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві з повідомленням про вчинення злочину щодо нього з боку ОСОБА_17 ;
· даними протоколу усної заяви про злочин від 27.09.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського РУГУ з повідомленням про те, що ОСОБА_17 наприкінці березня 2012 року по вул. Ревуцького 36/2, в м. Києві, зловживаючи довірою, шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 1918300 грн. та по 27.09.2012 року не повернула;
· даними протоколу усної заяви про злочин від 26.07.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_10 звернулася до Шевченківського РУГУ з повідомленням про те, що ОСОБА_17 в квітні 2012 року по вул. Багговутівський в м. Києві, шахрайським способом заволоділа грошовими коштами в сумі 1717000 грн.;
· даними протоколу усної заяви про злочин від 27.04.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_9 звернувся до Дарницького РУГУ з повідомленням про те, що ОСОБА_17 у період часу з 01.03.2012 до 16.03.2012 по вул. А. Глушкова 13б, в м. Києві, шахрайським способом заволоділа 1918300 грн.;
· даними протоколу огляду від 16.09.2013 року, відповідно до якого оглянуто білий аркуш паперу, на якому міститься розписка ОСОБА_17 про отримання нею грошових коштів в розмірі 1672 долара, 8277 євро, у ОСОБА_28 та зобов`язується повернути в повному обсязі;
· даними постанови про визнання речових доказів від 16.09.2013 року, згідно якої визнано речовим доказом надану потерпілою ОСОБА_28 розписку, написану ОСОБА_17 ;
· даними постанови про визнання речових доказів від 21.09.2013 року, згідно якої визнано речовим доказом надану потерпілим ОСОБА_9 розписку, написану ОСОБА_17 ;
· даними протоколу огляду від 20.09.2013 року, згідно якого оглянуто аркуш білого паперу, на якому міститься розписка ОСОБА_17 про отримання нею грошових коштів в розмірі 240000 грн. у ОСОБА_12 та зобов`язується повернути до 15 березня 2012 року. Розписка датовано та завірена підписом 06.01.2012 року;
· даними постанови про визнання речових доказів від 20.09.2013 року, згідно якої надану потерпілим ОСОБА_12 розписку, написану ОСОБА_17 , визнано речовим доказом;
· даними протоколу огляду від 01.10.2013 року, згідно якого оглянуто аркуш білого паперу, на якому міститься розписка ОСОБА_17 про отримання нею коштів в розмірі 800 000 грн. у ОСОБА_10 . Розписка датована та завірена підписом 19.03.2012 року;
· даними постанови про визнання речових доказів від 01.10.2013 року, згідно якої надану потерпілою ОСОБА_10 розписку, написану ОСОБА_17 , визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_10 ;
· речовими доказами розписками, які були оглянуті судом.

Суд вважає неспроможними доводи сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими, оскільки досліджені судом письмові та речові докази отримані в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законом, відповідно до ст. 93 КПК України.

Доводи та скарги обвинуваченої щодо наявних порушень при проведенні досудового розслідування суд не бере до уваги, оскільки в судовому засіданні будь-яких даних, які б обґрунтовано свідчили про такі факти, в тому числі й порушення права обвинуваченої на захист, судом не встановлено.

Невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні злочинів та посилання на обмову її потерпілим, суд вважає засобом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини, та дає критичну оцінку показанням останньої, які є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами, та спростовуються показаннями потерпілих та свідка ОСОБА_27 , які є логічними та послідовними, а також узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Крім того, як потерпілі, так і свідок ОСОБА_27 , зазначили, що до події злочину з обвинуваченою були знайомі та перебували в ділових стосунках та жодних підстав обмовляти ОСОБА_17 у них немає, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про неспроможність показань обвинуваченої щодо її обмови з боку як потерпілих, так і свідка.

Показання свідка ОСОБА_29 в судовому засіданні суд не приймає до уваги, оскільки вони за своїм змістом не несуть доказового значення.

Таким чином, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_17 в умисних діях, які виразились: у заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайстві/, та кваліфікує її дії за ч.1 ст.190 КК України; крім того, у заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайстві/, вчиненому повторно, у великих розмірах, та кваліфікує її дії за ч.3 ст.190 КК України; крім того, у заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайстві/, вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, та кваліфікує її дії за ч.4 ст.190 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_17 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини провадження, відношення до скоєного, дані про особу обвинуваченої.

Так, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_17 судом враховуються дані про її особу, яка має місце реєстрації та постійного проживання, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, її вік та стан здоров`я, при цьому сім`ї не має, офіційно не працювала, тривалий час ухилялась від досудового слідства в зв`язку з чим перебувала у розшуку.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_17 , судом не встановлено.

Судом враховано думку потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_17 , які вважають, що з урахуванням особи обвинуваченої, конкретних обставин провадження, заперечення вини та відсутності відшкодування заподіяних збитків, обвинуваченій має бути призначено покарання лише у виді позбавлення волі та на максимальний строк, передбачений санкцією статті інкримінованих злочинів.

З урахуванням наведеного, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_17 та попередження вчинення нею нових злочинів призначення покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі, з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Оскільки ОСОБА_17 вчинила злочин до постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, від 29.10.2013 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання ОСОБА_17 визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України.

При цьому, встановлені судом обставини вчинення злочину, ставлення обвинуваченої до вчиненого, свідчать в сукупності з переліченими вище даними про особу обвинуваченої про неможливість її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів без ізоляції від суспільства.

Також, передбачених законом підстав для застосування до обвинуваченої ЗУ «Про амністію у 2014 році» суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1918300 грн. не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до наданої в судовому засіданні копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2013 року, яке набрало законної сили, аналогічний спір вирішено, та ухвалено стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 1 918300 гривень.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_17 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, та призначити покарання:
· за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 /два/ роки;
· за ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років;
· за ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 /вісім/ років
з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_17 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 /вісім/ років з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 29.10.2013 р., остаточно до відбування ОСОБА_17 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 /дев`ять/ років з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_17 обчислювати з 27.07.2013 р.
В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: надані потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , розписки написані ОСОБА_17 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Судді