АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа
№11а-352
2008р. Головуючий у 1-й інс-т.: Рудик Л.М.

Категорія:
ст.222ч.2КК Доповідач: Квятковський А.С

України

7 серпня
2008
року Колегія суддів судової палати в кримінальних
справах Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого: Міщенко О.А.

Суддів:
Квятковського А.С., Полюховича О.І.

При секретарі: Омельчук А.М.

З участю прокурора: Ютовець Н.І.

Захисника: ОСОБА_1

Підсудної: ОСОБА_2

розглянула у відкритому
судовому засіданні у залі апеляційного
суду в м. Рівне апеляцію прокурора - державного
обвинувача по справі на
вирок Гощанського районного
суду від 29 січня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українка,
жителька АДРЕСА_1, раніше не судима,

виправдана
за ст.222 ч.2, ст.366 ч.2 КК України

Судом вирішено питання з речовими доказами по
справі.

Органами досудового слідства
ОСОБА_2 обвинувачувалась у тому, що вона, працюючи головним бухгалтером ТзОВ
„Пустомитимолоко”, яке розташоване в с. Пустомити Гощанського району, будучи
службовою особою, подала органам державної влади - Гощанській міжрайонній
державній податковій інспекції та управлінню сільського господарства Гощанської
районної державної адміністрації завідомо неправдиву інформацію з метою
одержання пільги щодо податку на додану вартість, що завдало великої матеріальної шкоди державі у вигляді
ненадходження до державного бюджету податку на додану вартість за
квітень-червень 2004 року на загальну суму 89 792 грн., чим вчинила шахрайство
з фінансовими ресурсами, що завдало великої
матеріальної шкоди державі.

З
метою одержання пільги з податку на додану вартість, наданої абз.1,3 п.11.21
ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість” по сплаті податку на
додану вартість до державного бюджету переробним підприємствам, які мають
власні переробні потужності, та з метою несплати в бюджет податку на додану
вартість, збільшення за рахунок коштів, незаконно спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам, закупівельної вартості молока за відсутності на балансі ТзОВ
„Пустомитимолоко” власних переробних потужностей для виробництва масла надала
Гощанській МДПІ завідомо неправдиву інформацію, безпідставно включивши в
податкові декларації з податку на додану вартість за квітень-червень 2004 року
суми податку на додану вартість, які повинні сплачуватися до державного
бюджету, для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продане
ним підприємству молоко за квітень 2004 року - 17 473 грн., травень 2004 року -
36 641 грн., за червень 2004 року - 35 678 грн., всього на загальну суму 89 792
грн.

В
порушення вимог ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” до
державного бюджету було не сплачено суму ПДВ, визначену як різниця між
податковими зобов'язаннями від реалізації масла, виробленого не на власних переробних
потужностях, та податковим кредитом звітних періодів за квітень-червень 2004
року.

Крім
того, ОСОБА_2 за відсутності на балансі ТзОВ „Пустомитимолоко” власних
переробних потужностей з метою одержання пільги, наданої абз.1,3 п.11.21 ст.11 Закону України „Про
податок на додану вартість” по сплаті ПДВ до державного бюджету переробним
підприємствам, які мають власні переробні потужності, подала органу державної
влади - управлінню сільського
господарства Гощанської районної державної адміністрації завідомо неправдиву
інформацію, включивши в поданий підприємством попередній розрахунок надходження
і використання податку на додану вартість, нарахованого на обсяги реалізації
молока та молочної продукції у квітні - червні 2004 року, суму податку на
додану вартість, яка повинна сплачуватися до державного бюджету за квітень 2004 року - 17 473 грн., травень 2004 року -
36 641 грн., за червень 2004 року - 35 678 грн., всього на загальну суму 89 792
грн., чим завдала великої матеріальної шкоди державі.

Одночасно, органами досудового
слідства ОСОБА_2 обвинувачувалась у вчиненні службового підроблення, що
спричинило тяжкі наслідки, а саме в тому, що вона, будучи службовою особою, з
метою одержання пільги з податку на додану вартість, встановленої переробним
підприємствам, які мають власні переробні потужності, та несплати в бюджет відповідних
сум податку на додану вартість, збільшення за рахунок коштів, незаконно
спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам,
закупівельної вартості молока за відсутності на балансі ТзОВ „Пустомитимолоко”
власних переробних потужностей для виробництва масла, внесла завідомо
неправдиві відомості до офіційних документів:

-
в податкову декларацію № 1856/28 від 20.05.2004 року переробного підприємства
за квітень 2004 року в розділі III „Розрахунки з бюджетом за звітний період” рядки 18 „чиста сума зобов'язань з ПДВ за поточний звітний період” та 18-1 „позитивне значення”
безпідставно включила для виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продане для підприємства молоко суму податку на додану
вартість, яка повинна сплачуватися до державного бюджету, за квітень 2004
року в сумі 17 473 грн.;

в податкову декларацію переробного
підприємства за травень 2004 року в розділі III „Розрахунки з бюджетом за звітний період” рядки 18
„чиста сума зобов'язань з ПДВ за поточний звітний період” та 18-1 „позитивне значення”
безпідставно включила для виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продане для підприємства молоко суму податку на додану
вартість, яка повинна сплачуватися до державного бюджету, за травень 2004 року
в сумі 36 641 грн.;

в податкову декларацію № 2589/28 від
20.07.2004 року переробного підприємства за червень 2004 року в розділі III „Розрахунки з бюджетом
за звітний період” рядки 18 „чиста сума зобов'язань з ПДВ за поточний звітний період” та 18-1 „позитивне значення”
безпідставно включила для виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продане для підприємства молоко суму податку на додану
вартість, яка повинна сплачуватися до державного бюджету, за червень 2004 року
в сумі 35 678 грн.;

в
податкову декларацію № 1855/28 від 20.05.2004 року бюджетну за квітень 2004
року в розділі III „Розрахунки з бюджетом за звітний період” рядки 18 „чиста сума зобов'язань з ПДВ за поточний звітний період” та 18-1 „позитивне значення”, вказавши лише суму 21, занизила до сплати в
бюджет суму ПДВ за квітень 2004 року на
суму 17 473 грн.;

в
податкову декларацію № 2039/28 від 21.06.2004 року за травень 2004 року в
розділі III „Розрахунки з бюджетом
за звітний період” рядки 18 „чиста сума зобов'язань з ПДВ за поточний звітний період” та 18-1 „позитивне значення”, вказала прочерки, чим занизила до сплати в
бюджет суму ПДВ за травень 2004 року на суму 36 641 грн.;

в
податкову декларацію № 2588/28 від 20.07.2004 року за червень 2004 року в розділі
III „Розрахунки з бюджетом
за звітний період” рядки 18 „чиста сума зобов'язань з ПДВ за поточний звітний період” та 18-1 „позитивне значення”, вказала прочерки, чим занизила до сплати в
бюджет суму ПДВ за червень 2004 року в
сумі 35678 грн., що спричинило тяжкі наслідки у вигляді ненадходження коштів до
державного бюджету на загальну суму 89 792 грн.

ОСОБА_2 обвинувачувалась також у
вчиненні службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки за ч.2 ст.366КК
України, що виразилось у тому, що вона, в порушення порядку ведення
бухгалтерського обліку та фінансової звітності, в податковій декларації з ПДВ
переробного підприємства № 1856/28 від 20.05.2004 року за квітень 2004 року,
податковій декларації з ПДВ бюджетну № 1855/28 від 20.05.2004 року за квітень
2004 року та в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених помилок до бюджетної декларації за квітень
2004 року в графі „керівник” умисно підробила підписи за виконавчого директора
Кобзаренко Г.Г.

В поданій апеляції
державний обвинувач по справі зазначає, що суд першої
інстанції при постановленні вироку не врахував положень чинного законодавства,
яке передбачає, що податок на додану вартість переробними підприємствами
повинен сплачуватись до державного бюджету, а як дотація за здане молоко
виплачується лише тими підприємствами, які мають власні переробні потужності і
виробляють продукцію у власних переробних цехах. У випадку, якщо підприємство
не має власних переробних потужностей, то воно не має права користуватись
пільгами з ПДВ, а сплачує даний податок до держбюджету. Вказує, що у справі є
достатньо доказів, які свідчать, що ТОВ
“Пустомитимолоко” не мало власних
виробничих потужностей по виробництву масла. Все обладнання по виробництву
масла було придбане товариством за договором лізингу з ТзОВ Пустомитівський сир
завод” і не було його власністю, а тому не мало права на пільгу з зі сплати
ПДВ. За рішеннями господарських судів Рівненської області та апеляційного суду
Львівської області ТОВ “Пустомити молоко” відмовлено в задоволенні позову про
визнання рішення-повідомлення Гощанської МДПІ
недійсними. При цьому у рішеннях зазначених судів вказано, що на ТОВ
“Пустомити молоко” поширюється спеціальний, пільговий режим оподаткування, але
в цілому у позові відмовлено. Проте, суд безпідставно послався не на рішення
цих судів, а на постанову Вищого господарського суду України, що суперечить
ст.3 КК України, тобто є неприпустимим, оскільки аналогія в кримінальному
законі заборонена.

Стверджує, що суд не дав оцінки актам документальних перевірок, якими
встановлено порушення податкового законодавства службовими особами
“Пустомитимолоко”, і внаслідок порушення вимог Закону України “Про податок на додану
вартість” у 2004році підприємством не сплачено ПДВ на загальну суму 127361грн.

Крім
того вказує, що ОСОБА_2, підписуючи замість директора Кобзаренко декларації та
уточнюючий розрахунок, а також подачею недостовірних інформацій щодо ПДВ,
внаслідок чого не сплачувався податок до дербюджету, вчинила службове підроблення.

Виходячи з наведеного, через неправильну оцінку судом доказів,
неправильне застосування кримінального та кримінально-процесуального
законодавства, та з урахуванням, що
винуватість ОСОБА_2 в інкримінованому злочині повністю доведена, просить
виправдувальний вирок Гощанського районного суду скасувати і постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2
винною за ст.222, 366 КК і призначити
покарання по два роки позбавлення волі за кожним пунктом обвинувачення. На
підставі ст.70, 75 КК за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити три
роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком один рік.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її захисника-адвоката,
які вважають вирок законним та обґрунтованим, думку прокурора про скасування
вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляція колегія
суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про не винуватість ОСОБА_2 у злочині
передбаченому ст.222 ч.2КК України є
обґрунтованими та належно мотивованими.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 1 листопада 1996року №9 “Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя” - визнання особи винуватою у
вчиненні злочину може мати місце за умови доведеності її вини.

За
змістом ст.222 ч.2 КК України шахрайство з фінансовими ресурсами, що
завдало великої матеріальної шкоди, передбачає надання службовою особою
суб'єкта господарської діяльності завідомо неправдивої інформації органам
державної влади чи місцевого самоврядування, банкам або іншим кредиторам з
метою одержання субсидій, субвенцій, дотацй, кредитів чи пільг щодо податків у
разі відсутності ознак злочину проти власності.

Отже, предметом даного злочину та його
об'єктивною стороною є неправдива інформація, що надається вказаній у цій
статті відповідним установам з метою одержання субсидій, субвенцій, дотацй,
кредитів чи пільг щодо податків. Вказаний злочин вчиняється лише з прямим
умислом.

Як
видно з матеріалів справи і встановлено судом, ТзОВ
"Пустомитимолоко", як молокопереробне підприємством пільгами щодо
сплати податків не користувалося і будь-яких субвенцій, субсидій, дотацій не отримувало.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що ТзОВ "Пустомитимолоко", видом
діяльності якого є переробка молока і виробництво молочних продуктів,
спрямовувало суми податку на додану вартість, які повинні сплачуватися до
бюджету за реалізоване масло, - на виплату дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за
продане ними молоко, що прямо передбачено п.11.21 ст.11 Закону України
"Про податок на додану вартість".

Згідно п.1 Порядку нарахування,
виплат і використання коштів, спрямованих на виплату дотацій
сільськогосподарським товаровиробникам за продане ними переробним підприємствам
молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого постановою КМ України від
12.05.1999 року № 805, нарахування і виплата дотацій проводиться переробними
підприємствами усіх форм власності, які мають власні переробні потужності.

Саме цими нормативними актами керувалась у своїй роботі ОСОБА_2, яка в
судовому засіданні показала, що вона працювала головним бухгалтером ТзОВ
"Пустомитимолоко" з квітня по липень 2004 року. Оскільки за договором
фінансового лізингу ТзОВ "Пустомитимолоко" як лізингоодержувач
отримало від ТзОВ "Пустомитівський сирзавод" (лізингодавач)
обладнання для виробництва молочної
продукції вартістю 266 667, 33 грн., то це обладнання було обліковане на
позабалансовому рахунку підприємства як орендоване майно.

У податкових декларації з податку на додану
вартість враховувала те, що ТзОВ "Пустомитимолоко" ніякими пільгами
по сплаті ПДВ не користується, але знаходиться на спеціальному режимі
оподаткування як переробне підприємство по виробництву молочної продукції.

Нарахування ПДВ проводила на підставі
первинних бухгалтерських документів. Дотацію сільськогосподарським
товаровиробникам нараховувала як різницю між податковими зобов'язаннями та
податковим кредитом відповідного звітного періоду за виготовлене та реалізоване
масло. Ці кошти перераховувались на спеціалізований рахунок у банку, а потім
виплачувалися сільськогосподарським товаровиробникам.

Дотацію виплачувала керуючись тим, що у виробництві масла були задіяні
як власні основні засоби ТзОВ "Пустомитимолоко" (молоковози,
обладнання приймального цеху, котельні, холодильне обладнання) так і орендовані
засоби (лінія по виготовленню масла).

При цьому враховувала і судову практику
господарських судів України з яких вбачалось, що трактування податкових органів
про те, що власні виробничі потужності можуть створюватися лише на власному
майні, є помилковим. У зв'язку з цим вважала, що ТзОВ
"Пустомитимолоко", реалізуючи виготовлену продукцію мало право
частину ПДВ перераховувати і виплачувати у вигляді дотацій
сільськогосподарським товаровиробникам за продане ними молоко згідно чинного
законодавства.

Виходячи з цього вона протягом квітня -
червня 2004 року суму податку на додану вартість спрямовувала на виплату
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам відповідно до вимог Закону України "Про податок на додану
вартість".

Ці
показання суд першої інстанції обґрунтовано визнав достовірними і такими, що
свідчать про відсутність у ОСОБА_2 злочинного умислу на шахрайство з метою
отримання пільг по сплаті ПДВ, оскільки вони узгоджуються з іншими фактичними
даними по справі.

Так,
свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в суді показали, що в ході перевірки, проведеної
на ТзОВ "Пустомитимолоко",
встановлено, що ТзОВ "Пустомитимолоко" як підприємство, з переробки
молока і виробництва молочних продуктів, суму податку на додану вартість, яка
повинна сплачуватися до бюджету за реалізовану ним молочну продукцію, спрямовувало
на виплату дотацій
сільськогосподарським товаровиробникам за продане ними молоко.

Оскільки основні засоби, які використовувались для виробництва масла не
належали підприємству, а знаходилися у нього в оренді по договору лізингу, то
вся сума податку на додану вартість від реалізованого масла повинна була
сплачуватися до державного бюджету, а не перераховуватися на спеціалізований
рахунок і використовуватися для виплати дотацій.

Проте, які конкретно основні засоби були
задіяні для виготовлення масла крім спеціальної лінії їм невідомо. Крім того
свідок ОСОБА_3 ствердила, що будь-якими пільгами ТзОВ
"Пустомитимолоко" як суб'єкт
господарської діяльності не користувалося. Зазначені в податкових деклараціях
за квітень-червень 2004 року дані, відповідають даним первинних бухгалтерських
документів і порушень ведення податкового обліку не було виявлено. По
деклараціях загальна сума податкового кредиту співпадає із податковими
зобов'язаннями.

Про використання ТзОВ “Пустомитимолоко”
для виготовлення масла власних виробничих потужностей крім лізингового
обладнання підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_2 . Крім того зазначена обставина
стверджується наявними в справі документами.

Доводи обвинувачення про надання ОСОБА_2 недостовірної інформації у
податкову інспекцію та управлінню сільського господарства Гощанської
райдержадміністрації про розрахунки щодо надходження коштів ПДВ для дотації за
здане молоко судом вірно визнано такими, що позбавлені підстав.

Як
видно зі справи і про це ствердила в суді свідок ОСОБА_6-головний бухгалтер
управління сільського господарства, така інформація проводилась за ініціативою
самого управління сільського господарства і не носила характеру обов'язкового
звіту.

Виходячи з наведеного, суд правильно встановив ту обставину, що подання
інформації податковому органу та управлінню сільського господарства про дотації
сільгоспвиробникам молока за рахунок коштів, які підприємство мало б сплачувати
до бюджету не була підставою для встановлення пільг по сплаті податку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що працівниками
податкових органів та органами досудового слідства не було враховано, що власні
переробні (виробничі) потужності включають не тільки основні засоби, а весь
комплекс засобів праці, які використовуються в ході виробничого процесу
підприємства. При цьому до власних виробничих потужностей можуть входити і
орендовані основні засоби, які використовуються у процесі виробництва
підприємства, про що прямо зазначено у постанові Вищого господарського суду
України від 25 листопада 2004 року по справі № 5/799 -29/100.

Зазначене судове рішення з цього питання має преюдиційне значення, а
тому судом першої інстанції така позиція обґрунтовано визнана прийнятною,
істинною, такою, що не потребує доведення.

Посилання прокурора в апеляції на те, що це є порушення ст.3 КК і
застосуванням аналогії в кримінальному праві є голослівним і не обґрунтованим,
яке суперечить самому терміну - преюдиціальність, який передбачає
обов'язковість для всіх судів приймати без перевірок і доведення факти, раніше
вже вступившими в законну силу судовим рішенням по іншій справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
виправдовуючи ОСОБА_2 за ч.2 ст.222КК, суд правильно зазначив у вироку про те,
що спрямовуючи суми податку на додану вартість, що повинні сплачуватися до
бюджету за реалізоване ТзОВ "Пустомитимолоко" масло, на виплату
дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продане молоко, остання діяла
у відповідності з вимогами п. 11.21 ст.11 Закону Україну "Про податок на
додану вартість".

Крім того, як видно зі справи всі
податкові декларації про податок на додану вартість, як бюджетні так і
дотаційні за своїм змістом відповідали даним первинного бухгалтерського обліку
на підприємстві. Щодо правильності його ведення, подачі звітності до ОСОБА_2 як
головного бухгалтера зауважень з боку керівництва підприємства та контролюючих
органів не було.

Цим же вироком ОСОБА_2 виправдана
за ст.366 ч.2 КК України, як службове підроблення, за відсутністю в її діях
складу злочину.

Колегія суддів дійшла висновку, що постановлений відносно ОСОБА_2 вирок
Гощанського районного суду від 29 січня 2008року в частині її виправдання за ч.2 ст.366КК України
підлягає скасуванню.

Згідно ч.4 ст.334 КПК мотивувальна частина виправдувального вироку
повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред'явлене підсудному і
визнане судом доведеним, а також підстави для виправдання підсудного із
зазначенням мотивів з яких суд відкидає докази обвинувачення. Не допускається
включення у вирок формулювань, які ставлять під сумнів невинність виправданого.

Як
видно з вироку, суд першої інстанції сам вказав, що факт підписання декларації
головним бухгалтером за себе і керівника мав місце. Тобто визнав це доведеним,
і тим самим поставив під сумнів невинність ОСОБА_2 за статтею обвинувачення, за
якою її і виправдав.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні службового підроблення шляхом підпису
податкової декларації за керівника підтверджується наявними в справі доказами.

В
ході досудового слідства, в судовому
засіданні у суді першої інстанції та при апеляційному розгляді сама ОСОБА_2
підтвердила факт власноручного підпису в
декларації та в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ від 2.06.
2004р.у за директора Кобзаренко Г.Г..

За
висновком судово-почеркознавчої
експертизи №398 від 12 липня 2007року в графі "Керівник" напроти
прізвища Кобзаренко Г.Г. в податкових деклараціях з ПДВ ТзОВ
"Пустомитимолоко" переробного підприємства зареєстрованій за №1855/28
та 1856/28 від 20.05.04р. та в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з
ПДВ від 2.06. 2004р.у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за
квітень 2004року до бюджетної декларації, підписи виконані ОСОБА_2

Висновки експертизи повністю узгоджуються з показаннями свідка
Кобзаренко Г.Г., яка в ході досудового і судового слідства ствердила, що
податкові декларації з ПДВ за квітень 2004року вона не підписувала.

При
апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 вказала, що податкові декларації з податку
на додану вартість, та уточнюючий розрахунок,
які містяться на а.с.58, 59-60, 61-62 т.4 є тими деклараціями підписи в яких
вона підробила за керівника.

Органами досудового слідства дії підсудної кваліфіковано за ч. 2 ст.366
КПК України як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до
офіційних документів за відомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі
наслідки.

При
цьому обвинувачення таку кваліфікацію дій мотивувало тим. що, вона, будучи службовою особою, з метою
одержання пільги з податку на додану вартість, встановленої переробним
підприємствам, які мають власні переробні потужності, не сплатила в бюджет
відповідних сум податку на додану вартість, збільшила за рахунок коштів,
незаконно спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам,
закупівельної вартості молока за відсутності на балансі ТзОВ
"Пустомитимолоко" власних переробних потужностей для виробництва
масла, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, а саме в
податкову декларацію № 1856/28 від 20.05.2004 року переробного підприємства за
квітень 2004 року ; в податкову декларацію переробного підприємства за травень
2004 року, в податкову декларацію № 2589/28 від 20.07.2004 року переробного
підприємства за червень 2004року; в податкову декларацію № 1855/28 від
20.05.2004року; в податкову декларацію № 2039/28 від 21.06.2004 року бюджетну
за травень 2004 року ; в податкову декларацію № 2588/28 від 20.07.2004 року
бюджетну за червень 2004 року чим заподіяла тяжкі наслідки у вигляді
ненадходження коштів до державного бюджету на загальну суму 89 792 грн.

Проте, обвинувачення щодо умисного внесення ОСОБА_2 до податкових
декларацій за відомо неправдивої
інформації органом державної влади з метою одержання пільг щодо
податків не знайшло свого підтвердження.

Матеріали даної кримінальної справи достовірно свідчать, що ОСОБА_2
понад 20років працювала на посадах головного бухгалтера, а з квітня 2004року -
головним бухгалтером ТзОВ "Пустомитимолоко".

Працюючи головним бухгалтером ТзОВ
"Пустомитимолоко " в с.Пустомити Гощанського району Рівненської
області, і будучи службовою особою суб'єкта господарської діяльності,
відповідальною за складання і подання у встановлені строки фінансової
звітності, своєчасність сплати до бюджету всіх видів податків відповідно до
посадової інструкції головного бухгалтера, вона була ознайомлена з вимогами
ст.8 п.7 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні" №996-Х1У від 16 липня 1999року та наказом ДПА України №166 від
30.05.1997р. із змінами і доповненнями "Про затвердження форми податкової
декларації та порядку її заповнення і подання", п.4.1.2. Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" №2181-111 від 21.12.2000р., відповідно до
яких фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства.

Усупереч зазначеним вимогам Закону та нормативним актам умисно підробила
підпис в графі "Керівник", за
виконавчого директора підприємства Кобзаренко Г.Г. у податкових
деклараціях за квітень 2004року № 1855/28 та №1856/28 від 20 травня 2004року, а
також в уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з ПДВ від 2.06. 2004р.у зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок за квітень 2004року до бюджетної декларації, і подала їх в
Гощанську МДПІ.

Вказаним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не дав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11 КК України не є злочином дія або
бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння,
передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної
небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній
особі, суспільству або державі.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_2 формально містяться ознаки злочину,
передбаченого ст.366 КК України, однак через малозначність ці дії не являють
собою суспільної небезпечності, оскільки підроблений за керівника підприємства
підпис у деклараціях та уточнюючому розрахунку жодним чином не змінював змісту
і правдивості цих документів. Матеріальної чи іншої шкоди підприємству, державі
спричинено не було і не могло бути спричинено.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ознаками ст.366КК підлягає
закриттю на підставі ст.11КК, п.2 ст.6 КПК України за відсутністю складу
злочину, оскільки через малозначність вказане діяння не розцінюється як злочин.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.365, 366, 378 КПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора
задовольнити частково.

Вирок Гощанського районного
суду від 29 січня 2008 року відносно ОСОБА_2 в частині виправдання за ч.
2 ст.366КК скасувати, а справу провадженням закрити за відсутністю в її діях
складу злочину на підставі ст.11 КК, ч.2 ст.6 КПК України

Цей
же вирок в частині виправдання ОСОБА_2 за ст.222 ч.2 КК України залишити без
зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення.

Головуючий:

Судді: