провадження №1-кп/389/86/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 12 січня 2015 року стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Володимирівка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, на утриманні 1 особа похилого віку, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

В період часу з 07 січня 2015 року до 12 січня 2015 року (точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_3 знаходився у домоволодінні, розташованому по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, викрав належні ОСОБА_5 , металеве ліжко, вартістю 170 грн. та металеву духовку від плити пічного опалення, вартістю 175 грн., які знаходилися в приміщенні житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 345 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю і надав суду показання, відповідно до яких він, в перших числах січня 2015 року, після обід, знаходячись в домоволодінні по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , прийшов до останньої, щоб продати картоплю, зайшовши до будинку, двері якого не були зачинені, він побачив, що в будинку нікого не має, також побачив металеве ліжко і металеву духовку, вказані речі вирішив викрасти, щоб здати на пункт прийому металобрухту, так як на той час перебував у скрутному матеріальному становищі, оскільки здійснює догляд за хворою матір`ю. Впевнився, що його ніхто не бачить, він вкрав металеве ліжко та металеву духовку, на санчатах перевіз на пункт прийому металобрухту, де здав за 70 грн., грошові кошти витратив на ліки для матері.

В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, потерпіла та обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як злочин невеликої тяжкості, особу ОСОБА_3 , що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суспільно-корисною працею не займається, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні особу похилого віку.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до обвинуваченого положення ст.75 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік.

У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , на період іспитового строку, обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_1