УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року
м. Херсон

Слідчий суддя Комсомольського
районного суду м. Херсона Черниш О.Л. за
участю скаржника ОСОБА_1, слідчого
ОСОБА_5, прокурора Гаврилова Р.В.,
розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову
про закриття кримінального
провадження, -

в с т а н о в и в :

30 листопада 2013 року старший
слідчий слідчого відділу прокуратури
Херсонської області виніс постанову
про закриття кримінального
провадження, внесеного до ЄРДР за
№0000133 від 01.11.2013 року за ознаками
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ст.366 України, у зв'язку з
відсутністю складу кримінального
правопорушення в діях працівників СВ
Суворовського РВ ХМУ УМВС України в
Херсонській області ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернувся до слідчого
судді із скаргою, у якій просить
скасувати вказану постанови, як
незаконну, винесену із порушенням
вимог КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_1
підтримав скаргу, просив її
задовільнити.

Слідчий, прокурор просили у
задоволенні скарги відмовити,
пояснили, що постанова винесена у
повній відповідності до вимог КПК
України.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши додані до скарги матеріали,
слідчий суддя прийшов до висновку, що
скарга підлягає задоволенню.

До такого висновку слідчий суддя
прийшов з урахуванням наступних
обставин.

Відповідно до ст.110 КПК України
постанова про закриття кримінального
провадження повинна містити виклад
обставин, які є підставами для
прийняття постанови, мотиви прийняття
постанови, їх обґрунтування. Тобто таке
процесуальне рішення повинно
відповідати фактичним обставинам
справи, зокрема в ньому має бути
викладена суть заяви особи, яка
звернулася із заявою про вчинене
кримінальне правопорушення та
відповіді на поставлені нею питання,
які виключають провадження у справі і
обумовлюють її закриття, що є однією з
гарантій забезпечення прав і законних
інтересів учасників процесу.

Проте ці положення кримінально
процесуального закону слідчим при
прийнятті оскаржуваного рішення не
виконані, а тому оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Свої висновки слідчий суддя
обґрунтовує наступним.

Відомості в ЄРДР про кримінальне
правопорушення були внесені за заявою
ОСОБА_1 від 01.11.2013 року.

Заяву про вчинення кримінального
правопорушення ОСОБА_1 написав у
зв»язку з тим, що він був обвинувачений
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2
ст.289 КК України. Розслідування у
кримінальній справі за його
обвинуваченням здійснював слідчий
ОСОБА_7 Кримінальна справа тривалий час
перебувала на розгляді Дніпровського
районного суду м. Херсона, а ОСОБА_1
протягом року утримувався під вартою
(справа 32110/6408/12), і з причин того, що
слідчим ОСОБА_7 були штучно створені
докази винуватості ОСОБА_1, 16.04.2013 року
зазначена кримінальна справа судом
була направлена прокурору
Суворовського району м. Херсона для
проведення додаткового розслідування,
а ОСОБА_1 запобіжний захід із тримання
під вартою був змінений на підписку про
невиїзд.

ОСОБА_1 у повідомленні конкретно
зазначив докази кримінальної справи,
штучні створені слідчим.

Штучне створення доказів слідчим
мало тяжкі наслідки - обвинувачення
ОСОБА_1 у скоєнні злочину, тривале
тримання його під вартою, чим йому була
причинена матеріальна та моральна
шкода. На час розгляду скарги за
кримінальною справою за
обвинуваченням ОСОБА_1, направленою для
проведення додаткового розслідування,
немає результату. ОСОБА_1 не
повідомлено про підозру, не
повідомлено і про закриття
кримінального провадження. Проте в
інформаційному центрі МВС України є
відомості про пред»явлення ОСОБА_1
обвинувачення, взяття під варту,
направлення справи до суду, а тому він
не може влаштуватися на роботу.

В оскаржуваній постанові слідчий не
виклав зміст заяви ОСОБА_1, а узагальнив
її зміст, що є недопустимим, оскільки в
постанові про закриття кримінальної
справі необхідно спростовувати кожен
довод заявника, а не давати оцінку
загальному змісту заяви.

Оскільки, крім заяви ОСОБА_1, є
постанова Дніпровського районного
суду м. Херсона про направлення справи
на додаткове розслідування, в якій дана
оцінка доказам, на підставі яких ОСОБА_1
обвинувачувався у скоєнні злочину,
тобто зазначається чому суд не зміг на
підставі зібраних досудовим слідством
доказів постановити вирок у справі, то
слідчий повинен був викласти і зміст
постанови суду, в тій частині, де вона
узгоджувалася із доводами ОСОБА_1, адже
заява ОСОБА_1 базувалася, в основному,
на рішенні суду від 16.04.2013 року. В заяві
ОСОБА_1 викладав окремі частини
постанови суду, зазначаючи їх в лапках.

Незрозуміло які факти мав
спростовувати слідчий Панчин у
постанові, коли він цих фактів не
виклав, а можливо і не зрозумів.

Із оскаржуваної постанови незрозуміло
чому були допитані тільки ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Також незрозуміло з якою метою
їх допитував слідчий Панчин, адже їх
допитом не спростовувалися факти,
встановлені судом.

ОСОБА_5 виклав у постанові зміст
показань слідчого ОСОБА_7, які
зводяться до того, як останній у точній
відповідності із вимогами закону
збирав докази у справі.

Показаннями ОСОБА_2 слідчий ОСОБА_5
завершує обґрунтування законності
його діяльності при збиранні доказів у
кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_1

Якщо слідчий ОСОБА_5 взявся доводи як
ОСОБА_2 законно збирав докази, то він
повинен був перерахувати всі докази,
які зазначив ОСОБА_2 в обвинувальному
висновку, направляючи кримінальну
справі за обвинуваченням до
Дніпровського районного суду м.
Херсона, висвітлити у своїй постанові
чому суд не зміг врахувати цих доказів
і ухвалити вирок у справі, і тільки
після цього довести, що направлення
справи для додаткового розслідування
не було пов»язано з діями слідчого
ОСОБА_7, або робити висновок чому стало
можливими такі дії слідчого, які мали
наслідком направлення справи для
додаткового розслідування.

Слідчий Панчин в оскаржуваній
постанові вказує, що відсутній
причинний зв»язок між діянням
(очевидно слідчого ОСОБА_7) та
наслідками (очевидно спричиненням
шкоди ОСОБА_1), адже кримінальна справа
за обвинуваченням ОСОБА_1 повернулася
для додаткового розслідування.

Із вказаного висновку слідчого ОСОБА_5
слідує, що направлення кримінальної
справи судом після тривалого розгляду
для додаткового розслідування, а
перебування ОСОБА_1 під вартою під час
проведення досудового розслідування
та весь час розгляду справи у суді, є
звичайним явищем.

Якщо слідчий ОСОБА_7 при розслідуванні
кримінальної справи всі процесуальні
дії вчиняв відповідно до вимог закону,
то чому протягом такого тривалого часу
після направлення справи для
проведення додаткового розслідування
досудове розслідування у
кримінальному провадженні не
завершено

Резолютивна частина постанови про
закриття кримінального провадження
має випливати із її мотивувальної
частини і бути логічним завершенням
мотивувальної частини, слідчий ОСОБА_5,
закриваючи кримінальне провадження,
повинен був довести невинуватість
ОСОБА_6, щоб виключалися всі сумніви
щодо штучного створення ним доказів
винуватості ОСОБА_1 у скоєнні злочину.

Висновок слідчого про невинуватість
слідчого ОСОБА_7 не слідує з
мотивувальною частини постанови.

Посилання слідчого на закриття
кримінальних проваджень за заявами
інших осіб не спростовує доводи ОСОБА_1
про штучне створення слідчим ОСОБА_7
доказів у справі.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.307 КПК
України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Скасувати постанову старшого слідчого
відділу прокуратури Херсонської
області ОСОБА_5 від 30 листопада 2013 року
про закриття кримінального
провадження, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000133 від 01.11.2013 року за ознаками
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ст.366 КК України, у
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення в діях
працівників СВ Суворовського РВ ХМУ
УМВС України в Херсонській області.

Повний текст ухвали буде виготовлено 23
грудня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
О.Л. Черниш