НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7246/13-к
Провадження № 1-кп/0182/214/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін провадження

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі кримінальні провадження №№ 00000235, 00001417, 00001895 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянин України, не одруженого, освіта середня технічна, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 будучи з 15.11.2011 року приватним підприємцем, згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 808440 від 15.11.2011 року, 14.09.2012 року у денний час, знаходячись за місцем розташування свого офісу за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на розтрату чужого майна, уклав з ОСОБА_6 договір № 1 від 14.09.2012 року про виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, та, отримавши попередню оплату в розмірі 5462 грн., умисно, з корисливих мотивів, розтратив їх на особисті потреби, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду н розмірі 5462 грн.

Крім того, він 29.10.2012 року у денний час, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , і маючи намір на розтрату чужого майна, уклав з ОСОБА_7 договір № 1 від 21.11.2012року про виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, та отримавши попередню оплату в сумі 200 грн., навмисно, повторно, з корисливих мотивів, розтратив їх на особисті потреби, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 200грн.

Крім того, ОСОБА_5 , 08.11.2012 року у денний час, знаходячись за місцем розташування свого офісу по АДРЕСА_2 , маючи намір на розтрату чужого майна, уклав з ОСОБА_8 договір б/н від 08.11.2012 р. про виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, та отримавши попередню оплату в розмірі 5026 грн., умисно, повторно, з корисливих мотивів, розтратив їх на особисті потреби, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 5026 грн.

Крім того, 14.11.2012 року у денний час ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , маючи намір на розтрату чужого майна, уклав з ОСОБА_9 договір № 1 від 14.11.2012 року про виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, та, отримавши попередню оплату в сумі 500 грн., умисно, повторно, з корисливих мотивів, розтратив їх на особисті потреби, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 500 грн.

Крім того, 27.11.2012 року у денний час ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_5 , маючи намір на розтрату чужого майна, уклав з ОСОБА_10 договір № 1 від 27.11.2012 року про виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, та, отримавши попередню оплату в сумі 1024 грн., умисно, повторно, з корисливих мотивів, розтратив їх на особисті потреби, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 1024 грн.

Крім того, 24.12.2012 року у денний час ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_5 , маючи намір на розтрату чужого майна, уклав з ОСОБА_11 договір поставки № 3 від 24.12.2012року про те, що він зобов`язується передати у власність покупця двері міжкімнатні, та, отримавши попередню оплату в сумі 1261 грн., умисно, повторно, з корисливих мотивів, розтратив їх на особисті потреби, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 1261 грн.

Крім того, 25.12.2012 року у денний час, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_6 , маючи намір на розтрату чужого майна, уклав з останнім договір № 1 від 25.12.2012 року про доставку металевих дверей за 2000 грн. та отримав попередню оплату в сумі 600 грн. В подальшому, ОСОБА_5 , умисно, повторно, розтратив ввірені йому грошові кошти на особисті потреби, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Крім того, 26.12.2012 року у денний час, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_7 , уклав з останнім договір б/н від 26.12.2012 року про виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій за розцінками виконавця та отримав попередню оплату в сумі 1000 грн. В подальшому ОСОБА_5 маючи умисел, направлений на розтрату вказаних коштів, умисно, з корисливих мотивів, повторно розтратив ввірені йому кошти на особисті потреби, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1000 грн.

Крім того, 10.01.2013 року у денний час ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_8 , маючи намір на розтрату чужого майна, уклав з ОСОБА_14 угоду від 10.01.2013 року про завдаток на купівлю, виготовлення, фіксацію дверей ПВХ, та, отримавши попередню оплату в сумі 200 грн., умисно, повторно, з корисливих мотивів, розтратив грошові кошти ОСОБА_14 в сумі 200 грн., ввірені йому, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 200 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав і пояснив, що незважаючи на те, що він дійсно за частиною епізодів обвинувачення укладав договори з потерпілими і брав у них гроші, він вважає, що в його діях відсутній склад кримінального злочину, так як він на свій ризик займався підприємницькою діяльністю і не виконав свої договірні забовязання лише в сили обактивних причин. Шкоду , причинену потерпілим, він відшкодував. За частиною епізодів обвинувачення він договори не укладав, гроші за ними не отримував. Це все робив його знайомий ОСОБА_15 , який працював з ним, але офіційно влаштований у нього не був, а лише навчався підприємницькій діяльності. Він добровільно відшкодовував також і гроші, які отримував ОСОБА_15 .

Але вина обвинуваченого повністю підтверджується дослідженими доказами.

1. Епізод ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_5 за цим епізодом винним себе не визнав і пояснив, що ОСОБА_15 , в 2012 р. діючі від його імені і скориставшись його документами з печатками, запропонував потерпілій ОСОБА_8 встановити металопластикові вікна. Для цього, вона взяла кредит в банку Ренесанс, з яким у нього ОСОБА_5 , був укладений договір. Він при укладені договору присутнім не був, а лише привіз ОСОБА_8 та ОСОБА_15 до банку, вважаючі, що в банку лише зроблять розрахунок кредита. Коли він, приблизно через 2 неділі отримав на свій рахунок кредит в сумі 4250 грн., він став зясовувати, що це гроші, і тоді уклав з ОСОБА_8 новий договір на установку метало пластикових вікон. Також, йому стало відомо, що ОСОБА_15 отримав від потерпілої в якості задатку 750 грн. Умови договору він не виконав, так як сума, яку порахував ОСОБА_15 на установку трьох вікон була недостатньою, і йому не хватило грошей. На теперішній час він повернув 5200 грн. Чому не встановив вікна, хоча б частково, пояснити не може.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що в серпні 2012р. вона звернулася до ОСОБА_5 з метою встановлення їй метало пластикових вікон. Так як грошей у неї не було, то ОСОБА_5 рекомендував поїхати в Банк Ренесанс, де взяти кредит. Разом з ОСОБА_5 та його працівником ОСОБА_15 вони поїхали до банку, ОСОБА_5 сам пішов до приміщення банку, а вона з ОСОБА_15 чекала на вулиці. Коли ОСОБА_5 договорився про кредит, вона оформила всі документи, самого ОСОБА_5 , саме при оформленні кредиту, не було. Кредит був на суму 4276,0 грн. Заміри вікон виконував ОСОБА_15 , при цьому він по телефону спілкувався з ОСОБА_5 і визначали вартість вікон, вона це добре чула. Також ОСОБА_15 отримав від неї задаток в сумі 750 грн. В звязку з тим, що вікна поставлені не були, то вона знову звернулась до ОСОБА_5 який сам склав договір на встановлення вікон, але і після цього вікна їй не поставили. Під час досудового розслідування ОСОБА_5 повернув їй гроші в сумі 5050 грн.

Також вина обвинуваченого за цим епізодом підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001417

Копієї кредитного Договору від 27 серпня 2012р.,згідно якого ОСОБА_8 отримала кредит в АТ Банк Ренесанс Капітал в сумі 4276,0 грн., яка була перерахована на рахунок ФОП ОСОБА_5 (а.п 36-38)

Договором мім ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_5 від 08.11.2012р., згідно якого ОСОБА_5 забовязався виконати роботи по виготовлення ПХВ конструкцій на суму 5026 грн. (а.п. 43).

Договором про задаток на суму 750 грн. від 08.11.2012р. згідно якого ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 задаток в сумі 750 грн. (а.п 44)

2. Епізод ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно в грудні 2012р., сам уклав договір на виготовлення дверей з потерпілим ОСОБА_12 ,, отримав від нього задаток в сумі 600 грн., зробив заказ на виготовлення дверей, але двері не забрав, гроші залишив собі. На досудовому слідстві гроші повернув.

Потерпілий ОСОБА_12 заявив що уклав з ОСОБА_5 договір на виготовлення вхідних дверей, дав тому задаток в сумі 600 грн., але двері ОСОБА_5 не встановив. ОСОБА_5 сам робив заміри, сам укладав договір. На досудовому слідств ОСОБА_5 повернув отримані гроші.

Також вина обвинуваченого за цим епізодом підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001895

Протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення, в якій ОСОБА_12 повідомив про скоєне у відношенні нього кримінальне правопорушення (а.п. 25)

Договором поставки № 1 від 25.12.2012р., згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 взяв на себе забовязання передати двері ОСОБА_12 . Договором визначена передплата в розмірі 600 грн. (а.п. 29)

3. Епізод ОСОБА_13 .

Обвинувачений ОСОБА_5 показав, що він уклав договір з ОСОБА_13 на установку металопластикових конструкцій на суму 2183 грн. Задаток був визначений в 1000 грн. Умови договору не виконав. Гроші повернув на досудовому слідстві.

Свідок ОСОБА_16 показала, що вони з чоловіком в кінці 2012р. вирішили встановити дома металопластикові конструкції. Біля ЦУМу вони побачили рекламу підприємства, яке встановлювало вікна. Дали адресу, прийшли два чоловіка зробили заміри, уклали договір, дали задаток 1000 грн. При замірах був присутній ОСОБА_5 , а також ще один чоловік віком приблизно 50 років, кому передавали гроші не памятає. Вчасно, за 3 місяці, не встановили, тому звертались по телефону. Відповідали, що все зроблять. На теперішній час гроші повернуті.

За цим епізодом вина обвинуваченого підтверджується матеріалами кримінального провадження ( № 0001895) копією договору б/н від 26.12.2012р. (а.п. 35), згідно якого сума договору визначена 2183 грн., визначений завдаток 1000 грн.

4. Епізод ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що з ОСОБА_5 14.09.2012р. уклали договір на встановлення двох вікон та віконного блока. Це проходило в офісі ОСОБА_5 , особисто ОСОБА_5 він передав задаток в сумі 5462 грн. Договір був на загальну суму 6050 грн. Нічого за договором ОСОБА_5 не зробив. Також ОСОБА_5 приїзджав до нього, пропонував повернути гроші. На теперішній час грошу в розмірі 5462 грн. повернуті. Потерпілий вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути у вигляді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_17 за цим епізодом показав, що разом з ОСОБА_5 він їздив за адресою по пр..Єлектрометалургів в м.Нікополі. Про що говорив ОСОБА_5 з замовником ОСОБА_6 він не чув, але розмова була на підвищених тонах.

Також вина обвинуваченого за цим епізодом підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000235

26.11.2012р потерпілий звернувся з заявою до правоохоронних органів, в якій повідомив про скоєний у відношенні нього злочин (т.1 а.п. 18).

Згідно Договору №1 від 14.09.2012р. ОСОБА_5 забовязався виконати роботи по виготовлення металопластикових конструкцій, а замовник ОСОБА_6 забовязався оплатити за договором 6050 грн.

5. Епізод ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він укладав договір на установку метало пластикових та ПВХ дверей потерпілій. Своєчасно замовлення не виконав. Отримав 1260 грн. Але придбав двері в м.Нікополі, знайшов спеціаліста, який переробив їх на необхідний розмір і повіз двері замовнику, але там з ним спілкуватись відмовились, пояснивши що вже встановлені двері іншим виконавцем. Гроші повернув на досудовому слідстві.

Потерпіла ОСОБА_11 показала, що вона для своєї матері в грудні 2012р. заказала двері. Договір укладала особисто з ОСОБА_5 також особисто йому віддавала задаток в сумі 1261 грн. Двері не встановили, на досудовому слідстві гроші ОСОБА_5 повернув. Пізніше ОСОБА_5 привозив двері, але на той час вони вже замовили і встановили інші двері, так як треба було на зиму утеплити двері. Гроші повернуті.

Також вина обвинуваченого за цим епізодом підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000235, а саме договором поставки № 3 від 24.12.2012р., згідно якого ОСОБА_5 уклав договір з ОСОБА_11 на двері міжкімнатні вартістю 1576 грн., і отримав передплату в розмірі 1261 грн. (а.п. 138)

6 .Епізод ОСОБА_7 .

За цим епізодом обвинувачення ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно укладав договір з потерпілою ОСОБА_7 на виготовлення металоконструкцій і отримав у неї завдаток тільки в розмірі 200 грн., у нього була домовленість з потерпілою на отримання завдатку в більшому розмірі, але він тих грошей не отримував, а їх отримав ОСОБА_15 . Він відшкодував потерпілій всі гроші, а саме 3924 грн.

Також вина обвинуваченого за цим епізодом підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000235

Договором № 1 від 29.10.2012р. (т.1 а.п. 52) згідно якого ОСОБА_5 забовязався виготовити ПВХ конструкції за замовленням ОСОБА_7 на загальну суму 3724 грн.

Угодою про завдаток між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на суму 200 грн. (т.1 а.п. 58)

7. Епізод ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно уклав договір на виготовлення металоконструкцій з потерпілою ОСОБА_9 , і отримав передплату в розмірі 500 грн. інших грошей не брав, їх взяв ОСОБА_15 , ала він відшкодував потерпілій збиток на всю суму 1630 грн.

Вина обвинуваченого за цим епізодом підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000235

Договором № 1 від 14.11.2012р. згідно якого ОСОБА_5 забовязався виготовити ПВХ конструкції по заказу потерпілої ОСОБА_9 на суму 2034 грн. Задаток за договором визначений в розмірі 1830 грн. (т.1 а.п. 80)

Угодою про задаток між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на суму 500 грн. (т.1 а.п. 82).

8. Епізод ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_5 показав, що він дійсно укладав договір з ОСОБА_10 і отримав від неї гроші в сумі 424 грн. :00 грн. брав у неї ОСОБА_15 . Він, то б то ОСОБА_5 повернув потерпілій всі гроші.

Вина обвинуваченого за цим епізодом підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000235

Заявою потерпілої ОСОБА_10 про скоєне у відношенні неї кримінальне правопорушення ОСОБА_5 (т.1 а.п. 104-105).

Договором № 1 від 27.11.2012р., згідно якого ОСОБА_5 забовязався виготовити ПВХ конструкції по заказу потерпілої ОСОБА_10 на суму 3224 грн.

Рахунком про внесення передплати № 3 від 27.11.2012р., згідно якого визначена вартість однією міжкімнатної двері в розмірі 1280 грн., передплата (задаток) в розмірі 1024 грн. (т.1 а.п. 107). Цим же рахунком (на звороті) встановлено, що всі раніше укладені угоди про задаток вважаються недійсними.

9. Епізод ОСОБА_14 .

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він уклав договір з потерпілим на виготовлення дверей і отримав завдаток в сумі 200 грн. Отриманні гроші він потерпілому повернув.

Вина обвинуваченого за цим епізодом підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000235 угодою про завдаток від 10.01.2012р. , згідно якої ОСОБА_5 отримав завдаток в сумі 200 грн. за двері ПХВ.

Згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_5 зареєстрований фізичною особою-підприємцем (провадження № 0000235 т.2 а.п. 85).

Таким чином ОСОБА_5 допустив розтрату, то б то незаконне використання, ввіреного йому майна, а саме грошових коштів потерпілих.

Кваліфікуючу ознаку дій обвинуваченого привласнення суд вважає необхідним виключити з наступних підстав. Привласнення це є незаконне безоплатне утримання майна, ввіреного винному, або майна, яке перебуває в його віданні на законній підставі. При цьому утримання майна це є невиконанням вимоги його повернути у певний строк. Потерпілі не вимагали повернути майно у певний строк, так як це не було предметом їх договірних відносин. Вони висували вимоги повернення грошових коштів які ОСОБА_5 отримав і розтратив на власні потреби.

Таким чином, суд вважає доведеною вину обвинуваченого за правовою кваліфікацією за

ч.1 ст.191 КК України розтрата чужого майна, яке було ввірено особі.

ч.3 ст.191 КК України розтрата чужого майна, яке було ввірено особі, вчинене повторно.

Заява обвинуваченого, що він на свій ризик займався підприємницькою діяльність, і лише не виконав своїх забовязань за договорами, в ході судового слідства підтвердження не знайшла. Кількість епізодів обвинувачення, а саме девять, свідчать про наявність умислу в діях обвинуваченого. Докази того, що обвинувачений використав отримані від потерпілих грошові кошти на придбання матеріалів або виробів для виконання взятих на себе забовязань, обвинуваченим не надано, в ході судового та досудового слідства не встановлено. Також обвинувачений ОСОБА_5 не надав доказів того, що ОСОБА_15 діяв самостійно, без його відома. Обвинувачений добровільно відшкодовані гроші, які отримував від потерпілих ОСОБА_15 , що свідчить про те що ОСОБА_15 діяв зі згоди ОСОБА_5 і саме ОСОБА_5 , діючи умисно, допустив розтрату, ввіреного йому майна -- грошових коштів потерпілих.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, його особистість, обставини, що помякшують покарання, характеристику обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є притягнення до кримінальної відповідальності вперше, добровільне відшкодування заподіяної шкоди (провадження 0000235 т.2 а.п. 74,75,76,77, провадження 0001417 а.п. 32).

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд вважає необхідним обрати обвинуваченому міру покарання у вигляді позбавленням волі з позбавленням права обіймати посади, повязанні з отриманням товарно-матеріальних цінностей. Але враховуючи обставини що помякшують покарання, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, тому, суд вважає можливим призначити покарання з випробуванням

Речові докази залишити в матеріалах провадження.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

В задоволенні цивільних позовів ОСОБА_11 на суму 961 грн., ОСОБА_6 на суму 5462 грн., ОСОБА_9 на суму 1630 грн., ОСОБА_7 на суму 3924 грн., ОСОБА_10 на суму 774 грн. слід відмовити, так як на завдана матеріальна шкода обвинуваченим відшкодована добровільно, про що потерпілими надані розписки.

Керуючись ст. 369, 373,374 КПК України, ст.. 1066 ЦК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України та призначити покарання

за ч.1 ст. 191 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, повязанні з отриманням товарно-матеріальних цінностей на строк 1 (один) рік

за ч.3 ст. 191 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, повязанні з отриманням товарно-матеріальних цінностей на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, повязанні з отриманням товарно-матеріальних цінностей на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, забовязати засудженого ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїзжати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну свого місця проживання та роботи,

Речові докази залишити в матеріалах провадження.

В задоволенні цивільних позовів ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :