Справа № 11-988/11 Головуючий у 1 інстанції: Л.С. Рак
Доповідач: Марітчак Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоМарітчака Т.М.
суддів апеляційного судуГаврилова В.М. та Березюка О.Г.
за участю прокурораШахрайчук Н.І.
та засудженихОСОБА_5, ОСОБА_2., ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляції засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 березня 2010 року та засудженого ОСОБА_8 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 7 липня 2010 року, -

встановив:

вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 3 березня 2010 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Червонограда Львівської області, українець, громадянин України, неодружений, не працюючий, мешканець АДРЕСА_1, без судимості, -

визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 189 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 304 КК України на 3 рок позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_2 остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Червонограда Львівської області, українець, громадянин України, неодружений, не працюючий, мешканець АДРЕСА_2, маючого судимість за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22.12.2005 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 309 КК України, -

визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 189 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_6 остаточно призначено 5 (п'ять) років 4 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець м. Червонограда Львівської області, українець, громадянин України, неодружений, не працюючий, мешканець АДРЕСА_3, без судимості, -

визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м. Червонограда Львівської області, українець, громадянин України, неодружений, не працюючий, мешканець АДРЕСА_4, без судимості відповідно до ст. 85 КК України, -

визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 189 КК України на 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець м. Червонограда Львівської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, учень першого курсу Червоноградського професійного гірничо-будівельного ліцею, мешканець АДРЕСА_5, маючого судимість за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.07.2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України, від 2 листопада 2009 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, -

визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 189 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 7 липня 2010 року,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженець м. Червонограда Львівської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, мешканець АДРЕСА_6, раніше судимий за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 05.09.2006 року за ч. 3 ст. 185, 69 КК України на 2 роки позбавлення волі,

визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за те, що вони за попередньою змовою між собою, в один із днів кінця лютого 2009 року, близько 12.00 год., з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи чисельну перевагу, зустрівши неповнолітнього ОСОБА_10 біля будинку за № 2 на вул. Грінченка в м. Червонограді Львівської області, висловлюючи погрози вчиненням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, під вигаданим приводом, вимагали у потерпілого ОСОБА_10 мобільний телефон. Усвідомлюючи реальність погроз з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_7, боячись їх виконання, неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 передав підсудним мобільний телефон "Нокія 5310", вартістю 1 560 грн.

Крім цього, ОСОБА_2 12 червня 2009 року близько 10.00 год., на території Червоноградського державного технікуму гірничих технологій та економіки, що на вул. Стуса, 15, в м. Червонограді Львівської області, з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи фізичну та вікову перевагу, висловлюючи погрози про вчинення насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров'я потерпілого, під вигаданим приводом, вимагав у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 гроші в сумі 100 гри. та МП3-плеєр вартістю 429 грн. Усвідомлюючи реальність погроз та вимог з боку ОСОБА_2, боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_11 12.06.2009 року, близько 11.00 год., біля житлового будинку за № 15, що на вул. Івасюка в м. Червонограді Львівської області передав ОСОБА_2 гроші в сумі 100 грн. та МПЗ-плеєр вартістю 429 грн.

Продовжуючи злочинні дії, з метою незаконного заволодіння чужим майном ОСОБА_2, достовірно знаючи, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, є неповнолітнім, схилив його до вчинення злочинів та втягнув його у вчинення злочинів з метою незаконного заволодіння чужим майном. З метою реалізації злочинного задуму, протягом часу з 12.06.2009 року до 14.06.2009 року, діючи за попередньою змовою між собою, використовуючи чисельну та фізичну перевагу, висловлюючи погрози вчинення насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров'я потерпілого, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 шляхом вимагання, заволоділи грішми в сумі 800 грн. у потерпілого ОСОБА_11.

Крім цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 12 червня 2009 року в післяобідній час, на території Червоноградського державного технікуму гірничих технологій та економіки, що на вул. Стуса, 1, в м. Червонограді Львівської області підкликали до себе неповнолітнього ОСОБА_11 та використовуючи фізичну і чисельну перевагу, за попередньою змовою, висловлюючи погрози вчинення насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров'я потерпілого, під вигаданим приводом, вимагали у потерпілого ОСОБА_11 гроші в сумі 100 грн. Усвідомлюючи реальність погроз та вимог з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_5, боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_11 12.06.2009 року біля 16.30 год. на території стадіону загальноосвітньої школи № 5, що на вул. Грінченка, 9, в м. Червонограі Львівської області, передав їм гроші в сумі 100 грн.

Продовжуючи злочинні дії, підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_5, за попередньою змовою між собою, 13 червня 2009 року, в обідній проміжок часу, з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи чисельну перевагу, на території стадіону загальноосвітньої школи № 5, що на вул. Грінченка, 91, м. Червонограда Львівської області, висловлюючи погрози вчинення насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров'я потерпілого, під вигаданим приводом, вимагай у потерпілого ОСОБА_11 гроші в сумі 250 грн. Усвідомлюючи реальність погроз та вимог з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_5, боячись їх виконання потерпілий ОСОБА_11 13 червня 2009 року близько 15.00 год. на території стадіону загальноосвітньої школи №5, що на вул. Грінченка, 9, в м. Червонограді Львівської' області передав вказаним особам гроші в сумі 250 грн.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, за попередньою змовою між собою, 13 червня 2009 року близько 17.30 год. з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи чисельну перевагу, зустрівши потерпілого ОСОБА_11 біля будинку за №17 на пр. Шевченка в м. Червонограді Львівської області, висловлюючи погрози вчинення насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, під вигаданим приводом, вимагали у потерпілого гроші в сумі 250 грн. Усвідомлюючи реальність погроз та вимог з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_5, боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_11 13 червня 2009 року близько 19.00 год. під час перебування на території стадіону загальноосвітньої школи № 5, що на вул. Грінченка, 9, в м.Червонограді Львівської області, передав ОСОБА_12 та ОСОБА_5 гроші в сумі 250 грн.

Крім цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, за попередньою змовою між собою 14 червня 2009 року в обідній проміжок часу, з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи чисельну перевагу, під час телефонної розмови, висловлюючи погрози вчинення насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров'я потерпілого, під вигаданим приводом вимагали у потерпілого ОСОБА_11 передати їм через ОСОБА_13 гроші в сумі 200 грн. Усвідомлюючи реальність погроз та вимог з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_5, боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_11 14 червня 2009 року через ОСОБА_13 передав підсудним гроші в сумі 200 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 15 червня 2009 року близько 11.00 год., з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи вікову та фізичну перевагу, висловлюючи погрози вчинення насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров'я потерпілого, біля будинку за №15 по вул. Івасюка в м. Червонограді Львівської області, під вигаданим приводом, вимагав у потерпілого ОСОБА_11 гроші в сумі 350 грн. Усвідомлюючи реальність погроз та вимог з боку ОСОБА_2, боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_11 15 червня 2009 року біля 11.30 год. передав ОСОБА_2 біля будинку за №15 на вул. Івасюка в м. Червоіюграді Львівської області гроші в сумі 400 грн.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, за попередньою змовою між собою, 16 червня 2009 року, в обідній проміжок часу, з метою незаконного заволодіння чужим майном для власного збагачення, під час телефонної розмови, висловлюючи погрози вчинення насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров'я потерпілого, під вигаданим приводом вимагали у потерпілого ОСОБА_11 гроші в сумі 200 грн.

Всього потерпілому ОСОБА_11 були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 1 729 грн.

Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, 11 липня 2009 року, в післяобідній проміжок часу, на території оздоровчо-лікувального комплексу „Ровесник", що в с. Комарів Сокальського району Львівської області, зустрівши неповнолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_15, використовуючи фізичну та чисельну перевагу і психологічний тиск, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я до потерпілого ОСОБА_14, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки „Самсунг Е250" вартістю 669 грн. із картою нам'яті вартістю 40 грн., сім картою мобільного оператора „Київстар" вартістю 25 грн., належним потерпілому ОСОБА_16, який перебував в тимчасовому користуванні неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14, заподіявши потерпілому ОСОБА_16 матеріальні збитки на загальну суму 734 грн.

Крім того, ОСОБА_2 в один із днів кінця серпня 2009 року близько 17.00 год., на території СЗШ № 5 на вул. Грінченка, 9, в м. Червонограді Львівської області, використовуючи фізичну та вікову перевагу, вимагав у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17 гроші в сумі 50 (п'ятдесят) грн. З метою залякування потерпілого і подальшого отримання грошей, ОСОБА_2 висловлював в його адресу погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого. Сприймаючи реально дані погрози та боячись їх виконання, ОСОБА_17 передав вказану суму грошей ОСОБА_2.

Підсудний ОСОБА_6 3 вересня 2009 року близько 22.00 год., побачивши біля магазину "Київ-Захід"на вул. Стуса, 22, в м. Червонограді Львівської області ОСОБА_19, який перебував в стані алкогольного сп'яніння та утримував в руках мобільний телефон, наздогнав його в дворі будинку №7 на вул. Миру в м. Червонограді Львівської області, наніс йому кулаком удар в обличчя, внаслідок чого останній впав на землю та продовжуючи наносити удари потерпілому в обличчя, витягнув з кишені ОСОБА_19 мобільний телефон марки "Соні Еріксон В700І"вартістю 700 грн. із СІМ-карткою оператора мобільного зв'язку "Київстар"вартістю 25 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 15 грн., якими відкрито заволодів, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 740 грн. та тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці перенісся, які по тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2, в один із днів середини вересня 2009 року в обідній час, на території Червоноградського парку культури та відпочинку на вул. Парковій в м. Червонограді, зустрів неповнолітнього ОСОБА_17 та використовуючи фізичну та вікову перевагу, вимагав в останнього гроші в сумі 50 грн. З метою залякування потерпілого та отримання грошей, ОСОБА_2 висловлював в його адресу погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого. Сприймаючи реально дані погрози та боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_17 передав вказану суму грошей ОСОБА_2.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_2 в один із днів кінця вересня 2009 року, приблизно в обідній час, зустрів потерпілого ОСОБА_17 біля будинку АДРЕСА_9 та використовуючи фізичну і вікову перевагу, вимагав у нього гроші в сумі 200 грн. З метою залякування потерпілого та отримання грошей, ОСОБА_2 висловлював на його адресу погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого. Сприймаючи реально дані погрози та боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_17, взявши вдома належні його батькові ОСОБА_21 золоті сережки вартістю 600 грн., передав їх ОСОБА_2.

Крім цього, ОСОБА_2, в один із днів середини жовтня 2009 року, в обідній час, біля будинку № 25 на вул. Івасюка в м. Червонограді зустрів потерпілого ОСОБА_17 та використовуючи фізичну та вікову перевагу, вимагав у нього гроші в сумі 150 грн. З метою залякування потерпілого та отримання грошей, ОСОБА_2 висловлював на його адресу погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого. Сприймаючи реально дані погрози та боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_17, взявши вдома належні його батькові ОСОБА_21 золоті сережки вартістю 700 гри., передав їх ОСОБА_2.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, 17 жовтня 2009 року, близько 15.30 год., біля буд. № 9 на вул. Шашкевича в м. Червонограді підбігли з-заді до потерпілого ОСОБА_22 та використовуючи фізичну і чисельну перевагу, всупереч волі потерпілого, впіймали остатнього за руки, після чого ОСОБА_6, з метою подолання опору ОСОБА_22, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, умисно наніс потерпілому удар кулаком в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синяка в ділянці лівої нижньої повіки та подолавши опір потерпілого, відкрито викрали з правої кишені його штанів мобільний телефон "Нокія 62301"вартістю 900 грн. з картонкою мобільного оператора "Київстар"вартістю 25 грн., на рахунку якої було 25 грн. та викрали гроші в сумі 50 грн. і з викраденим з місця вчинення злочину втекли, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 000 грн.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою 23 жовтня 2009 року, близько 20.00 год., на території Червоноградського автовокзалу на вул. Сокальській, 3, в м. Червонограді, під надуманим приводом вимагали у потерпілого ОСОБА_23 мобільний телефон. Усвідомлюючи реальність погроз з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_6, боячись їх виконання, неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 передав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мобільний телефон "Нокія 5310"вартістю 1 559 грн.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншою особою (кримінальну справу щодо якої виділено в окреме провадження), 3 листопада 2009 року близько 12.00 год., з метою незаконного заволодіння чужим майном та грішми, викликали потерпілого ОСОБА_10 з квартири, де він проживає, на перший поверх другого під'їзду будинку за АДРЕСА_7 та висловлюючи погрози насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, під вигаданим приводом вимагали у потерпілого ОСОБА_10 гроші та майно. Усвідомлюючи реальність погроз з боку ОСОБА_5 та невстановленої слідством особи, боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_10, не маючи власних грошей, взяв з дому та передав ОСОБА_5 та невстановленій слідством особі мобільний телефон "Моторола"вартістю 300 грн.

Крім того, ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншою особою (кримінальну справу щодо якої виділено в окреме провадження), 4 листопада 2009 року, близько 10.30 год., з метою незаконного заволодіння чужим майном, викликали неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 з квартири, де він проживає, на стадіон загальноосвітньої школи №1 на вул. Клюсівській, 19, в м. Червонограді, де висловлюючи погрози вчинення насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, під вигаданим приводом вимагали у неповнолітнього ОСОБА_10 належне йому майно. Усвідомлюючи реальність погроз з боку ОСОБА_5 та іншої особи, боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_10 взяв з дому та передав біля будинку № 23, що на пр. Шевченка в м. Червонограді вказаним особам, цифровий фотоапарат "Олімпус"вартістю 1 000 грн. з флешкарткою пам'яті вартістю 70 грн.

Злочинними діями ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 4 489 грн.

ОСОБА_9 4 листопада 2009 року в с. Добрячин Сокальського району виявив та підібрав (незаконно придбав) рослини маку, які переніс в незавершене будівництво на вул. Івасюка в м. Червонограді, де виготовив наркотичний засіб, який в медичному шприці переніс в квартиру за місцем свого проживання за АДРЕСА_8, який 04.11.2009 року в кількості 2.18 г, як опій ацетильований, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, був вилучений у нього працівниками міліції.

Крім того, 4 грудня 2009 року близько 13.00 год. ОСОБА_2 біля будинку за № 8 на вул. Мазепи в м. Червонограді Львівської області, з метою особистого збагачення, шляхом обману - під приводом здійснення ремонту - отримав від потерпілого ОСОБА_24 належний йому мобільний телефоном марки "SGH-E330N"вартістю 755 грн. із сім-картою оператора мобільного зв'язку „Life" вартістю 5 грн. та шляхом обману - під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримав від ОСОБА_25 належний йому мобільний телефон марки "Nokіа 5310"вартістю? 1 634 грн., із сім-картою оператора мобільного зв'язку „Life" вартістю 10 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 32 грн. та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів вказаними телефонами, з місця вчинення злочину втік, заподіявши потерпілому ОСОБА_24 матеріальних збитків на суму 760 грн., а потерпілому ОСОБА_25 - на суму 1 676 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 в один із днів кінця грудня 2009 року, близько 18.00 год., біля будинку № 35 на вул. Стуса в м. Червонограді, зустрівши неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17, використовуючи фізичну та вікову перевагу, вимагав у нього гроші в сумі 20 грн. та з метою залякування потерпілого і отримання грошей, висловлював в його адресу погрози застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я.

Крі?м цього, ОСОБА_2 в один із днів початку січня 2010 року, приблизно у вечірній час, біля будинку за № 7 на вул. Миру в м. Червонограді, зустрівши неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17, використовуючи фізичну та вікову перевагу, вимагав у нього гроші в сумі 70 грн. та з метою залякування потерпілого і отримання грошей, висловлював в його адресу погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого. Сприймаючи реально ці погрози і боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_17 передав ОСОБА_2 70 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_26 16 січня 2010 року, близько 18.00 год. поблизу Червоноградської гімназії, на вул. С. Бандери, 3, в м. Червонограді, зустрівши неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17, вимагав у нього передачі ювелірних виробів. З метою залякування потерпілого та отримання ювелірних виробів, використовуючи фізичну та вікову перевагу, ОСОБА_2 висловлював в адресу потерпілого погрози за?стосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого. Сприймаючи реально ці погрози та боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_17, взяв вдома два золоті персні вартістю 650 грн. та 1 000 грн., а всього майна на суму 1 650 грн., які належать його батькові ОСОБА_21, та передав їх підсудному ОСОБА_2.

Крім цього, ОСОБА_2 17 січня 2010 року, близько 10.30 год. в під'їзді будинку за? АДРЕСА_9, попередньо викликавши з квартири неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17, використовуючи фізичну та вікову перевагу, вимагав в останнього ювелірні вироби. З метою залякування потерпілого і подальшого отримання ювелірних виробів, ОСОБА_2 висловлював в адресу потерпілого погрози застосування насильства, яке не є не?безпечним для життя і здоров'я потерпілого. Сприймаючи реально дані погрози та боячись їх виконання, потерпілий ОСОБА_17, взявши вдома золотий перстень вартістю 800 грн?., який належав його батькові ОСОБА_21, передав його ОСОБА_2.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 17 січня 2010 року близько 13.10 год. біля будинку за № 53 на вул. Стуса в м. Червонограді, попередньо домовившись з потерпілим ОСОБА_17 про місце зустрічі, використовуючи фізичну та вікову перевагу, вимагав в останнього ювелірні вироби. З метою залякування потерпілого та отримання грошей, підсудний ОСОБА_2 висловлював в адресу потерпілого погрози застосування насильства, що не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого. Потерпілий ОСОБА_17, сприймаючи реально ці погрози та боячись їх виконання, взяв вдома золотий перстень вартістю 900 грн. та обручку вартістю 600 грн., а всього майна - на суму 1 500 грн., які належали його батькові ОСОБА_21, та передав їх ОСОБА_2.

Вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він за попередньою змовою з ОСОБА_6 (засудженим за цим епізодом вироком Червоноградського міського суду від 03.03.2010 року), 17 жовтня 2009 року близько 15.30 год. біля буд. за № 9 на вул. Шашкевича у м. Червонограді підбігли з-заді до потерпілого ОСОБА_22 та використовуючи фізичну перевагу, всупереч волі потерпілого, впіймали останнього за руку, після чого ОСОБА_6, з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_22, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я, умисно наніс потерпілому удар кулаком в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синяка в ділянці лівої нижньої повіки та подолавши опір потерпілого, відкрито викрали з правої кишені його штанів мобільний телефон "Нокія 6230I"вартістю 900 грн. з карточкою мобільного оператора "Київстар", вартістю 25 грн., на рахунку якої було 25 грн. та викрали гроші в сумі 50 грн., і з викраденим з місця вчинення злочину втекли, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 000 грн.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_5 подав апеляцію на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 березня 2010 року. В апеляції засуджений просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, покликаючись на те, що він неповнолітній і щиро розкаявся у вчиненні злочинів.

В своєму клопотанні від 8 серпня 2011 року засуджений ОСОБА_5 просить застосувати стосовно нього амністію у зв'язку з тим, що він невиліковно хворий (ВІЛ - інфекція), на досудовому слідстві сприяв розкриттю злочинів, вину визнавав повністю і щиро розкаявся у вчиненому.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 визнав свою вину повністю, просить застосувати до нього амністію, або пом'якшити призначене судом покарання.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7, подав апеляцію на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 березня 2010 року, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Обгрунтовуючи апеляцію, засуджений ОСОБА_7 покликається на те, що він не вчиняв злочину за ч. 2 ст. 189 КК України і у вироку суду відсутні про це будь-які докази.

У своєму клопотанні від 27 липня 2011 року засуджений ОСОБА_7 просить застосувати до нього амністію і звільнити від відбування призначеного судом покарання,оскільки він відбув половину призначеного покарання, а злочин вчинив будучи неповнолітнім.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 просить застосувати до нього амністію, або пом'якшити призначене судом покарання.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_2 подав апеляцію на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 березня 2010 року, в якій просить вирок суду першої інстанції щодо нього змінити. В обґрунтування апеляції засуджений ОСОБА_2 покликається на те, що злочинів за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України він не вчиняв, а суд першої інстанції безпідставно засудив його за цими статтями. Засуджений також вважає, що його безпідставно засуджено за ч. 1 ст. 304 КК України, оскільки він не знав, що ОСОБА_5 є неповнолітнім.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_2 визнав свою вину повністю і просить пом'якшити призначене судом покарання.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 подав апеляцію на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 7 липня 2010 року.

Апелянт покликається на те, що суд першої інстанції розглянув справу односторонньо, рішення зроблено на необ'єктивних фактах, що на його погляд є недопустимим у будь-якій справі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину частково і просить пом'якшити призначене йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України або амністію.

Заслухавши доповідача, засуджених ОСОБА_2 про пом'якшення призначеного йому покарання, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про пом'якшення призначеного їм покарання або застосування амністії щодо них, ОСОБА_6 про залишення вироку суду щодо нього без змін, прокурора про скасування вироку суду першої інстанції у зв'язку з порушенням права на захист засуджених та іншими порушеннями вимог КПК України під час судового розгляду справи, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 березня 2010 року та апеляцію ОСОБА_8 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 7 липня 2010 року необхідно задовольнити частково, а оскаржувані вироки суду скасувати з наступних підстав.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що захист інтересів підсудних у даній кримінальній справі, зокрема ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_7 і ОСОБА_5, всупереч вимог п. 2 Постанови Пленуму ВСУ за № 5 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх", здійснював адвокат ОСОБА_27

Однак, відповідно до вищеназваної Постанови Пленуму ВСУ здійснення захисту неповнолітнього і дорослого співучасників злочину одним і тим самим захисником не допускається. За таких обставин, на думку колегії суддів, судом порушено право на захист вказаних осіб, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону і підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

Окрім цього, суд першої інстанції при призначенні кримінального покарання засудженому ОСОБА_7 відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України неправильно визначив остаточне покарання засудженому, у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то суд повинен призначити засудженому остаточне покарання, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарання, призначеного за новим вироком та покарання призначеного попереднім вироком суду.

У цьому випадку, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Однак суд першої інстанції, в порушення цих вимог закону, призначив засудженому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання призначеного за новим вироком, не відбуту частину покарання за попереднім вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 2 листопада 2009 року.

Крім цього, частково зараховуючи засудженому ОСОБА_7 відбуте ним покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 2 листопада 2009 року з 3 квітня 2009 року по 9 грудня 2009 року суд першої інстанції в резолютивній частині вироку не вказав вид зарахованого покарання, а в мотивувальній -не обгрунтував чому саме необхідно зарахувати відбуте покарання з 3 квітня 2009 року до 9 грудня 2009 року.

В судовому засіданні не досліджено коли і ким був засуджений ОСОБА_7 за попереднім вироком, з якого часу відбував покарання, з якого часу перебував під вартою у справі та інші дані про особу засудженого ОСОБА_7, в судовому засіданні не допитаний жоден свідок та частина потерпілих, а тому, на думку колегії суддів, судове слідство у справі проведено однобічно та неповно.

Відповідно до вимог ст. 257 КПК України, суд першої інстанції при розгляді справи повинен безпосередньо дослідити докази в справі: допитати підсудних, потерпілих, свідків, заслухати висновки експертів, оглянути речові докази, оголосити протоколи та інші документи.

Однак, як убачається з протоколу судового засідання від 1-3 березня 2010 року у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, суд першої інстанції цих вимог закону не виконав.

Під час судового розгляду справи підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не визнали своєї вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів, не дали жодних пояснень по суті пред'явленого обвинувачення, а під час судового слідства у справі як захисником, так і представником державного обвинувачення і судом не з'ясовувалась позиція підсудних за кожним епізодом вчинених злочинів, не було задано жодного запитання по суті пред'явленого їм обвинувачення (т. 3, а.с. 272-278).

Покази підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в судовому засіданні про позики грошей у ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 308-310) судом не спростовані та не надано їм оцінки у вироку суду (т. 3, а.с. 279-285).

Не дивлячись на те, що підсудні ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не визнали своєї вини в судовому засіданні, суд не допитав неповнолітніх потерпілих ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_22, їх законних представників та потерпілого ОСОБА_19 в судовому засіданні та навіть не зробив спроб повторно викликати їх в судове засідання. Не допитано в судовому засіданні і свідків у справі ОСОБА_13, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 та ОСОБА_31

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 257 КПК України, безпосередньо не допитав в судовому засіданні потерпілих та свідків, а лише оголосив їх покази на досудовому слідстві.

З мотивувальної частини вироку вбачається, що судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_11, внаслідок вчинення щодо нього злочинів, було спричинені матеріальні збитки на суму 1 729 грн. Однак, як убачається з матеріалів кримінальної справи, потерпілому ОСОБА_11, діями вищезазначених осіб, спричинено матеріальні збитки в розмірі 2 629 грн.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи в частині встановлення розміру спричинених збитків потерпілому ОСОБА_11.

Крім того, в мотивувальній частині вироку щодо ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_9, суд першої інстанції покликається на показання потерпілого ОСОБА_11, стосовно якого було здійснено 8 епізодів вимагання майна з погрозою застосування насильства, однак в цих показаннях відсутні дані про час вимагання, виду майна, яке вимагали та інші конкретні обставини. У вироку суд обмежився лише посиланням потерпілого на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вимагали у нього передачі їм майна, з погрозою насильства(т. 3, а.с. 282).

Як убачається з протоколу судового засідання, під час дачі показів потерпілим ОСОБА_11 та його законним представником ОСОБА_32, як представником державного обвинувачення, так і судом не було зроблено жодних спроб встановити конкретні обставини справи (т. 1, а.с. 310).

Судом також не обґрунтовано стягнення заподіяних збитків із засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в користь потерпілих.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд даної кримінальної справи провадився судом однобічно, з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону. Крім цього, судом допущено неправильне застосування закону при призначенні остаточного покарання засудженому ОСОБА_7, а вирок суду в частині визначення розміру заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_11 не відповідає фактичним обставинам справи.

Під час розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України встановлено, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 257 КПК України, щодо безпосереднього дослідження доказів у справі. Так, під час судового слідства не було допитано потерпілого ОСОБА_22 та співучасника вчинення даного злочину ОСОБА_6 (т. 3, а.с. 323-327).

Однак, не дивлячись на вимоги закону про безпосередність дослідження доказів у справі та часткове визнання вини ОСОБА_8, суд постановив вирок без допиту потерпілого ОСОБА_22 та іншого співучасника злочину ОСОБА_6, при цьому покликався у своєму вироку на показання ОСОБА_6, ніби-то допитаного в судовому засіданні, як на доказ винуватості ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину.

Під час судового розгляду справи підсудний ОСОБА_8 фактично не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, не дав жодних пояснень по суті пред'явленого обвинувачення, а під час судового слідства у справі не було зроблено жодної спроби встановити фактичні обставини у справі, підсудному не задано жодного запитання по суті пред'явленого йому обвинувачення (т. 3, а.с. 326-327).

Таким чином, на думку колегії суддів, вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 7 липня 2010 року стосовно ОСОБА_8 необхідно скасувати у зв'язку з однобічністю та неповнотою судового слідства та порушення вимог кримінально-процесуального закону щодо безпосереднього дослідження доказів в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про амністію в 2011 році"від 8 липня 2011 року амністія не застосовується до осіб, яких притягнуто до кримінальної відповідальності чи засуджено за ч. 2 ст. 189 КК України.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України "Про амністію в 2011 році"звільненню від покарання підлягають особи за вчинення злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими, а відповідно до вимог ст. 12 КК України злочин за ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_33 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 притягаються до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 189 КК України, а ОСОБА_8 -за ч. 2 ст. 186 КК України, то в задовольненні клопотань ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про застосування щодо них Закону України "Про амністію в 2011 році"і звільнення від призначеного судом покарання чи його пом'якшення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 372, 376, 377 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

відмовити у задовольненні клопотання засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про їх звільненні від відбуття покарання на підставі Закону України від 8 липня 2011 року "Про амністію у 2011 році".

Апеляції засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 березня 2010 року та засудженого ОСОБА_8 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 7 липня 2010 року задовольнити частково.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 березня 2010 року стосовно засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд, в іншому складі суддів.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 7 липня 2010 року стосовно ОСОБА_8 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд, в іншому складі суддів.

Запобіжний захід стосовно обвинувачених ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити попередньо обраний у вигляді взяття під варту.

Судді:

підпис підпис підпис

Марітчак Т.М. Гаврилов В.М. Березюк О.Г.

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак