Провадження № 1-кп/742/57/15
Єдиний унікальний № 742/599/15-к
ВИРОК
Іменем України
27 лютого 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесеного до ЄРДР № 0001748 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого, розлученого, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2011 за ч.2 ст.186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі ; згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2014 року звільненого від відбуття основного покарання на підставі ЗУ Про амністію у 2014 році, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
23 грудня 2014 року близько 9 год.30 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні Прилуцької центральної міської лікарні за адресою: вул. Київська м. Прилуки, 56, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, повторно, відкрито викрав грошові кошти в сумі 2716 грн., які належали потерпілому ОСОБА_4 , після чого був затриманий на місці вчинення злочину .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально давши в суді показання про обставини вчиненого кримінального правопорушення, та суми викрадених коштів у потерпілого не заперечував. Щиро розкаюється в скоєному, просить суд суворо не карати, запевняючи про недопущення більше такого в майбутньому, просив вибачення у потерпілого та вказав, що збитки останньому відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, щодо міри покарання просить суд суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти волі. Вказав, що претензій ні морального ні матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки такі йому повністю відшкодовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження які його характеризують . Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаними, і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив грабіж, а саме відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,добровільне відшкодування завданого збитку .

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вчинив умисний злочин, особу винного та його позицію до вчиненого, до взяття під варту працюючого, де за місце роботи характеризується виключно позитивно (а.п. 80), за місцем відбуття покарання негативно (а.п.74), згідно медичного висновку амбулаторного обстеження особи встановлення залежності від психоактивних речовин не страждає хронічним алкоголізмом, примусового лікування не потребує (а.п.79), раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2011 за ч.2 ст.186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі ; згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2014 року звільненого від відбуття основного покарання на підставі ЗУ Про амністію у 2014 році, маючого не зняту та не погашену судимість (а.п. 20,65-68), який на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин, проходившого військову службу (а.п.81-84), а також враховуючи позицію потерпілого який просив суд суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти волі, вказав, що претензій ні морального ні матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки такі йому повністю відшкодовані, суд вважає за можливе призначити йому покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні .

Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі .

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 23 грудня 2014 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання. ( а.п. 59,96).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: банківські карти, паспорт, старховий поліс, посвідчення водія, свідоцтво, картку водія, гаманець, грошові кошти залишити в законному володінні потерпілого ОСОБА_4 (а.п.16,17)

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору,захиснику,потерпілому .

Суддя ОСОБА_1