Справа № 307/3976/13-к
Провадження № 1-кп/307/14/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 2 серпня 2012 року, близько 23.15 год., разом з іншими особами, відносно яких матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, знаходячись на території бази відпочинку «Руслана», яка розташована в АДРЕСА_2 , а саме в приміщення кафе даної бази відпочинку, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських мотивів, розпочали бійку біля бар-стійки кафе з громадянином ОСОБА_6 , в ході якої наносили останньому удари руками та ногами по різних частинах тіла, а коли ОСОБА_6 піднявся з підлоги та пішов у напрямку танцювального майданчику, підійшли до нього і продовжили наносити останньому удари ногами та руками по різних частинах тіла.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину не визнав, на підставі ст.. 63 Конституції України від дачі показань відмовився посилаючись на те, що вказану в обвинуваченні подію він не бачив і участі у бійці не приймав.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Даними під час досудового слідства показаннями потерпілого ОСОБА_6 стверджено, що 02.08.2012 року, близько 23.00 год., він знаходився на базі відпочинку «Руслана», що розташована в смт. Солотвино. В той час, коли проходив біля бар-стійки, то хтось наніс йому один удар по обличчю, після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інші двоє невідомих йому чоловіків почали безпідставно наносити йому удари руками та ногами по різним частинам тіла, повалили його на землю, де продовжували наносити удари по різним частинам тіла. Потім він піднявся і пішов у іншу частину даного кафе-бару, де до нього знову підійшли вищевказані хлопці та знову почали наносити йому удари руками та ногами по різних частинах тіла та в ході цього хтось з даних хлопців наніс йому декілька ударів якимось предметом по голові, лівій руці та лівій нозі. Потім хтось викликав швидку медичну допомогу, на автомобілі якої його доправили в Тячівську районну лікарню.

Ці показання потерпілого ОСОБА_6 , надані ним 12 вересня 2012 року, тобто до набуття чинності діючим КПК України, у зв`язку з його неявкою в судове засідання, оголошені і досліджені в судовому засіданні.

( Т.1 а.с. 19, 20)

У зв`язку з неодноразовою неявкою в судове засідання через відсутність по місцю проживання, з урахуванням думки прокурора, який вважає за можливе розглянути справу у відсутності потерпілого, котрий за даними сторони обвинувачення перебуває за межами України і забезпечити його участь в судовому засіданні неможливо та за наявності розписки про відсутність претензій до обвинуваченого права його не можуть бути порушені, справу розглянуто у відсутності потерпілого.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем в Тячівській районній лікарні і 03.08.2012 року, коли він знаходився на чергуванні, в травматологічне відділення звернувся ОСОБА_6 з множинними колото-різаними ранами. Побачивши дані рани він надав потерпілому першочергову медичну допомогу і повідомив в Тячівський РВ УМВС України в Закарпатській області про дану подію.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердив, що він є власником бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої в АДРЕСА_2 . Тоді 02.08.2012 року, вечером, він знаходився на території даної бази відпочинку і йому повідомили, що в кафе-барі, яке розташоване на базі відпочинку, відбувається бійка. Коли він прийшов до кафе-бару, то бійка вже припинилася, він тільки бачив, як потерпілий сідав в автомобіль швидкої допомоги. Там було до 200 чоловік відвідувачів. Обвинуваченого ОСОБА_4 в той день взагалі не бачив.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала офіціантом в кафе-барі на базі відпочинку «Руслана», розташованої в смт. Солотвино. В ніч з 02.08.2012 року на 03.08.2012 року вона знаходилася на робочому місці. Близько 23.00 год. вона була за бар-стійкою і в цей час в приміщенні кафе почалася бійка. В ході бійки три невідомій їй хлопці повалили ОСОБА_6 на землю та наносили йому удари ногами по різних частинах тіла. А коли їх почали розбороняти, то бійка закінчилася. Потім ОСОБА_6 підвівся і побіг в інший кінець бару. Коли троє невідомих знов підійшли до ОСОБА_6 , то відвідувачі заступилася за нього. На той час там було близько 200 відвідувачів. Обвинуваченого ОСОБА_4 в той день вона взагалі не бачила.

Аналогічні показання дала в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 ..

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердив, що він був очевидцем вказаної події і намагався припинити бійку, однак його звинуватили у причетності до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому і за це він був засуджений. Обвинуваченого ОСОБА_4 під час даного інциденту не бачив.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він відбирав письмові пояснення від потерпілого ОСОБА_6 і той йому вказував на осіб, які спричиняли йому тілесні ушкодження, в тому числі і ОСОБА_4 , про що зазначено в протоколі допиту потерпілого. Крім цього з відеозапису з камер спостереження кафе чітко видно як обвинувачений ОСОБА_4 разом з іншими особами заподіював тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 ..

З протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 03.08.2012 року встановлено місце вчинення злочину.
( Т.1 а.с. 12-17)

Згідно висновку судово-медичної експертизи за № 654 від 07.09.2013 року у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді свіжих рубців на місці різних та колото-різаних пошкоджень волосистої частини голови, обличчя, лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути від дії колото-ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа. В строк події 2 серпня 2012 року вкладаються та відносяться до групи легких тілесних з короткочасним розладом здоров`я, так як подібного характеру тілесні ушкодження при звичайній їх течії викликають розлад здоров`я більше 6-ти, але менше 21-го дня.

( Т.1 а.с. 44-45)

З перегляду DVD диску «Verbatim», на якому міститься відеозапис з камер спостереження кафе на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована в АДРЕСА_2 2 серпня 2012 року встановлено факт безпосередньої участі обвинуваченого ОСОБА_4 у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 під час здійснення хуліганських дій.

Згідно до постанови Тячівського районного суду від 26 листопада 2013 року кримінальну справу відносно ОСОБА_7 як співучасника за ст..ст. 129 ч.1, 296 ч.2 КК України закрито на підставі ст.. 6 ч.1 п.8 КПК України.

( Т.2 а.с. 158-159)

Відповідно до вироку Тячівського районного суду від 27 січня 2014 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 296 ч.2 КК України і засуджений за співучасть з ОСОБА_4 у вчиненні злочину.

( Т.2 а.с. 156, 157)

Згідно до п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року « Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського прядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Заперечення своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 і його доводи про те , що він дану подію навіть не бачив, не узгоджуються із вищенаведеними доказами і свідчать про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності.

Органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується також в тому, що 2 серпня 2012 року, близько 23.15 год., разом з іншими особами, відносно яких матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, знаходячись на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована в АДРЕСА_2 , а саме в приміщення кафе даної бази відпочинку, розпочали бійку біля бар-стійки кафе з громадянином ОСОБА_6 , в ході якої наносили останньому удари руками та ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого гр. ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді свіжих рубців на місці різаних та колото-різаних пошкоджень волосистої частини голови, обличчя, лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Суд виключає з об`єму обвинувачення заподіяння обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді свіжих рубців на місці різаних та колото-різаних пошкоджень волосистої частини голови, обличчя, лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок, оскільки згідно висновку судово-медичної експертизи за № 654 від 07.09.2013 року вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути від дії колото-ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа, а матеріали кримінального провадження не містять жодних достовірних доказів щодо заподіяння таких тілесних ушкоджень саме обвинуваченим ОСОБА_4 ..

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставин справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не знайшов.

Враховуючи наведене, за наявністю альтернативної санкції ч. 2 ст. 296 КК України, суд вважає, що відносно ОСОБА_4 необхідно і доцільно призначити покарання в виді позбавлення волі та з урахуванням тяжкості злочину та даних про особу обвинуваченого із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальних витрат немає.

Речовий доказ по справі DVD диску «Verbatim», на якому міститься відеозапис з камер спостереження кафе на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 02.08.2012 року, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.374-375 КПК України , суд ,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України в виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

1)
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

2)
Цивільного позову не заявлено.

Процесуальних витрат не має.

Запобіжний захід не обирався.

Речовий доказ по справі DVD диску «Verbatim», на якому міститься відеозапис з камер спостереження кафе на території бази відпочинку «Руслана» за 02.08.2012 року, слід залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1