Справа № 192/1043/15-к
Провадження № 1-в/192/330/15
Ухвала
Іменем України
"21" липня 2015 р.року смт Солоне

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника СВК-21 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 11 травня 2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.186, ч.ч. 2,3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

Початок строку:15.01.2011 року

Кінець строку: 15.02.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація Солонянської виправної колонії №21 та спостережна комісія Солонянської РДА звернулися до суду з поданням про умовнодострокове звільнення засудженого від відбування покарання, посилаючись на те, що він, на даний час відбув 2/3 частини покарання, до праці ставиться сумлінно: працевлаштований до дільниці комунально-побутового забезпечення швачкою, має два заохочення за зразкову поведінку та ставлення до праці, також мав два стягнення, які погашені за плином часу. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Повернення». Визнає провину у скоєному злочині.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії №21 у судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений в судовому засіданні просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Суд, вислухавши представника адміністрації Солонянської виправної колонії №21, засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Незважаючи на те, що засуджений працевлаштований в колонії з часу відбування покарання в Солонянській виправній колонії № 21, а саме з серпня 2011 року, він має лише два заохочення за сумлінне ставлення до праці, які застосовані до нього 16 травня 2014 року та 22 жовтня 2014, що говорить про неналежне ставлення до праці засудженого за весь період відбуття покарання. Крім того засуджений за час відбування покарання в установах виконання покарань мав два стягнення, за одне з яких відбував покарання в ДІЗО.

З наявних в матеріалах особової справи характеристик вбачається, що в 2012 році засуджений характеризувався посередньо, вимоги в адміністрації виконує з метою вигоди, уникнення покарання, по відношенню до представників адміністрації хитрий, приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу не бажає (а.о.с. 36); в 2013 та 2014 роках участь в благоустрою приміщень відділення не приймає, приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу не бажає (а.о.с. 39, 47). Тому суд вважає, що засуджений на даний час, своєю поведінкою та ставленням до праці за весь період відбування покарання не довів свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1