ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
ухвала

08 липня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого: ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року щодо них,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про перевірку оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у касаційному порядку.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.

Так, на порушення ч. 4 ст. 427 КПК України до касаційної скарги ОСОБА_1 не додано усіх оформлених належним чином документів, що підтверджують його повноваження захисника у кримінальному провадженні, а саме не додано документу, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

З урахуванням положень ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.

Разом з тим, у касаційній скарзі ОСОБА_1 хоча і посилається на неправильне застосування вимог закону України про кримінальну відповідальність, проте не зазначає конкретних доводів та відповідних аргументів на підтвердження цього відповідно до вимог ст. 413 КПК України.

При цьому, за змістом касаційної скарги він не погоджується з оцінкою доказів судами та встановленими обставинами провадження, фактично посилаючись на неповноту судового розгляду, що в силу вимог ст. 438 КПК України не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Окрім того у скарзі ОСОБА_1, зазначаючи вимогу про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не зазначає на яких підставах, передбачених ст. 284 КПК України, суд касаційної інстанції має ухвалити відповідне рішення. Водночас у касаційній скарзі не порушується питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, без чого ухвалення касаційним судом рішення про закриття кримінального провадження, як про це зазначається вимога, є процесуального неможливим.

Також відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі слід зазначити чи бажає особа, яка подала касаційну скаргу, брати участь у касаційному розгляді.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п'ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7