Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 11-кп/781/237/15 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.286 КК Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2015 року. м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000117 від 22.02.2013 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2013 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Часів Яр, Артемівського району, Донецької області, одруженого, працюючого водієм ААЗ «Тредінг КО» зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 68 461 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування завданої шкоди, та 1 758 грн. судових витрат на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості. Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

16 листопада 2008 року,близько 05 год. 30 хв., ОСОБА_8 , керуючи згідно шляхового листа, вантажним автомобілем «Міцубісі-Кантер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності «ААЗ Трейдінг Ко», рухаючись по вул. Мурманськиій, від об`їзної дороги в напрямку центра міста Кіровограда, на перехресті з проспектом Університетським та проспектом Промисловим, де організовано рух по колу, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього України (Дати дорогу), розпочав проїзд вищевказаного перехрестя при цьому, грубо порушив п.п. 1.5, 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), під час руху був неуважний, не стежив за змінами дорожньої обстановки, при виїзді на головну дорогу не впевнився в безпеці свого маневру, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2170 державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_10 , під його ж керуванням, що рухався зі сторони вул.. Мурманської в напрямку проспекту Університетського в м. Кіровограді (прямо через перехрестя).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2170 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив скасувати вирок районного суду і закрити кримінальне провадження стосовно його підзахисного у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування вимог зазначає, що суд першої інстанції допустив однобічність судового розгляду, про що свідчить залишення судом першої інстанції того факту, що ОСОБА_8 рухаючись на зелений сигнал світлофора, доїжджаючи до знаку 2.1 ПДР України «Дати дорогу», розташованого перед кільцевим перехрестям та упевнившись у відсутності по круговому руху будь якого транспортного засобу почав рух по кільцю. Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила. При цьому ОСОБА_8 рухався з дотриманням вимог знаку 4.1 ПДР України «Круговий рух» та зі швидкістю близько 20 км/год. В цей час інший водій т/з ОСОБА_10 , рухаючись зі швидкістю 88-106 км/год., не виконавши вимоги знаку 4.1 ПДР України та проїхавши не по круговому руху, а прямо, чим допустив зіткнення із автомобілем ОСОБА_8 . За вказаних обставин, на переконання апелянта, грубе порушення ОСОБА_10 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. При цьому, захист також зазначає, що матеріали кримінальної справи двічі повертались на додаткове розслідування з метою надання юридичної оцінки діям водія ОСОБА_10 , щодо порушення ним ПДР України, однак орган досудового слідства не виконав вказівки суду, які є обов`язковими для виконання та повторно прийнявши постанову про відмову в порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_10 направив матеріали справи до суду, що є неприпустимим.

Заслухавши доповідача, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з таких підстав.
Відповідно до ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав.

Суд першої інстанції у вироку, як на доказ вини обвинуваченого ОСОБА_8 , окрім пояснень потерпілої ОСОБА_9 та свідків, послався на матеріали кримінального провадження і, зокрема, на протокол огляду місця пригоди від 16.11.2008 року та схемою і фото таблицею до нього, в яких зафіксовано факт даного ДТП та наявність дорожнього знаку 2.1 ПДР України, вимоги якого порушені обвинуваченим (а.с.7-17 Т.1).

Разом із тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що інший водій транспортного засобу ОСОБА_10 , рухаючись зі швидкістю 88-106 км/год. (а.с. 52-62 Т. 3), не виконавши вимоги знаку 4.1 ПДР України, проїхав не по круговому руху, а прямо, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем ОСОБА_8 .

Також, з показань ОСОБА_10 , наданих ним в судовому засіданні суду першої інстанції слідує, що він не бачив знак 4.1. ПДР України, оскільки перед ним, трохи правіше рухалась вантажівка, а тому йому не було видно зазначений знак.

Крім того, згідно протоколу додаткового огляду місця події, схеми до нього та фото (Том № 3 а.с. 27-37) вбачається, що на відрізку автошляху, де трапилась дорожньо-транспортна пригода, наявна дорожня розмітка 1.16.1 ПДР України, яка позначає острівці, що розділяють транспортні потоки протилежних напрямків, а також стрілки, які вказують напрямок руху по колу. При цьому слід зазначити, що дорожню розмітку 1.16.1 ПДР України перетинати заборонено, що в свою чергу вказує на рух по даному відрізку автодороги по колу.

Однак, судом першої інстанції дані докази не досліджено та не дано їм належної оцінки на що також звернуто увагу в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2015 року, якою скасовано ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 24 березня 2014 року.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не дослідивши вказані докази у справі та не надавши їм належну правову оцінку допустив неповноту судового розгляду, яку неможливо усунути при розгляді справи в суді апеляційної інстанції і яка впливала на законність та обґрунтованість рішення в суді першої інстанції та фактично призвела до порушення права на захист обвинуваченого.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути наведені в даній ухвалі порушення кримінального процесуального закону, що призвели до істотного порушення КПК України. Врахувати при винесенні рішення доводи викладені в апеляції захисника обвинуваченого ОСОБА_7 та викладене в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2015 року, всебічно повно та об`єктивно дослідити всі зібрані у справі докази, надати їм належну правову оцінку та ухвалити мотивоване, законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2013 року стосовно ОСОБА_8 скасувати, призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4