Справа №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2008 року Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ільченка О.І.,

при секретарі - Чміль С.І.,

з
участю прокурора - Луценка М В., адвоката ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Прилуки кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Златополь, Криворізького району, Дніпропетровської
області, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, непрацюючого,
неодруженого, з базовою середньою освітою, раніше судимого: 16.12.2003 року
Прилуцьким міським судом за ст.ст. 185 ч.3, 69, 104 КК України до 1 року позбавлення
волі з іспитовим строком на 1 рік; 10.06.2004 року Прилуцьким міськрайонним
судом за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України - до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
звільнився по відбуття покарання 17.09.2007р.,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Воскобійники, Шишацького району, Полтавської
області, жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина України, непрацюючого,
неодруженого, з базовою середньою освітою, раніше судимого: 10.12.2007 року
Прилуцьким міськрайонним судом за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до 1 року
обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

за ч.2 ст.187 КК
України, -

В С Т А
Н О В И В :

20 грудня 2007
року близько 21 години підсудний ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння по вул. Київській в м. Прилуки
поблизу школи №1, погрожуючи ножами господарсько-побутового призначення
неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3, заволоділи його мобільним телефоном марки
„Sony Erricsson W220і”, з картою пам”яті до телефону та сім картою мобільного
оператора lafe, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи - 677,60
грн., 190 грн. та 25 грн. - відповідно та грошовими коштами в сумі 8 грн. Після
чого з викраденим, з місця скоєння злочину зникли, чим завдали потерпілому
матеріальних збитків на загальну суму 892,60 грн.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину за пред”явленим
обвинуваченням визнав частково, оскільки напад на потерпілого і заволодіння
його мобілкою та грошима він здійснив самостійно без участі ОСОБА_2., без ножа.
Так пояснив, що 20.12.2007р. у вечірній час, коли на вулиці було темно, в
районі магазину „Чоловічий одяг” по вул. Київській в м. Прилуки, будучи дуже
п”яним, він помітив потерпілого, який розмовляв по мобільному телефону і йшов
назустріч. Так як йому необхідно було зателефонувати, він підставив потерпілому
під горло залізну пластину (яка застосовується в ході ремонту автомобілів у
вигляді лінійки) щоб налякати та забрати телефон, що в подальшому і зробив.
Після чого завів ОСОБА_3. за кут будинку, щоб їх ніхто не бачив, і там на запитання
про гроші, потерпілий віддав йому 11 грн., з проханням повернути телефон, але
він повернув йому 3 грн. і прогнав потерпілого від себе. При цьому ОСОБА_2 з
невідомих йому причин стояв у стороні та підійшов до нього коли потерпілий
побіг. Потім він викликав ОСОБА_2 таксі, а сам пішов далі гуляти. Проте через
деякий час його самого затримали працівники міліції. Збільшену моральну шкоду
він визнає, проти матеріальної - заперечує, бо вилучений у нього телефон
потерпілого був у справному стані.

Підсудний ОСОБА_2
свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України не визнав та
пояснив суду, що 20.12.2007 року близько 17-ї години він знаходився в с.
Замістя Прилуцького району, коли до нього зайшов двоюрідний брат ОСОБА_1 Після
чого вони пішли до свого знайомого, де розпили пляшку „самогонки”. Потім вони
разом з братом вирішили поїхати у м. Прилуки погуляти. Там у кафе «Ідеал» вони
пили пиво та з собою взяли ще по пляшці пива і пішли в напрямку школи № 1 м.
Прилуки. Поблизу 1-ї школи вони взяли ще по пляшці пива та коли він відходив у
туалет, то ОСОБА_1 вже стояв з потерпілим. Брат віддав йому (підсудному) пляшку
з пивом і сказав, щоб він відійшов. Потім ОСОБА_1 з потерпілим пішли за кут
будинку, а він залишався від них метрів за п”ять. Він думав, що брат забрав
телефон у борг за гроші, які потерпілий начебто заборгував ОСОБА_1 Потерпілому
він пригрозив словами „не дай бог комусь щось скажеш”, а ОСОБА_1 сказав: „біжи
звідси”. Чи був у брата ніж він не пам”ятає, але у нього точно не було. У
міліцію він прийшов сам, щоб сховатися від хлопців, які йому погрожують у селі,
та і нафантазував, що начебто з братом вчинив розбійний напад. Але він до
розбою не причетний. У міліції до нього застосовувався психологічний тиск з
боку слідчих Прилуцького МРВ УМВС України в Чернігівській області.

У зв”язку з
такою позицією підсудних, судом були досліджені та проаналізовані показання,
які вони давали під час досудового слідства.

Так, у протоколі
явки з повинною від 22.12.2007 року, який прочитано та підписано ОСОБА_2 і слідчим,
у викладеному змісті, крім того, ОСОБА_2 заявив, що “… 20.12.2007р. близько 21
год. за попередньою змовою з ОСОБА_1, перебуваючи по вул. Київській в м.
Прилуки поблизу школи № 1, погрожуючи
ножем, здійснили напад на ОСОБА_3. та заволоділи мобільним телефоном і грошима
11 грн….” (а.с. 63).

При допиті
підозрюваного ОСОБА_2. 22.12.2007 року він зокрема повідомив, що 20.12.2007р.
після розпиття спиртних напоїв разом з братом ОСОБА_1 вирішили поїхати у м.
Прилуки, з метою нападу на громадян і заволодіння їх майном щоб заробити. При
цьому вони з братом взяли по ножу. З пивом у руках, будучи у нетверезому стані,
біля магазину „Чоловічий одяг” вони помітили молодого хлопця, який розмовляв по
мобільному телефону. ОСОБА_1 відразу зупинив хлопця та підставив йому під горло
ніж, сказавши віддавай телефон. Потерпілий віддав телефон марки „Sony Erricsson”
чорного кольору, який брат поклав до кишені своє куртки. Потім вони повели
молодого хлопця за будинок до підвалу. Він стояв поруч з ними та дивився, щоб
їх ніхто не бачив. ОСОБА_1 знову підніс ніж хлопцю під горло та запитав про
гроші, на що отримав 11 грн. Потерпілий просив повернути телефон, але брат
віддав лише 3 грн. на пиво. Він у цей час вийняв із кишені свій ніж і
демонструючи такий, сказав хлопцю „не дай бог комусь щось скажеш”. ОСОБА_1
сказав „біжи звідси” (а.с. 71).

Будучи допитаним
в якості обвинуваченого 27.12.2007р. ОСОБА_2 повністю підтвердив обставини,
вчиненого ними з ОСОБА_1 розбійного нападу, які викладені ним в протоколі
допиту його підозрюваним 22.12.2007 року (а.с. 108).

При проведенні
очної ставки від 04.02.2008р. між потерпілим ОСОБА_3. та обвинувачуваним
ОСОБА_2, останній підтверджував, що 20.12.2007р. близько 21 год. поблизу 1-ї
школи в м. Прилуки ОСОБА_1 забирав у потерпілого телефон, а він під час нападу
весь час був поряд метрів за 3. Ніж він (ОСОБА_2) дістав вже після нападу коли
хлопець виходив на тротуар і на відстані сказав „не дай бог комусь щось скажеш”
(а.с. 161).

Проте вже при
допиті ОСОБА_2. обвинуваченим 05.02.2008р. за участю захисника та при обранні
запобіжного заходу - взяття під варту, винним себе не визнав і, крім того, вже
не вказував про попередню домовленість на розбійний напад (а.с. 165).

ОСОБА_1 ж у
першочергових поясненнях 21.12.2007р. розповідав, крім того, що коли він
побачив молодого хлопця, який розмовляв по мобільному телефону, тримаючи такий
в руці, то вирішив забрати цей телефон. Брат ОСОБА_2 при цьому знаходився
позаду метрів за 40. Він підняв із землі, кусок рейки щоб налякати потерпілого,
та підставив її хлопцю під горло. Потерпілого він завів за будинок, де той
віддав йому телефон і 10 грн. (а.с. 6-7). Тоді ж при допиті підозрюваного
ОСОБА_1 підтвердив обставини заволодіння мобільним телефоном і грошима
потерпілого, які викладені в його першочергових поясненнях (а.с. 29).

При допиті
обвинуваченим 24.12.2007р. ОСОБА_1 пояснив, що 20.12.2007р. у вечірній час,
перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння, вони разом з братом ОСОБА_2
вирішили поїхати у м. Прилуки з метою нападу на громадян та заволодіння їх майном,
при цьому взяли з собою по ножу, детально описавши такі. Біля магазину
„Чоловічий одяг” він побачив, що назустріч вийшов молодий хлопець, який
розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його у руці. Він його відразу
зупинив та підставив потерпілому під горло ніж з дерев”яною ручкою, лезо якого
близько 10 см. і сказав віддавай телефон. Після передачі телефону він поклав
такий до своєї кишені. Після чого вони повели молодого хлопця за будинок до
підвалу, де брат стояв поруч і дивився щоб їх ніхто не бачив. Потім він знову
погрожуючи ножем запитав у потерпілого чи є гроші на що отримав 11 грн. Коли
хлопець почав просити віддати телефон, то він повернув йому 3 гривні «на пиво».
Його брат ОСОБА_2 у цей час витягнув із кишені свій ніж та показуючи такий сказав
хлопцю „не дай бог комусь щось скажеш”. Потім ОСОБА_1 сказав потерпілому: «Біжи
звідси». Де подів свій ніж він не пам”ятає” (а.с. 55).

Крім показів
самих підсудних їх вина у вчиненні розбійного нападу підтверджується зібраними по справі доказами:

Так, потерпілий ОСОБА_3
у судовому засіданні підтвердив, що 20.12.2007 року близько 21-ї години він
виходив з двору на вул. Київську в м. Прилуки поміж будинками в якому розміщені
банк «Аваль» та магазин «Чоловічий одяг» в напрямку магазину, при цьому розмовляв
по мобільному телефону. Він помітив, що назустріч йдуть, як потім вияснилося:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які знаходилися в нетверезому стані. Вже навпроти магазину
«Чоловічий одяг» він хотів обійти їх, але ОСОБА_1, у якого була пляшка пива,
підставив йому ніж до горла, та сказав віддавай телефон і вихватив у нього
(ОСОБА_3.) мобільний телефон Sony Ericsson w220i, який був включений. Потім
підсудний почав відводити його за дев'ятиповерховий будинок до підвалу, а
ОСОБА_2 ішов позаду них. Ніж ОСОБА_3 особисто бачив, так як він його
притримував рукою, також бачив блиск його леза. Коли вони знаходились поблизу
підвалу будинку ОСОБА_1 сказав: «я тебе заріжу і ніхто тебе не знайде», також
сказав «віддавай гроші». В цей час ОСОБА_2 стояв за ними та закривав їх від можливих
перехожих-свідків. Коли потерпілий віддав ОСОБА_6 11 гривень, то у відповідь
почув, чи він добре подумав. Він відповів, що це всі його кошти. Він просив
віддати йому мобільний телефон але отримав від підсудного три гривні, який
сказав: «біжи звідси». В цей час ОСОБА_2 дістав ніж та, показуючи його, сказав
йому «не дай Бог комусь щось скажеш». Після цього ОСОБА_3 побіг в напрямку
магазину «Студент» і потім побачив трьох хлопців, одного з яких він знав.
Потерпілий їм повідомив про напад і попросив про допомогу. Вони побігли за
нападниками, яких наздогнали на перехресті вулиць Київської та Гімназичної.
Хлопці застосували відносно підсудних балончик з газом, але ті втекли Після
чого він прибіг до Прилуцького МРВ, де і повідомив про розбійний напад на нього.

Потерпілий
збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди до 500 грн.
і повідомив, про пошкодження телефона.

Представник
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 в суді пояснила, що 20.12.2007 року
близько 21-ї години на прохання її сина ОСОБА_6 дала йому 11 грн. (одна купюра
номіналом 5 гривень інші - номіналом 1 гривня) для придбання гостинця для своєї
дівчини. ОСОБА_6 пішов до магазину „Продукти”, що неподалік від ї будинку. Вона
зачекала до 21 год. 45 хв., але її сина не було. Тоді чоловік почав набирати
номер мобільного ОСОБА_6, проте номер був постійно зайнятий. Після чого вони
разом з чоловіком пішли шукати сина, але
коли його не знайшли та повернулися додому, до них зателефонували з міліції. Прибувши
туди, ОСОБА_6 пояснив їм що на нього було здійснено розбійний напад особами,
які заволоділи його мобільним телефоном, що придбаний 10.05.2007 року за 900
гривень та грошовими коштами в сумі 8 гривень.

Свідок ОСОБА_8. в суді
підтвердила, що 20.12.2007 року близько 21-ї години вона знаходилась у
гуртожитку та розмовляла по телефону з ОСОБА_3, раптом вона в телефон почула
якийсь шум і два чоловічі голоси. Телефон ОСОБА_6 залишався на зв'язку і вона
почула, що один із чоловіків сказав «йди тихо, не тікай бо заріжу». Потім вона
чула як чоловік вимагав від потерпілого гроші. ОСОБА_6 сказав, що все віддасть
і просив, щоб його відпустили. ОСОБА_9 чула як чоловіки сказали не поганий
мобільний. Після цього вони мабуть побачили, що вона їх слухала та відразу
роз'єднали зв'язок. Потім вона спробувала ще раз зателефонувати ОСОБА_3, але
телефон був відключений.

Свідок ОСОБА_10
в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді слідчого та у нього в
провадженні була дана кримінальна справа. Кожному із підсудних надавалася
можливість без обмеження часу знайомитися із всіма, як процесуальними
документами, так і безпосередньо матеріалами справи, які були складені під час
розслідування. При допитах підсудних всі їх зауваження, коли такі були,
приймалися до уваги та фіксувалися. Вони самостійно, добровільно підписували ті
покази, які надавали. Після того, коли підсудні побували на СІЗО, вони почали
міняти покази.

Крім
показів самих підсудних, свідків їх вина підтверджується також доказами, які
містять матеріали справи:

протоколами
огляду місць подій згідно яких: проводився огляд невідомої особи, яка не
представилася та не надала ніяких документів - у даної особи, крім того,
виявлено та вилучено кошти в сумі вісім грн. (три грн. купюрами по 1 грн. та
п”ять грн. однією купюрою), мобільний телефон „Sony Ericsson w220i”, який було
викрадено у ОСОБА_3., як у подальшому з'ясувалося даною особою був ОСОБА_1;
проводився огляд подвір'я між будинками № 186 та № 188 по вул. Київській -
тобто місце скоєння нападу на ОСОБА_3.; огляд кабінету Прилуцького МРВ, до якого
ОСОБА_7 принесла коробку з під викраденого мобільного телефону (а.с. 8-10).

протоколом
пред'явлення особи для впізнання та фототаблицею до нього, згідно якого
потерпілий ОСОБА_3 впізнав у ОСОБА_1 нападника, який погрожуючи при цьому
ножем, забрав його мобільний телефон (а.с. 21-22);

протоколом
пред'явлення особи для впізнання та фототаблицею до нього відповідно до якого
потерпілий ОСОБА_3 впізнав у ОСОБА_2 саме ту особу, яка здійснила на нього
разом з ОСОБА_1 розбійний напад (а.с. 73-74);

згідно висновку
амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 22 від 23.01.2008р. у ОСОБА_2. в
період інкримінованого йому делікту мав місце органічний розлад особистості,
який не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У
нього на час обстеження виявлений органічний розлад особистості, який не
позбавляє його здатності вірно сприймати обставини, які мають значення для
справи, та давати про них правильні показання. ОСОБА_2 за психічним станом не
показане застосування примусових заходів медичного характеру (а.с. 96-99);

висновком
товарознавчої експертизи № 3к від 09 січня 2008 року відповідно до якого
залишкова вартість телефону „Sony Ericsson w220i” з
урахуванням зносу складає 677,60 грн.; середня ринкова вартість карти пам'яті
на 1 Гб до такого мобільного телефону станом на 20.12.2007р. складає 190 грн.;
середня ринкова вартість сім-карти оператора «Life» станом
на 20.12.2007р. складає 25 грн. (а.с. 124-127);

протоколами
оглядів та фототаблицями до них мобільного телефону марки „Sony
Erricsson W220і”, вилученого у ОСОБА_1., та коробки до такого
телефону (а.с. 131-134, 136-137);

протоколом
огляду грошових купюр вилучених у ОСОБА_1. (а.с. 139);

згідно протоколу
огляду місця події від 22.01.2008р. у будинку АДРЕСА_1 (місце проживання
підсудного ОСОБА_2.) - працівниками міліції виявлено та вилучено ніж, як
пояснив ОСОБА_2 даним ножем він погрожував ОСОБА_3 під час викрадення в нього
мобільного телефону Sony Ericsson w220i (а.с. 143); і даний вилучений ніж
відноситься до виробів господарсько-побутового призначення та не є холодною
зброєю згідно висновку експертизи холодної зброї № 20 від 30.01.2008р. (а.с.
147-148).

Заяви ОСОБА_2.
про застосування до нього недозволених методів розслідування спростовується як
показами свідка ОСОБА_10. так і постановою про відмову в порушенні кримінальної
справи (а.с. 209).

Проаналізувавши
докази по справі, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджу -

ються між собою та викривають підсудних в інкримінованому
їм злочині. Непослідовну позицію підсудних з приводу зміни показів, коли вони
не визнають себе винними, суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за
тяжкий злочин та пом”якшити собі покарання. Їх протерічиві покази щодо
невизнання своєї вини спростовуються поясненнями потерпілого, свідків іншими
матеріалами справи. Зізнавальні покази підсудних на досудовому слідстві, суд
вважає достовірними, здобутими в установленому законом порядку і поряд з іншими
доказами кладе в основу обгрунтування вироку.

Оцінюючи здобуті
докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії підсудних
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в частині заволодіння майном потерпілого ОСОБА_3., із
застосування ножа, правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.2 ст.187 КК
України як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із
погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров”я особи, яка
зазнала нападу вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд не знаходить
для підсудних обставин, які б пом»якшували покарання для них.

Обставинами, які
обтяжують покарання підсудних суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного
сп”яніння та рецидив злочинів.

Вирішуючи
питання про призначення покарання підсудним суд, крім того, враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, як тяжкого, роль кожного у вчиненні даного злочину,
особи винних, як такі, що не займаються суспільно-корисною працею, ОСОБА_2 на
шлях виправлення не бажає ставати та вчинив новий злочин під час відбування
покарання за попереднім вироком (а.с. 77, 79), ОСОБА_1 раніше судимий та
відбував міру покарання в місцях позбавлення волі (а.с. 32-37), підсудні
негативно характеризуються за місце проживання (а.с. 38, 80), в той - же час
ОСОБА_2 має хворобливий стан здоров”я, обоє підсудних молоді віком.

Враховуючи
вищевикладені обставини, суд вважає, що міра покарання підсудним повинна бути обрана у мінімальних межах
санкції статті у вигляді позбавлення волі, а ОСОБА_2 - згідно вимог ст.71 КК
України, за сукупністю вироків.

Цивільний позов
по справі підлягає частковому задоволенню із стягненням з підсудних в солідарному
порядку на користь ОСОБА_3. в рахунок відшкодування моральної шкоди - 500 грн.,
25 грн. - на відшкодування матеріальних збитків за сім-карту та 3 грн. коштів,
в решті - відмовити у зв”язку з недоведеністю.

Судові витрати,
в частині витрат, пов”язаних з проведенням експертиз по справі підлягають
стягненню з підсудних.

Долю речових
доказів по справі вирішити в порядку ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним за ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи)
років 3-ох місяців позбавлення волі з конфіскацією ½ частини всього особисто належного
йому майна.

ОСОБА_2 визнати
винним за ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи)
років позбавлення волі з конфіскацією ¼ частини всього
особисто належного йому майна.

Згідно вимог
ст.71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати покарання
невідбуте засудженим за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 10.12.2007
року за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим
строком на 1 рік та, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю
вироків у вигляді 7 (семи) років 3-ох місяців позбавлення волі з конфіскацією ¼
частини всього особисто належного йому майна.

Міру запобіжного
заходу засудженим до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
утримання під вартою в СІЗО № 31 державного департаменту по виконанню покарань
в Чернігівській області.

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання, тобто з 21
грудня 2007 року (а.с. 24, 57).

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту його затримання, тобто з 22
грудня 2007 року (а.с. 65, 110).

Стягнути з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_3 500
(п”ятост) гривень на відшкодування моральної шкоди та 28 (двадцять вісім) грн.,
а всього - 528 грн. (п”ятсот двадцять вісім) 00 коп. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, в решті позову - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. в солідарному порядку на користь держави 261 (двісті
шістдесят одну) грн. 03 коп. - судових витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі: телефон марки „Sony Erricsson W220і” та коробка до нього,
грошові кошти в сумі 8 грн. залишити в законному розпорядженні так користуванні
ОСОБА_7 (а.с. 171); ніж господарсько-побутового призначення, що зберігається в камері схову
Прилуцького МРВ УМВС - знищити (а.с. 152).

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а
засудженими - з моменту отримання копії вироку.

Головуючий: