Справа № 351/2485/13-к
Провадження № 1-кп/351/119/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року
м. Снятин

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді -
Калиновського М.М.,

з участю секретаря -
Равлюк М.І.,

прокурора
Павліва Р.І.,

захисника -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження № 00000513 про
обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, громадянина України,
освіта середня - спеціальна,
одруженого, не працюючого, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2
КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 умисно заподіяв
легкі тілесні ушкодження ОСОБА_3, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_2 04 вересня 2013 року біля 16.45 год.
перебуваючи на подвір'ї господарства у
АДРЕСА_2, а в подальшому по вулиці
Грушевського, на ґрунті тривалих
неприязних відносин, вчинив суперечку
з ОСОБА_3, в ході якої, усвідомлюючи
протиправний характер своїх дій, діючи
умисно, наніс декілька ударів руками та
ногою в голову та обличчя ОСОБА_3,
спричинивши йому тілесні ушкодження у
вигляді закритої черепно-мозкової
травми, струсу головного мозку,
забійної рани верхньої губи, які згідно
висновку судово-медичної експертизи
відносяться до тілесних ушкоджень
легкого ступеня тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачений
свою вину у вчиненні інкримінованого
йому злочину не визнав. Пояснив, що
04.09.2013 року він повертався додому і
побачив, що його дружина втікає від
сусіда ОСОБА_3, в руках якого був камінь,
сорочка на ньому була вже в крові. Коли
він зробив зауваження ОСОБА_3, то
останній намагався ударити його
каменем, а він у відповідь хотів
ударити ОСОБА_3 ногою, однак в цей час
підбігла його дружина і недозволила
йому нанести удар потерпілому.

Заявлений потерпілим цивільний позов
не визнає.

Незважаючи на те, що обвинувачений
ОСОБА_2 свою вину не визнав, його
винуватість у вчиненні злочину
повністю доведена в судовому засіданні
показами свідків, письмовими доказами
зібраними у ході досудового слідства
та дослідженими судом.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що
04.09.2013 року він біля 14.00 год. виносив з
будинку сміття у сміттєвий бак, який
знаходиться на подвір'ї спільного
користування. Оскільки на бетонній
доріжці стояла металева тачка разом з
двома косами і заважала йому рухатися,
то він відсунув коси, щоб пройти далі. У
відповідь ОСОБА_2 почав кричати на
нього та наніс йому удари в голову та в
обличчя. Він завданих ударів він упав
на землю, і в нього потекла кров з
ротової порожнини.

Піднявшись з землі він взяв в руки
камінь і направився в сторону ОСОБА_2,
який в цей час вийшов на вулицю. На
вулиці ОСОБА_2 наніс йому удар ногою в
область голови, від якого він упав на
землю.

Заявлений ним цивільний позов
підтримує повністю, просить його
задоволити, так як вважає, що йому була
спричинена матеріальна шкода у розмірі
720 грн. та моральна шкода яка виявилася
в фізичному болі, душевному стражданні,
приниженні честі та гідності, яку
оцінює у розмірі 8 000 грн.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду
пояснили, що вони на початку вересня 2013
року, всі разом їхали в автомобілі по
вул. Грушевського в м. Снятині. Бачили,
як на дорогу вийшов потерпілий ОСОБА_3,
який був весь у крові. До нього підійшов
ОСОБА_2 та наніс удар ногою в обличчя.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що на
початку вересня 2013 року вона йшла по
дорозі і бачила, ОСОБА_3 з каменем у руці
та з розбитим носом, з якого текла кров.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що на
початку вересня чув на дорозі крики, і
зі слів ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_9
дізнався про те що ОСОБА_3 нападав на
ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13
та ОСОБА_14 суду показали, що проживають
по сусідству з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Вказали, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
існують тривали неприязні відносини.
На початку вересня 2013 року вони
перебували на вулиці і бачили, що
ОСОБА_3, обличчя та одяг якого був у
крові, з каменем у руках, вийшов з
сторони свого господарства до
обвинуваченого. Показання даних
свідків, що вони не бачили, щоб ОСОБА_2
наносив потерпілому удари, не
спростовують вини обвинуваченого у
вчиненні злочину, та не впливають на
правильність оцінки інших доказів і
кваліфікації дій ОСОБА_2

Вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого
йому злочину підтверджується також:

- протоколом прийняття заяви про
вчинення кримінального
правопорушення;

- висновком експерта № 187 від 17.09.2013 року
з якого слідує, що у громадянина ОСОБА_3
виявлено тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, забійної рани
верхньої губи, які утворилися від дії
тупих предметів і відносяться до
тілесних ушкоджень легкого ступеня
тяжкості, які спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

Суд вважає, що заперечення
обвинуваченим своєї вини по вказаному
обвинуваченню спрямоване на ухилення
його від відповідальності та розцінює
їх, як спосіб захисту.

Оцінюючи зібрані та всебічно
досліджені в судовому засіданні докази
у їх сукупності, суд приходить до
висновку, що вина обвинуваченого
ОСОБА_2 повністю доведена, а його
неправомірні дії слід кваліфікувати за
ст. 125 ч.2 КК України, оскільки він умисно
заподіяв легкі тілесні ушкодження
ОСОБА_3, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_2 суд відповідно до вимог ст. 65 КК
України враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину та дані про особу
винного.

Обставин, що пом'якшують покарання
судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, є
вчинення злочину щодо особи похилого
віку.

Судом також враховано, що злочин
обвинувачений вчинив вперше, по місцю
проживання характеризується
позитивно.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що обвинуваченому слід
призначити покарання у межах санкції
ст. 125 ч.2 КК України у виді громадських
робіт.

Дане покарання буде необхідним і
достатнім для виправлення
обвинуваченого та попередження нових
злочинів, а також цілком відповідати
тяжкості вчиненого злочину, особі
винного.

Заявлений потерпілим ОСОБА_3 цивільний
позов про стягнення з ОСОБА_2 моральної
шкоди у розмірі 8 000 грн. та
матеріальної шкоди у розмірі 720 грн.
слід задоволити частково.

Зокрема, матеріальна шкода
відшкодовується особою, яка її завдала
в повному обсязі на підставі наданих
потерпілим доказів.

Потерпілим, на обґрунтування
матеріальної шкоди, не надано доказів
про понесені витрати, оскільки
представлені ним фіскальні чеки не
дають суду підстави вважати, що вони
придбані для лікування потерпілого.

При вирішенні розміру відшкодування
потерпілому моральної шкоди, суд,
виходить з вимог розумності і
справедливості та враховує характер
вчиненого злочину, глибину фізичних і
душевних страждань потерпілого,
матеріальний стан обвинуваченого.

Позовну заяву Снятинської ЦРЛ слід
залишити без розгляду, оскільки вона не
відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК
України.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК
України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і
призначити йому покарання у виді 160
(сто шістдесят) годин громадських робіт
.

Цивільний позов ОСОБА_3 задоволити
частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 4 000 грн. моральної шкоди, у
стягненні матеріальної шкоди -
відмовити.

Цивільний позов Снятинської ЦРЛ
залишити без розгляду.

Обвинуваченому та прокурору копію
вироку вручити негайно після його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 30 днів з моменту
проголошення через Снятинський
районний суд.

Суддя: підпис

Суддя Снятинського районного суду
Калиновський М.М.