Справа № 1-379/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

В складі: головуючої - судді Малех І.Б.

при секретарі Костюк А.В.

з участю прокурора Моти Р.Д.

та захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні В ЗАЛІ СУДУ В ОСОБА_3 кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України. , ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого бетонярем в ПАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ»,, військовозобовязаного, проживаючого за адресою м. Львів, вул. Миколайчука, 7/48, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

установив:

Підсудний ОСОБА_4, 03.12.2009р., близько 23.ОО год., знаходячись по вул. Хімічна, 49а, в м. Львові, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на грунті особистих неприязних відносин, наніс потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів руками по обличчю, чим заподіяв йому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, в потерпілого ОСОБА_5 були наявні такі ушкодження як струс головного мозку,злам виличної кістки зліва, посттравматичний неврит трійчастого нерва зліва, забій лівої нирки,_рана в лівій брівній ділянці, синяки в лівій вилично-скроневій та лівій поперековій ділянках, садно на передній поверхні правого колінного суглобу, які утворились від неодноразового контакту з тупими предметами, не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, не характерні для одноразового падіння на площину, відносяться: струс головного мозку, забій нирки до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя; синяки, рана, садно до легкого тілесного ушкодження; злам виличної кістки - до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоровя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно 03.12.2009р. близько 23.00 год., він, разом із своїми колегами по роботі, знаходився в кафе-барі, що по вул. Хімічній, 49а в м. Львові та святкували одруження одного з його друзів, де він вжив незначну кількість горілки. По закінченню, коли вони вийшли на вулицю, для того, щоб викликати таксі, він помітив, як на відстані близько трьох метрів від нього стояли декілька невідомих йому хлопців та дівчат, які насміхалися з його форменного одягу, виражаючись при цьому образливими словами в його адресу, що його обурило. Після чого він підійшов до них та схопивши за одяг одного з невідомих йому хлопців, як він пізніше дізнався ^потерпілого ОСОБА_5 та наніс йому два удари в область обличчя, однак їх одразу розборонили. Проте, через декілька хвилин він помітив, як його товариш свідок ОСОБА_6 відразу ж також наніс потерпілому ОСОБА_5 ще декілька ударів руками по обличчю, розсікши останньому брову, від чого він впав на землю. У скоєному щиро розкаюється, запевняє, що вчинив це ненавмисно.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину повністю і обєктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які зазначені в обвинувальному висновку.

Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами в судовому засіданні не оспорювались ні підсудним ОСОБА_4, а ні іншими учасниками судового процесу.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України доведена повністю.

Суд вважає, що злочинні дії підсудного вірно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України за кваліфікуючою ознакою умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, особу підсудного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, його позитивні характеристики з місця проживання, місця праці та місця проходження служби, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що є обставинами, які помякшують покарання, обставиною, що обтяжує покарання підсудного є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння, тому суд приходить до висновку, що до підсудного ОСОБА_4 слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, проживає з батьками пенсіонерами, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою 18.10.2010р. директором ЛКП «Тополя 406» ОСОБА_7, копіями пенсійних посвідчень серії АААО14025 від 26.12.2001р. та серії ААА578425 від 04.05.2006р., Долучених до матеріалів справи, також те, що батько останнього являється інвалідом ІП групи, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання, тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши вимоги ст. 75 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до підсудного ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн. слід задовольнити частково, стягнувши з підсудного в користь потерпілого 4 000,00 грн., в решті вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного року) позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до засудженого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч) грн. задовольнити частково, стягнувши з засудженого в користь потерпілого 4 000,00 (чотири тисячі) грн., в решті вимог - відмовити за необгрунтованістю.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту н проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова

Суддя ОСОБА_8