Справа № 159/2964/15-к
Провадження № 1-кп/159/169/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 18 червня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
представника служби у справах дітей - ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 000218 про обвинувачення
неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кримне Старовижівського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, студента 2 курсу ПТУ № 5 м. Ковеля, не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Ковеля Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , 25 лютого 2015 року, близько 22 години 30 хвилин, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли в гаражне приміщення, що розміщене на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , звідки з корисливих спонукань, таємно викрали 16 кусків металочерепиці, виробництва Польщі, вартістю 100 гривень за один метр квадратний, загальною вартістю 2880 гривень, електродрель вартістю 900 гривень, електроболгарку вартістю 650 гривень, три пачки саморізів по дереву в кількості 1500 штук загальною вартістю 510 гривень, дві пачки саморізів по металу в кількості 400 штук загальною вартістю 180 гривень, електроподовжувач довжиною 40 м вартістю 640 гривень та металеву сітку, яка не становить майнової цінності, чим завдали потерпілому, ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 5760 гривень.
Крім того, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , 25 лютого 2015 року, близько 23 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом пошкодження вікна, незаконно проник до новобудови, що розташована в АДРЕСА_5 , належна ОСОБА_10 , який являється володільцем вказаного приміщення, без відома та згоди останнього, чим порушив недоторканість його володіння.

Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у гаражне приміщення та незаконне проникнення до приміщення, тобто іншого володіння.
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у гаражне приміщення, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та по суті пред`явлених йому обвинувачень показав, що дійсно, 25 лютого 2015 року, близько 22 години 30 хвилин, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_4 , шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли в гаражне приміщення, що розміщене на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали 16 кусків металочерепиці, електродриль, електроболгарку, три пачки саморізів по дереву, дві пачки саморізів по металу, електроподовжувач та металеву сітку. Частину металочерепиці вони погнули та занесли до підвального приміщення, де сховали її.
Також, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні показав, що 25 лютого 2015 року, близько 23 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом пошкодження вікна, проник до новобудови, що розташована в АДРЕСА_5 та як тепер йому відомо, належить ОСОБА_10 , який являється володільцем вказаного приміщення, без відома та згоди останнього, з метою вяивлення якихось речей, що можна викрасти.

Обвинувачений ОСОБА_4 також свою вину у скоєні вказаного злочину визнав повністю та по суті пред`явленого йому обвинувачення показав, що дійсно 25 лютого 2015 року, близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вони шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли в вказане гаражне приміщення, звідки таємно викрали 16 кусків металочерепиці та інше майно, зазначене в обвинуваченні. Викрадене майно ними було сховано.
Обоє обвинувачених в скоєному щиро розкаюються.
Крім повного визнання своєї вини винність обвинуваченних у вчиненні вказаного злочину підтверджується також:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні підтвердив факт скоєння крадіжки 25 лютого 2015 року з його гаражного приміщення металочерепиці та іншого майна загальною вартістю 5760 гривень. Підтвердив також, що заподіяна шкода повністю відшкодована зі сторони обвинуваченого ОСОБА_5 , в тому числі моральна. Підтвердив також, що шкода ОСОБА_4 в його частині йому не відшкодавана.
- показаннями іншого потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні підтвердив, що 25 лютого 2015 року до його новобудови, що розташована в АДРЕСА_5 , відбулося незаконне проникнення, шляхом пошкодження вікон та дверей. Заподіяна шкода відшкодована повністю обома обвинуваченими. Жодних претензій до них не має.

- протоколом огляду місця події від 26.02.2015, в ході якого було оглянуте подвір`я та господарські приміщення будинку, що знаходиться по АДРЕСА_4 , та встановлено механізм проникнення в будівлю та виявлено відсутність майна потерпілого. В ході ОМП були виявлені: п`ять слідів низу взуття, які вилучені шляхом виготовлення п`яти гіпсових зліпків, запальничка та слід низу взуття, який перенесений на дактоплівку;
- висновком додаткової судово-трасологічної експертизи, підтверджено, що слід низу взуття зафіксований у гіпсовому зліпку №3, який було вилучено при ОМП 26.02.2015 за адресою: м. Ковель, вул. Т.Боровця, 17, ймовірно, залишений кросівком на ліву ногу, що належить ОСОБА_5 ;
- протоколом огляду місця події від 26.02.2015, в ході якого було оглянуте подвір`я та новобудова, що розміщена по АДРЕСА_5 , де були пошкоджені вікна, та вилучені сліди рук та скло з речовиною бурого кольору, ззовні схожої на кров;
- висновком додаткової дактилоскопічної експертизи, згідно якої три сліди пальців рук розмірами 20х14мм, 28х15мм та 25х19мм, виявлені та вилучені при ОМП, що за адресою: м. Ковель, вул. Рудика, 9, залишені особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- протоколом огляду місця події від 02.03.2015, в ході якого було оглянуте підвальне приміщення будинку АДРЕСА_6 , де були виявлені та вилучені викрадені 14 кусків металочерепиці та металева сітка;
- протоколами проведення слідчих експериментів, в ході яких обоє обвинувачених на місці показали та розказали обставини скоєння ними злочинів.
Таким чином, суд приходить до висновку про вірність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 і ч. 1 ст. 162 КК України.
Суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду проникнення ним до володіння особи, так як судом встановлено, що ОСОБА_5 проникнувши у володіння потерпілого нічого звідти не викрав, діяв з невизначеним умислом, а достовірно визначити вартість майна на викрадення якого був направлений умисел обвинуваченого не можливо.
Даний висновок суду відповідає п. 7 ППВСУ від 06.11.2009 року № 10 «Про судову прктику у справах про злочини проти власності», в якому зазначено, що якщо незаконне проникнення у житло, інше приміщення чи сховище поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 КК України.
Призначаючи покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та всі обставини справи, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Суд, при цьому враховує, що злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких, а злочин передбачений ч. 1 ст. 162 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить: визнання своєї вини та щире каяття в скоєному, вчинення злочину ним в неповнолітньому віці те, що заподіяна шкода останнім відшкодована в повному обсязі, він притягуютсья до відповідальності вперше, є студентом професійно-технічного училища.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_4 суд також відносить визнання своєї вини та щире каяття в скоєному, вчинення злочину вперше та повне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_10 .
До обтяжуючих покарання обставин обох обвинувачених суд відносить скоєння ними злочину в стані алкогольного спя`ніння.
Призначаючи останнім покарання з врахуванням вище наведених пом`якшуючих покарання обставин, інших даних про їх особи, суд, приходить до глибокого переконання про можливість та достатність обрання їм покарання в мінімальних межах санкції закону за якими вони притягуються до відповідальності із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, а ОСОБА_5 додатково із застосуванням ст. 104 КК України.
Призначаючи покарання за ч. 1 ст. 162 КК України неповнолітньому ОСОБА_5 у виді штрафу суд бере до уваги ту обставини, що він має самостійний дохід у виді отримання стипендії за місцем навчання.
Потерпілим по справі ОСОБА_9 заявлено позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої обвинуваченим відповідно на суму 2880 грн. та 2000 грн.
В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 позов визнано в повному обсязі з врахуванням погашення збитків ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_5 .
Враховуючи зазначену обставину та глибину моральних та психічних страждань потерпілого, перенесені ним незручності щодо використання свого майна, а також приймаючи до уваги порівняно незначну суму заявленої моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про повне задоволення заявленого позову.
Доля речових доказів підлягає вирішеню в порядку ст.100 КПК України, а витрати пов`язані з проведенням судово-трасологічних та судово-дактилоскопічних експертиз стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України та обрати покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в сумі 850 гривень.
В силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків: не виїжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в ці органи, а також повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та обрати покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків: не виїжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в ці органи, а також повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 час перебування його під вартою з 18.05.2015 року по 18.06.2015 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити попередній особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 2880 грн. та моральну в сумі 2000 грн.
Речові докази, а саме:
- П`ять гіпсових зліпків та запальничку, які передані в камеру збереження речових доказів Ковельського МВ УМВС України у Волинській області знищити, як такі, що не становлять цінності;
- Пару кросівок фірми «NIKE», які за заявою законного представника неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_6 , передані їй під розписку на зберігання залишити у власності останньої;
- Три сліди пальців рук, розмірами 20х14мм, 28х15мм та 25х19 мм, які приєднані до об`єднаних 21.05.2015 матеріалів кримінального провадження за єдиним №0000218 залишити при них;
- 16 (шістнадцять) кусків металочерепиці та металева сітка передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити у власності останнього.
Стягнути із засудженого ОСОБА_13 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 в рівних частинах витрати пов`язані з проведенням судово-трасологічних та судово-дактилоскопічних експертиз по 1012 грн 77 коп. з кожного: /код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження», отримувач коштів: Ковельське УК м. Ковель 2460300, номер рахунку отримавача: 0004, ідентифіккційни код за ЄДРПОУ отримувача: 37788874, банк отримувача: ГУДКСУ у Волинській області, код банку отримувача: 803014/
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий:ОСОБА_1