Справа № 567/285/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 16.11.2010 року Острозьким МВ УМВС України в Рівненській області

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

встановив:
26 січня 2015 року, близько 02 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , помітив на подвір`ї названого будинку ряд транспортних засобів, а саме - автомобіль марки «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , та автомобіль марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , з яких в подальшому, шляхом вчинення тотожних діянь, маючи єдиний умисел на заволодіння конкретним майном, вчинив таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_4 , з баку автомобіля марки «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , злив та викрав 5 літрів бензину марки А-92, вартістю 17 грн., 49 коп. за 1 л, на суму 87 грн. 45 коп., в послідуючому, шляхом пошкодження правого бокового скла пасажирських дверей, проник до салону названого автомобіля, звідки викрав ключ на 10 мм., марки «DROP FORGED» вартістю 20 грн., ключ (головку) на 27 мм., марки «CHROME VANADIUM» вартістю 40 грн., подовжувач до воротка на 125 мм., марки «CHROME VANADIUM», вартістю 20 грн., розкладний ніж марки «VICTORINOX», вартістю 400 грн., які належали на праві приватної власності ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 567 грн. 45 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , з баку автомобіля марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , злив та викрав 20 літрів бензину А-92, вартістю 17 грн., 49 коп. за 1 л, на суму 349 грн. 80 коп., в подальшому, пошкодивши замок багажника даного автомобіля, викрав звідти запасне колесо до автомобіля «ВАЗ-2106», марки R-13, вартістю 480 грн., банку тосолу марки «Аляска», вартістю 20 грн., вороток із трещіткою на 13 мм., марки «CHROME VANADIUM», вартістю 120 грн., вороток із трещіткою на 7 мм., марки «CHROME VANADIUM» вартістю 80 грн., які належали на праві приватної власності ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1049 грн. 80 коп.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна.

23 березня 2015 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яким на підставі ч.4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні №0000098 від 12.03.2015 року, та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпілі - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зобов`язуються погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані їм в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Потерпіла ОСОБА_7 подала суду заяву, в якій підтримала угоду і просила її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілими затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілими угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повністю усвідомлюють зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_4 визнає себе винуватим, цілком розуміють наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Речові докази у відповідності до вимог ст.100 КПК України, вважати повернутими потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд
засудив:
затвердити угоду від 23 березня 2015 року про примирення між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 23 березня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази вважати повернутими потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1