Справа № 1708/3282/12
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2015 року. Здолбунівський районний суд

Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
підсудного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Здолбунові Рівненської області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта професійна - технічна, фізичну особу - підприємця, одруженого, невійськовозобов`язаного, уродженця м. Харків, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

в с т а н о в и в:
Громадянин ОСОБА_4 в період часу з 03 серпня 2010 року по 12 жовтня 2010 року умисно вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України - невиконання судового рішення. Так, ухвалою судді Дубенського міськрайнного суду № 2-1180 від 02.10. 2009 року, котра набрала законної сили, ОСОБА_4 зобов`язано не проводити ніяких будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_2 до вирішення справи в суді. ОСОБА_4 будучи ознайомлений із ухвалою суду 2 жовтня 2010 року, діючи умисно, з 30 липня 2010 року розпочав будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_3 та будівництво стін гаража на тій же земельній ділянці. Зокрема, станом на 06 серпня 2010 року він збудував фундамент під добудову. Станом на 03 вересня 2010 року він провів кладку огорожувальних конструкцій розміром 7,5 м. на 6,1 м. та збудував дві стіни гаража із блоків розміром 6,1 м. на 3,5 м. В подальшому продовжив не виконувати рішення суду та провів будівництво добудови та гаража загальними зовнішніми розмірами 11,05 м. на 7,25 м., збудувавши добудову у два поверхи та дах добудови, облаштував заливку підлоги, стелі, змурувавши внутрішні приміщення та виконав інші будівельні роботи по облаштуванню добудови. Також, здійснив будівництво господарського приміщення (сараю).

Такі дії підсудного у підсумку кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину заперечив повністю та відмовився від дачі показів на досудовому слідстві на підставі ст. 63 Конституції України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину не визнав повністю, дав показання про те, що добудова до квартири АДРЕСА_4 не є будівництвом, а є реконструкцією будинку. Дану реконструкцію здійснювала його дружина із синами, він жодного відношення до цього не має. Коли вони її робили і як виконували реконструкцію не знає. Він постійно проживає з 2001 року за адресою: АДРЕСА_5 в квартирі матері, де і прописаний. З дружиною він одружений, але не проживає з нею. З ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 02 жовтня 2009 року про заборону йому проводити будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_2 - знайомий. Він даної ухвали не порушував, оскільки не проводив ніяких робіт. Раніше на його подвір`ї був металевий гараж, котрий був обкладений цеглою. Обкладала його дружина, коли і як він не знає. На даний час гараж обкладений цеглою і знаходиться на тому ж місці. З приводу працівників, які працювали на будівництві добудови, то були люди, котрі йому допомагали, він їх не може назвати. Документів на проведення будівельних робіт на добудову (реконструкцію) не має взагалі. Зазначив, що це не була добудова, а був довгобуд, котрий тривав з 1991 року.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала про те, що по сусідству з нею проживає родина ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_8 , їх син ОСОБА_9 . Їхній син ОСОБА_10 періодично приїжджає, мешкає у найманому житлі, наскільки вона знає. Вона проживає з чоловіком ОСОБА_11 та сином ОСОБА_12 . Стверджує, що з родиною ОСОБА_7 їхня родина не перебуває у неприязних відносинах, часто виникали сварки на побутовому ґрунті. У 2009 році вона звернулась до суду з позовом, у якому просила скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, де проживає ОСОБА_4 2 жовтня 2009 року в судовому засіданні, в якому був присутній ОСОБА_4 , суддя ухвалою заборонила проводити ОСОБА_4 будь-які будівельні роботи. З цією ухвалою підсудний був знайомий. 23 вересня 2009 року ОСОБА_4 поставив огорожу, знісши попередньо поставлену нею огорожу по межі, котра була погоджена із ОСОБА_4 , та таким чином огородив земельну ділянку. Протягом липня 2010 року підсудний завозив на ділянку будівельні матеріали, а саме пісок та інші. На початку серпня 2010 року ОСОБА_4 почав робити фундамент добудови до будинку, він працював особисто, також допомагали робітники, якими керував ОСОБА_4 і таким чином залили фундамент. 23 серпня 2010 року ОСОБА_4 почав мурувати стіни, а саме він особисто допомагав, працював, були також робітники, які мурували стіну. З того часу і по даний час «безперервно» проводилися будівельні роботи і був зведений другий поверх добудови. Всі дати і всі роботи, котрі проводились, вона пригадує дуже точно, дати проведення будівельних робіт вона записувала в блокнот і кожного дня вписувала, що було проведено. Зокрема, в суботу 2 жовтня 2010 року продовжували проводити будівельні роботи, а саме проводили будівництво стін другого поверху, 4 жовтня 2010 року також проводили будівельні роботи. Будівельні роботи проводив ОСОБА_4 особисто і керував усіма іншими працівниками, котрі були залучені на будівництво. Вона надала слідчому ОСОБА_13 ксерокопії записів у блокноті, фотокартки, в яких вона на звороті записувала число фотографування. 30 травня 2010 року ОСОБА_4 особисто сам розібрав дах сараю та стіни повністю. Сарай належав їй і всі ці матеріали підсудний використав на будівництво стін своєї добудови. Йому допомагала його дружина ОСОБА_8 . На сьогоднішній день зведено дах будівлі та накрито гідроізоляцією. Такими діями ОСОБА_4 їй та її родині завдано майнової та матеріальної шкоди. Заявлений нею цивільний позов з доповненнями підтримує повністю, просить його задоволити.

Потерпіла ОСОБА_6 також показала, що під час будівництва в ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 з серпня по жовтень 2010 року на прохання ОСОБА_4 проводили добудови (2-го поверху) працівники, які їй знайомі, тому що вони разом з ними народились в с. Заруддя Дубенського району, а саме це ОСОБА_14 , який проживає в АДРЕСА_6 , та його рідний брат ОСОБА_15 , який проживає в м. Дубно в районі "Цукрового заводу". Вона неодноразово була свідком того як ОСОБА_4 на спільній земельній ділянці розраховувався з ОСОБА_14 по закінченню будівельних робіт в кінці дня. Тоді ОСОБА_14 брав гроші, виносив до своїх колег на площадці біля кафе "Гранд" і роздавав кожному з них зароблені гроші. Також, це було і на їхньому подвір`ї, неодноразово хлопці отримували гроші від ОСОБА_4 .

При наданні пояснень суду, потерпіла ОСОБА_6 додала одну фотографію, що підтверджує як ОСОБА_4 та ОСОБА_14 (старший по будівництву) планують як будувати другий поверх самовільної будови по закінченню будівництва першого поверху будови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду та з`ясувавши фактичні обставини, які ґрунтуються на належних доказах, допитавши у судовому засіданні свідків, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 доведена повністю та ґрунтується на зібраних у справі доказах, які належним чином перевірені у судовому засіданні та знайшли своє підтвердження.

Вина підсудного ОСОБА_4 доведена наступним:

Протоколом відтворення обставин та обстановки події проведеним за участю підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого він показав, які будівельні роботи він виконав, зафіксовано стан будівництва, проведено заміри. ОСОБА_4 вказав, що саме він проводив будівельні роботи (Т.1 а.с.95-99).

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду по справі № 2-118-/2009 року від 02

ковтня 2009 року, згідно якої зобов`язано ОСОБА_4 не проводити ніяких будівельних

робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_2 до вирішення

справи в суді (Т.1а.с.56).

Актом перевірки, проведеної 6 серпня 2010 року головним державним інспектором відділу контролю будівництва об`єктів та виробництва будівельних матеріалів, виробів і інструкцій у західних районах області ДАБК Рівненської області ОСОБА_16 , згідно якого на час перевірки виявлено самовільне влаштування фундаменту під добудову до кв. АДРЕСА_3 . З актом ОСОБА_4 ознайомлений. Приписом від 06 серпня 2010 року виданим ОСОБА_4 з вимогою зупинити виконання будівельних робіт по добудові.

Протоколом від 6 серпня 2010 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 97 КУпАП відносно ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_4 ознайомлений. Постановою №1308-Ф від 6 серпня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на ОСОБА_4 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. (Т.1 а.с.30-33).

Актом перевірки, проведеної від 3 вересня 2010 року комісією ДАБК в Рівненській області, згідно якого на час перевірки виявлено влаштування цегляної кладки огороджуючих конструкцій розміром 7,5 на 6,1 м., блоків двох стін гаража розмірами 6,1 на 3,5 м. З актом ОСОБА_4 ознайомлений. Протоколом від 07 вересня 2010 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 96 КУпАП відносно ОСОБА_4 , з яким останній ознайомлений. Постановою № 1157-Ф від 07 вересня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на ОСОБА_4 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (Т. 1 а.с.36-39).

Актом перевірки, проведеної 12 жовтня 2010 року комісією ДАБК в Рівненській області, згідно якого на час перевірки виявлено, що на об`єкті проводиться виконання будівельних робіт. З актом ОСОБА_4 ознайомлений. Протоколом від 12 жовтня 2010 року про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.96 КУпАП відносно ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_4 ознайомлений. Постановою № 1779-Ф від 19 жовтня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на ОСОБА_4 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (Т.1 а.с.48).

Виконавчим провадженням вилученим в Дубенському міськрайонному управлінні юстиції, відносно боржника ОСОБА_4 . В матеріалах провадження наявні: постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.10.09. Акт державного виконавця від 07.10.09, згідно якого ОСОБА_4 ознайомлено із ухвалою суду та поставлено вимогу не проводити будівельних робіт. Постанова про закриття виконавчого провадження від 07.10.09. Постанова про відновлення виконавчого провадження 27.07.2010. Акт державного виконавця від 27.07.10, згідно якого ОСОБА_4 не виконав рішення суду, викопав яму в дворі та склав блоки для будівництва, акт складено за участю ОСОБА_4 . Постанова про накладення штрафу від 27.07.10 на ОСОБА_4 Квитанція від 27 липня 2010 року про сплату ОСОБА_4 штрафу. Акт державного виконавця від 11.08.10. складений за участю ОСОБА_4 , згідно якого ОСОБА_4 проводить будівельні роботи, а саме залив фундамент та склав блоки для будівництва. Постанова про накладення штрафу від 11.08.10р. Квитанція від 16 серпня 2010 року про сплату ОСОБА_4 штрафу. Постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.08.10р.(Т. 1а.с.160,163,170).

Записною книжкою вилученою у потерпілої ОСОБА_6 в котрій остання із посиланням на дати робила записи про проведення ОСОБА_4 незаконного будівництва. (Т.1 а.с.163, 164, 170)

Протоколом огляду фотокарток наданих ОСОБА_6 , на яких зафіксовано будівництво добудови ОСОБА_4 .

Показаннями свідка ОСОБА_16 , допитаного у судовому засіданні, працюючого головним державним інспектором відділу контролю будівництва об`єктів в західних районах області інспекції ДАБК в Рівненській області, який показав, що приблизно в кінці липня 2010 року йому на розгляд надійшла скарга ОСОБА_17 про здійснення самовільного будівництва її сусідом ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що він виїхав за даною адресою, де на подвір`ї зустрівся із ОСОБА_4 , з котрим почав спілкуватись з приводу скарги. Підсудний ОСОБА_4 також скаржився на ОСОБА_6 . На запитання чи збирається він проводити будівельні роботи, підсудний пояснив, що не збирається. На подвір`ї я побачив пісок насипаний зліва від входу, можливо були і інші матеріали, не пригадую, але будівельних робіт не велось. Фундаменту між гаражем та хатою він не бачив, якщо він і був, то нижче рівня землі і прикиданий. Після перевірки він повернувся, на звернення ОСОБА_17 було дано відповідь, що будівельні роботи не проводяться. Приблизно через тиждень йому на розгляд прийшло ще одне звернення ОСОБА_6 із тими ж скаргами. Пояснює, що вийшов на перевірку до ОСОБА_4 , де на подвір`ї він побачив наступне: опалубку та залитий в нього бетон фундаменту на висоту 40 см., котрий засихав, між гаражем та будинком. Основні стіни він пам`ятає, чи був в середині фундамент не пригадує. Зазначає, що на подвір`ї була бетономішалка та матеріали для будівництва. На запитання чому він проводить будівництво і чи має він необхідну документацію, дозволи, ОСОБА_4 йому відповів, що проводить будівництво, тому що йому потрібно, а документів не має. Він перерахував йому закони, які він порушив і той погодився, сказав, що знає про порушення, але буде будувати, бо йому потрібно житло, а в таких умовах проживати він не може. ОСОБА_4 надав державний акт на право власності на земельну ділянку, свідоцтво про право власності на житло. Інших документів не надав, пояснивши, що немає. При цій розмові була присутня жінка, котра сварилась на ОСОБА_17 . Вказує, що в той день склав акт перевірки, з котрим ознайомився ОСОБА_4 та підписався та склав протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 97 КУпАП , з яким ОСОБА_4 погодився та підписав.

В подальшому заступник начальника інспекції ОСОБА_18 виніс постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 67 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі 170 грн., яку було скеровано по пошті. Через деякий час ОСОБА_4 приніс квитанцію про сплату штрафу, котру він отримав. Платником по штрафу був підсудний. Також за виявлені порушення ним ОСОБА_4 внесено припис про усунення порушень закону, котрий йому під підпис вручено. Більше він з ОСОБА_4 не спілкувався. Останній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення нічого не сказав, що він не робив добудову. Особисто ОСОБА_16 замірів ніяких не проводив. Зазначає, що на той час була цегляна кладка стін, що було зафіксовано в акті перевірки (точно не пам`ятає ніби шість рядів). На рахунок септика він його не бачив. Сумнівів, що хтось інший проводить роботу в нього не виникало, на момент перевірки ОСОБА_4 особисто нічого не будував. ОСОБА_4 і його дружина говорили, що їм потрібно будуватися для покращення житлових умов. Він вказував на те, що він сам особисто будує і буде будувати, так як змушений. (Т.1 ст.146, Т.3.78-80)

Протоколом очної ставки оглянутої судом між свідком та обвинуваченим, згідно якої свідок наполіг на тому, що ОСОБА_4 повідомляв, що будівництво здійснює він. Обвинувачений заявив, що під час перевірки мова не йшла про особу, котра здійснює будівництво. (Т.1 а.с.148)

Показаннями свідка ОСОБА_19 , допитаного у судовому засіданні працюючого начальником відділу контролю будівництва об`єктів в західних районах області інспекції ДАБК в Рівненській області про те, що 6 серпня 2010 року чи на підставі звернення чи на вимогу прокуратури інспектором ОСОБА_16 проведено перевірку виконання вимог встановлених законодавством, стандартами, нормами, правилами, проектними рішеннями під час виконання будівельних робіт з добудови квартири АДРЕСА_7 . За результатами перевірки складено акт перевірки, згідно якого інспектор ОСОБА_16 виявив порушення вимоги ст. 28 Закону України "Про планування і забудову територій", а саме без розроблення містобудівного обґрунтування, проектної документації здійснено добудову до квартири АДРЕСА_3 : збудовано фундамент добудови. Зазначив, що перевірку проведено в присутності власника будівництва ОСОБА_4 . За результатами перевірки складено протокол, припис котрий вручений ОСОБА_4 , що підтверджено його підписами. ОСОБА_4 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП у виді накладення штрафу. З вересня 2010 року комісія у складі першого заступника начальника інспекції ОСОБА_18 , за його участю, головного державного інспектора ОСОБА_20 провела повторну перевірку дотримання вимог закону ОСОБА_4 . Так, вказаної дати він з членами комісії прибули до квартири АДРЕСА_3 , ворота господарства відкрив сам ОСОБА_4 , комісія представилась і вони зайшли з дозволу ОСОБА_4 . Зайшовши на подвір`я, він побачив наступне: на подвір`ї були будівельні матеріали, працювала бетономішалка, був цемент, пісок та інше. Чотири працівника саме робили кладку огороджувальних конструкцій (стін) добудови та гаража. Стіни були виведені на висоту до 1,5 метра. Провели заміри і розміри добудови склали 7,5 на 6,1 метрів з цегли, стіни гаража з блоків розміром 6,1 метра на 3,5 метра. При цих усіх діях був присутній ОСОБА_4 , котрий керував роботою робітників і на наші запитання пояснив, що документів котрі б дозволяли йому будівництво у нього немає, окрім рішення Дубенської міської ради про дозвіл на реконструкцію з добудовою по АДРЕСА_2 від 17 червня 2004 року. Також ОСОБА_4 пояснив, що він живе у дуже поганих умовах, немає санвузла, немає як помитись, туалету, йому потрібно будувати і він збудує будинок. На запитання чому він не виконав припис від 6 серпня 2010 року він дав аналогічні пояснення, стверджуючи, що він мусить будувати. Це все бачили і чули інші члени комісії. На місці в присутності ОСОБА_4 було складено акт перевірки, з яким його ознайомлено, про що він підписався. В той же день ОСОБА_4 запросили в інспекцію і інспектором ОСОБА_20 складено протокол відносно ОСОБА_4 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 96 КУпАП, його ознайомлено з протоколом, про що він розписався. 7 вересня 2010 року заступник начальника інспекції ОСОБА_21 розглянувши адміністративні матеріали виніс постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 96 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 850 грн. Ця постанова була відправлення по пошті з повідомленням про вручення. З дружиною ОСОБА_4 він не спілкувався, під час перевірки вона була присутня, але документи надавав ОСОБА_4 , даючи вказівки дружині винести ті чи інші документи, пояснення надавав ОСОБА_4 . Дружина жодним чином не представляла свої інтереси при перевірці та інших спілкуваннях.

Показаннями свідка ОСОБА_22 допитаного у судовому засіданні працюючого головним спеціалістом по земельним питанням управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради, про те, що у вересні 2010 року на виконання вимоги Дубенської міжрайоннної прокуратури, він із заступником начальника Житлового управління ОСОБА_23 виїхали по місцю проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Двері квартири відкрила ОСОБА_8 , вони представились і пояснили, що потрібно поміряти добудову. На запитання чи є у них необхідні документи, ОСОБА_8 пояснила, що документів немає, але є рішення суду, яким добудову узаконили. На прохання надати рішення, вона пішла в квартиру, але повернулась і заявила, що не може знайти рішення. Він з ОСОБА_23 заміряли добудову, записали розміри. В цей час повернувся ОСОБА_4 , на питання пояснив, що є рішення суду, яким добудову визнано правомірною, на прохання надати рішення - пішов в квартиру і повернувшись сказав, що не може його знайти і принесе згодо у міську раду сам.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка допитана у судовому засіданні, яка пояснила, що вона проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Її чоловік ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 у своєї матері, періодично проживає з нею. З приводу будівництва добудови до її будинку пояснила, що добудова веранди була здійснена в 2004 році і на даний час проводиться її ремонт. Будівництвом займались батьки чоловіка: ОСОБА_24 та ОСОБА_25 з 1991 року. Ремонтні роботи почались з 2004 року, точніше вказати не може, але було розібрано старі стіни і збудовано ті, що є тепер. Організовувала будівництво особисто вона, допомагали їй в цьому її сини. Чоловік ОСОБА_4 ніяких робіт не проводив, всі матеріали купували її свекри, ЖЕК № 1 заливав фундамент, її чоловік ніякого відношення до будівництва, тобто до капітального ремонту та реконструкції не мав. Вона проживає у цій квартирі з 1986 року, є одним із співвласників квартири і так само земельної ділянки, яка є прибудинковою територією до їхньої квартири, і згідно державного акту виділена для будівництва і ремонту квартири. Співвласниками квартири та земельної ділянки являються їхні повнолітні два сина. Довгий час вони жили в дуже поганих умовах, хоча ЖЕК ще з 90-х років обіцяв їм прибудувати ванну кімнату та розширити кухню. На їхню сім`ю не вистачає тих квадратних метрів, що у них є, крім того на даний час з ними проживає свекруха. Оскільки будинок дуже старий, він перебудований з конюшні, і ЖЕК відав їм цю квартиру на приватизацію та дав дозвіл на добудову. Фундамент на добудову вони залили ще в ті роки, але оскільки її чоловік законослухняний, він не наважувався, здійснювати будівництво без державного акту на землю. Цього державного акту вони чекали з 90-х років, всьому перешкоджала ОСОБА_6 , яка не давала згоди і з якою можна було знайти спільної мови, не допомагали навіть комісії по земельних спорах. Коли була винесена чоловікові ухвала, вона казала ОСОБА_4 збудувати той фундамент, що був залитий 20 років і жити в нормальних умовах, оскільки ще в 2002 році санепідемстанція закрила їх надвірний туалет, дала припис знести його. ОСОБА_4 казав, що закону порушувати не буде, і що необхідно дочекатися рішення суду по державному акту. Пояснила, що 12 жовтня 2010 року рішення суду було винесено на їхню користь, державний акт визнано законним і тому ОСОБА_26 продовжила будівництво. В 2002 році вона взяла на себе ордер на проведення земельних робіт, який погодила зі всіма службами, і який наданий в матеріалах справи. Розпочала роботи, але оскільки вони з чоловіком не розведені і вони є одна сім`я і діти є власниками, то звичайно її чоловік їм допомагав. Коли в 2009 році чоловікові була видана ухвала тимчасово не будуватися, він сказав, що не буде закону порушувати і з 2009 року він нічого не проводив, ніяких будівельних робіт. Він їй казав, щоб ще трошки почекати, коли закінчаться суди, тоді вони нарешті зможуть будуватися на своїй земельні ділянці, оскільки в них є дозвіл міської ради на виконання даної прибудови. Так вони перемучилися весь 2009 рік, у них були веранда та маленький коридорчик по якому проходила вода, все це замерзало, перемучилися одну зиму і коли були судові засідання, суддя сказала, що якщо ОСОБА_11 викличе ще земельну комісію з Рівного, це вже буде останнє, що вона може зробити. Зателефонувавши в суд, вони дізналися, що останнє судове засідання буде призначено на жовтень, оскільки суддя пішла у відпустку. Тоді ОСОБА_26 сказала чоловікові, що ти до будівництва не відносишся, вона буде будуватися разом із синами. Один син одружився, проживає на квартирі, тому що практично немає куди привести дружину і ще проживати одному синові. Другого сина просили не одружуватися поки, бо немає де жити. І вона вирішувала закінчувати будівництво, і по побудованому фундаменту вже не важко побудувати стіни, оскільки одна стіна обмежується будинком, друга - стіною гаража, а третя верандою. Сват у них професійний будівельник, він їй порадив двох знайомих будівельників, з якими вона все й узгодила. Чоловік в цей час займався своїми справами, він є фотографом в нього були замовлення на весілля, тому в нього не було часу навіть допомагати. Саме була осінь, він змушений був їздити по замовленнях, так що всім будівництвом керувала вона, тому, що знаходилася постійно вдома. Хоча ОСОБА_6 стверджує, що її не було в дома, хоча вона знаходилась постійно в дома, комісії її бачили, і вона свої інтереси представляла і документи пред`являла. Це можуть підтвердити всі кого вона приводила. Вона може показати товарні чеки, коли вже продовжували будівництво є дати червень, липень коли вони купляли будівельні матеріали. ОСОБА_6 сама стверджує, що фундамент у них був і хату побудували з її сараю. Тому особливого будівельного матеріалу їм було не потрібно. П`ять тисяч цегли у них лежало уже двадцять років, фундамент у них вже був, ОСОБА_6 про це знала. Вона кожного разу була присутня при огляді службою по контролю з будівництва та з виконавчої служби. До неї особисто ніяких претензій, щодо будівництва не було. До чоловіка були тільки зауваження, тому що він також є співвласником земельної ділянки. Вона їм пояснювала, що роботи по будівництву проводить вона, але до уваги вони нічого не брали. Хоча дозвіл на прибудову був виписаний на чотирьох чоловік, але заяву пані ОСОБА_17 писала тільки на її чоловіка, тому до уваги її чомусь не брали. Вона може підтвердити, що будівельні роботи проводила вона тим, що навіть ордер на проведення будівельних робіт виписаний на її, а також дозвіл на будівництво. Вона спільно проживає з чоловіком, але він деякий час проживав у своєї матері в АДРЕСА_8 . Стверджує, що ОСОБА_4 після рішення суду ніяких будівельних робіт не проводилося. Так, вона домовилася на проведення будівельних робіт з робітниками, вона проводила їм оплату. В неї на будівництві працювало 2-3 будівельників, які збудували їм фактично одну стіну висотою 6 метрів, другу 3 метри. Фундамент був залитий давно, ще у 90-х роках, фактично з червня вона займалася будівництвом прибудови, за допомогою двох працівників. В них є держаний акт на землю. Це була квартира ОСОБА_27 , яку вони приватизували в 1995 році, а в 1991 році ЖЕК видав дозвіл. Ордер на земельні роботи виданий у 2002 році на проведення земельних робіт, вони тоді їх і провели. Дана ухвала Дубенського міськрайонного суду була винесена для її чоловіка ОСОБА_4 , особисто для неї та членів її сім`ї, співвласників квартири та земельної ділянки, ухвала винесена не була. Вона була присутня усі рази, коли проходили представники виконавчої служби, та зазначала, що проводить будівельні роботи, але вони казали, що заява написана на ОСОБА_4 . Їй відомо, що при допиті слідчим її чоловік, дав покази, що він проводив будівництво, тому що слідчий при проведенні слідчих дій, здійснював тиск на її чоловіка. Пояснює, що з цього приводу зверталися до прокурора зі скаргами, в неї є відповіді на них. Добудова проводилася уже двадцять років, проводилася поступово, ОСОБА_6 це знає, цегла і пісок лежав у них на дворі, але остаточно вони не могли завершити будівництво тому, що вони чекали державного акта на землю. Будівельні роботи після винесення ухвали суду почали проводитися з кінця травня - початок червня. Практично будівництво продовжувалося, фактично зупинити його не можна було, хоча всі ці служби приходили, оскільки була відрізана вода, недіючим був септик, а тому вони хотіли всі будівельні роботи завершити. Так будівництво почалося в кінці травня початок червня і закінчилося в жовтні 2010 року. Факт будівництва ОСОБА_4 інспекцією ДАБК в Рівненській області не встановлено. На її ім`я інспекцією ДАБК видано дозвіл на проведення земельних робіт, підписано десятьма службами, що цей дозділ надавався їй. Вона звичайно звернулася в ДАБК, але вони їй повідомили, що ОСОБА_17 уже звернулася в прокуратуру, тому вони їм такого дозволу надати не можуть, але він їм не потрібний, тому що це добудова, а у 2002 році був дозвіл державний на проведення комунікацій. Пояснює, що самостійно наймала робочих для проведення будівельних робіт, розраховувалась з ними, готувала їм їсти, про те, що ухвала про заборону проводити будівельні роботи стосується усіх членів сім`ї ніхто не попереджував.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що він проживає разом з своєю мамою ОСОБА_8 , батьком ОСОБА_4 та братом ОСОБА_9 . Вони почали будуватись близько 20 років назад, жили без зручностей. Через ОСОБА_6 не могли виробити потрібні .документи. Пізніше 2009 року як отримали державний акт, то він з братом розпочав будівництво. Він одружений і йому було потрібно було привезти до хати дружину. В них була застройка і він з братом почав будуватись з початку літа до кінця осені 2010 року. В 2010 році він з братом та мамою займались будівництвом. Тато міг приїхали, дещо підказати. Будівельні роботи він виконував з братом, а також батьків друзі допомагали, їх прізвища він не знає, їх знають його батьки. Він мав свої гроші, оскільки він працював на телебаченні, тому він дані кошти вкладав в будівництво. Його мама також давала гроші на будівництво. Батько міг приїхати подивитись, але нічого їм не допомагав. Через те що він був зайнятий на своїй роботі. Документами по будівництві займалась її мама, тому йому нічого невідомо з даного приводу. Він бачив, що приходили працівники з ДАБК і щось говорили, але про що, він не знає, тому що з ними розмовляла його мама. Будівельні матеріали частково купляла мама та він з братом. (Т.3 а.с. 186-187). Аналогічні покази у судовому засіданні дав інший син ОСОБА_4 - ОСОБА_9 . (Т.3 а.с. 184-185)

Допитаний під час судового слідства, як свідок, слідчий Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_13 показав, що в нього в провадженні перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 за фактом невиконання ним рішення суду. Він дану справу прийняв до провадження проводив досудове слідство, проводив допити свідків, в тому числі обвинуваченого та інші слідчі дії. Завершив досудове слідство і справу скерував прокурору, який в подальшому її направив до суду.

Так, ОСОБА_4 допитувався декілька разів, спочатку він був допитаний як підозрюваний у вчиненні вказаного злочину, коли він допитувався як підозрюваний 29 вересня 2010 року він давав визнавальні показання, в яких підтвердив, те, що він був ознайомлений з рішенням суду про заборону проведення будівельних робіт на земельній ділянці, котру він займав і він отримав ухвалу суду 2 жовтня 2009 року, оскільки він був присутній на судовому засіданні і скаргу на ухвалу суду він не подавав. Давав показання, що знаючи про це рішення суду, він усвідомлював, що не виконує рішення суду, однак він був доведений в таку ситуацію, що повинен був забезпечити собі належні умови проживання, якби він не збудувався в цей час, то мусив би чекати цілу зиму, проживаючи в неможливих умовах, тому він здійснював будівельні роботи, казав що саме він керував будівництвом, купляв та розраховувався за будівельний матеріал та залучав вільно найманих працівників, однак їх вказати він відмовився. Він також вказав, що ніяких покупок, планувань ніхто з членів його сім`ї не здійснював. Після допиту як підозрюваного за участю понятих та участю самого ОСОБА_4 30.09.2010 року було проведено відтворення обставин та обстановки події, де учасники прибули на місце по АДРЕСА_1 де було проведено це відтворення. На запитання ОСОБА_4 вказати, що він зробив, які будівельні роботи провів він поводив учасників по ділянці, показав будівництво. Так, ознайомившись із ст. 63 Конституції України, він показав, що в серпні та вересні 2010 року було виконано наступне: з цегли збудовано стіни першого поверху-по периметру, перегородки між ванною кімнатою, коридором, жилою кімнатою та гаражем. На стіни в місцях вікон та дверей залито перемичку, поставлено підпірні стійки, на них накладено дощаний настил та заллято монолітний залізобетон під перекриття між першим та другим поверхом, заллято бетонну стяжку в кімнаті, коридорі та ванній кімнаті під підлогу. На другому поверсі частково виконано по периметру добудови та гаража стіну з блоків, внутрішню перегородку з блоків. ОСОБА_4 показав на наявні будівельні матеріали, котрі знаходяться на місці будівництва, це: підпори, цегла, блоки, дошки. Показав на наявний інструмент: бетономішалку, молотки, лопатки. На другому поверсі складені блоки, розкидано частини блоків та видно що роботи нещодавно припинені. ОСОБА_4 задано уточнююче питання вказати в які саме місяці проведено будівництво і він пояснив, що в серпні та вересні 2010 року, приблизно з 03-05 серпня 2010 року. До того проводились підготовчі роботи, встановлювалась огорожа.

В ході відтворення обставин та обстановки складено план схему, в якій детально зазначено розміри будівель. Спеціалістом ОСОБА_29 проведено вимірювання за допомогою рулетки 5 м. Коли було пред`явлено обвинувачення ОСОБА_4 він вже змінив свої показання, не визнавав свою вину, не визнавав, що саме він будував, а посилався на те, що будівництво здійснювала його дружина разом з синами. В ході слідства покази його ОСОБА_13 спростував, і вважає що обвинувачення пред`явив правильно. Спочатку як підозрюваний він давав зізнавальні показання, а вже після пред`явлення обвинувачення він вину не визнавав. ОСОБА_4 завжди роз`яснювалось його право на захист, як учасника процесу, і при допиті з ним останній спілкувався спокійно, врівноважено жодного тиску на нього не чинив: ні фізичного, ні психічного, не погрожував, не шантажував і не вимагав ніяким чином дати якісь неправдиві чи якісь інші показання. Показання він давав добровільно, ознайомившись із ст. 63 Конституції України. При допиті як підозрюваного ОСОБА_4 вказував про те, що йому відомо про заборону про те, що він не повинен проводити будівельні роботи, але він повідомляв що все одно буде їх проводити, оскільки він не має іншого виходу, мусить розширяти своє житлове приміщення, і створити для себе нормальні життєві умови. При проведенні відтворення, на його вимогу було запрошено двоє понятих студентів, адреси яких вказані в протоколі з ОСОБА_4 він нас сам і доставляв відтворення було проведене за

згодою ОСОБА_4 , поняті були постійно присутні, і чули всі його заяви на рахунок

будівництва, давав він показання при відтворені без тиску. Крім того, вони були ознайомлені

з протоколом і підтвердили, що записав він його вірно і підписалися. Він чітко вказував, що

будівництво здійснює він як господар будинку, на рахунок дружини ніякої мови не було.

Показання його дружини, і його показання про те, що дружина здійснювала будівництво були

відхилені з наступних причин: первинно ОСОБА_4 дав визнавальні показання, також

дав їх при відтворені обставин та обстановки події, крім того іншими доказами для нього

служило те, що під час попередніх багатьох перевірок, які проводилися ОСОБА_4 за

невиконання рішення суду та інспекцією ДАБК притягувався саме ОСОБА_4 , саме

він сплачував штрафи і всі квитанції на його ім`я. Крім того, коли він допитував, як свідків

інспекторів ДАБК, вони чітко вказали, що все спілкування велося саме ОСОБА_4 і

він інспекторам пояснював, що він будує, пояснював причини, обставини ті, що цікавили

інспекторів. Крім того, державний виконавець ОСОБА_30 ним була допитана, як свідок

вона дала аналогічні показання, що ОСОБА_4 при спілкуванні з нею повідомляв, що він

здійснює будівництво. Крім того, у справі були інші докази, які в сукупності стали

підставою, щоб пред`явити обвинувачення за невиконання рішення суду саме

ОСОБА_4 . Показання його дружини та в подальшому його показання про те, що будівництво

здійснює дружина, він оцінив критично як неправдиві, як спосіб ухилення від кримінальної

відповідальності ОСОБА_4 . Коли він допитував його, як підозрюваного," він вказував

що в травні червні 2010 року розпочато будівництво добудови до будинку, було збудовано

стіни. В часі спілкування він вказував, що буде продовжувати будувати, він це і підтвердив

своїми діями, оскільки до кінця слідства він майже завершив будівництво. Під час

відтворення обстановки і обставин події ОСОБА_4 показував, що він збудував,

залучаючи працівників, деякі роботи, що він міг робити він робив, що не міг залучав

працівників. (Т.3 а.с.84-87).

Вина підсудного також доводиться показами свідків, які не з`явилися в судове засідання з поважних причин та звернулися до суду із заявами про повне підтвердження своїх показів на досудовому слідстві. Показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_31 , ОСОБА_15 , ОСОБА_32 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_11 в судовому засіданні під час судового слідства. (т-1а.с.131-132,150,142,144,152,155,156,187,188,125,108-109,123-124; Т-2 а.с-88-90:Т-3 а.с.81-83,96-98).

В ході судового слідства підсудний ОСОБА_4 , не визнаючи своєї вини давав показання та відповідав на запитання учасників процесу, які повністю узгоджуються з його показами на досудовому слідстві при допиті в якості підозрюваного про те, що приблизно 20 років тому з дотриманням дозволів ЖЕК № 1 і він також своїми зусиллями залили фундамент добудови до будинку де він приживає - АДРЕСА_1 . Із початком приватизації дану квартиру в будинку приватизували у рівних частинах він, дружина ОСОБА_8 , син ОСОБА_9 , син ОСОБА_28 . В 2008 році земельна ділянка біля будинку та під будинком була приватизована і вони отримали державний акт на право власності на земельну ділянку.

В тому ж році сусідка ОСОБА_6 , проживаюча в квартирі АДРЕСА_9 того ж

будинку, подала позов до суду до Дубенської міської ради і до мене як третьої сторони з

клопотанням скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як не

була згідна із межами ділянки.

2 жовтня 2009 року він був присутній на судовому засіданні і ухвалою судді прийнято було рішення про зобов"язання його особисто не проводити ніяких будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_2 . Ухвалу суду він отримав на руки і ознайомився із нею, скаргу на ухвалу не подавав. Протягом року не проводив ніяких будівельних робіт. Однак судові засідання постійно переносились, справу ОСОБА_6 постійно умисно затягувала. В 2009 році одружився його син ОСОБА_10 і з своєю дружиною почав проживати спільно з ними. Оскільки ситуація склалась таким чином, що вони жили в тісноті, постійно потрібно було розширятись, потрібно було збудувати санвузол, якого в будинку не було а був лише туалет на вулиці, вони вирішили добудувати по вже збудованому фундаменту стіни та зробити кімнату, санвузол та інше.

Тому з травня - червня 2010 року він розпочав добудовувати будинок. Так були збудовано стіни по фундаменту на рівень стелі в будинку, залляв стелю в добудованих приміщеннях та далі надбудував стіни створюючи другий поверх на висоту біля 2.2 м під кутом. Другий поверх він не накривав станом на 29 вересня 2010 року. В середині добудови також змурував перегородки відділяючи майбутню кімнату, ванну кімнату, розбив стіну коридору та перемістив її відступаючи для ванни та туалету. Протягом серпня та вересня 2010 року із вище перерахованих робіт ним проведено наступні роботи, заливку стелі добудованих приміщень (бетонна стяжка, тобто підлога для кімнат другого поверху), добудував всі стіни поверх стяжки. Так 26 вересня 2010 року привіз піноблоки на другий поверх і збудував стіни другого поверху, зараз вони стоять вже побудовані. Будматеріали такі, як балки та крокви на накриття у нього були" на території господарства. Цемент для будівництва він привіз 27 вересня 2010 року. Планує робити дах будинку. На день допиту робочі доробляють (заливають) перемички на вікна другого поверху. На 30 вересня 2010 року запланували доробляти почату роботу.

Всі роботи були проведено ним особисто, синами, його знайомим ОСОБА_35 , його товаришем ОСОБА_36 , прізвища не знає. За ці роботи ОСОБА_37 та ОСОБА_38 він оплачував. Будматеріали купував наступним чином: цемент та блоки в магазині "Будматеріали" в м. Дубно біля ринку "Козацький". Частину блоків купував по оголошенню в продавця ОСОБА_39 , його телефонів та інших даних не має. Цемент купував постійно, бо він потрібен на кожен день. Цегла у була своя, придбана ще раніше; блоки купував біля місяця тому. Дошки у нього були свої. Бетономішалку купував ще давно, інші інструменти у в нього були. Ніяких інших працівників не здійснювало будівництво.

Робітників для будівництва даху ще не шукав, самостійно, ці роботи виконати не зможе.

На запитання чи розуміє ОСОБА_4 , що за ухвалою суду від жовтня 2010 року

вам заборонено проводити будівельні роботи він відповів, що він усвідомлює те, що не

виконував рішення суду, однак був доведений в таку ситуацію, що повинен був забезпечити

собі належні умови проживання, окрім того має право на належні для життя умови, право на

житло передбачено Конституцією України. Якби не збудувався в цей час, то мусив би чекати

цілу зиму, проживаючи в неможливих умовах. Коли буде розглянуто судову справу

невідомо, він має право на належне забезпечення своєї старості, все життя і так прожив в

ненормальних умовах проживання.

На запитання хто ініціював добудову будинку, хто керував будівельними роботами, організовував їх, купував матеріали, оплачував робітникам ОСОБА_4 відповів, що вирішили спільно сім"єю, а керував всіма роботами він, приймав рішення коли і що робити, скликав працівників, купував та розраховувався за матеріали, планував все. Ніяких покупок, планувань ніхто з членів сім"ї не здійснював.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_4 в умисному невиконанні рішення суду, яке набрало законної сили доведена в повному обсязі і його дії правильно кваліфікована за ч.1 ст.382 КК України

Цей висновок грунтується на наступному: повністю доведено обізнаність обвинуваченого із рішенням суду, яким йому заборонено проводити будівельні роботи, що слідує і з показань самого обвинуваченого а також і з показань державного виконавця, матеріалів виконавчого провадження де наявні підписи ОСОБА_4 про участь у виконавчих діях, отримання документів провадження, показань свідків; обвинувачений будучи обізнаним із рішенням суду діяв умисно, керуючись особистими мотивами та одночасно умисно не виконуючи рішення суду розпочав будівництво добудови та здійснив його.

Той факт, що ОСОБА_4 будучи допитаний як обвинувачений заперечив, що

будівництво здійснюється ним а вказав, що будує його дружина, то така версія

обвинуваченого є способом ухилення від кримінальної відповідальності і ці показання

судом оцінені критично. Така позиція обвинуваченого спростовується вище перерахованими, доказами, які повністю доводять вину підсудного.

Показання дружини обвинуваченого - ОСОБА_26 про те, що обвинувачений не здійснює будівництва а здійснює вона, про те, що він не проживає з нею а проживає із своєю матір`ю та інші, судом оцінено як неправдиві, оскільки остання безпосередньо зацікавлена у не притягненні свого чоловіка до кримінальної відповідальності з метою уникнення наслідків передбачених обвинувальним вироком суду.

За таких фактичних обставин у їх сукупності з іншими належними доказами у сраві суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 382 КК України об`єктивно, повно та послідовно доведена у ході судового слідства.
При визначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує скоєння ним злочину, що відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини його скоєння, особу підсудного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні тяжко хвору матір пристарілого віку, його матеріальний стан бажає кращого, а тому, враховуючи наведені фактори у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання в межах санкції ч.1 ст.382 КК України ближче до нижчої межі.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_11 та ОСОБА_6 із заявленими змінами до нього суд вважає завищеним, таким що підлягає коригуванню в сторону зменшення суми, як матеріального так і морального змісту. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи характер, тривалість та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнали позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , характер та тривалість немайнових втрат, в тому числі, стан здоров`я позивачів, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інші негативні наслідки, суд приходить до висновку, що заявлений позивачами розмір завданої їм моральної шкоди є завищеним, а тому підлягає корегуванню в сторону зменшення і визначає його у сумі 5000 грн., що буде відповідати принципам розумності, справедливості та співрозмірності в даному випадку та врахуванням матеріального станупідсудного. Матеріальну шкоду слід стягнути з підсудного на користь цивільних позивачів у сумі 7 000 грн., що буде відповідати реальним збиткам завданим потерпілим.

Речові докази: фотокартки надані ОСОБА_6 , на яких зображено подвір`я ОСОБА_4 , записну книжку ОСОБА_6 , виконавче провадження по виконанню ухвали Дубенського міськрайонного суду №2-1180 від 02 жовтня 2010 року про забезпечення позову у вигляді заборони на проведення будівельних робіт ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 - залишити зберігати при матеріалах кримінальної справи.

На підставі викладеного, ст. ст. 1166, 1167, 1177 ЦК України, п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст. 60 ЦПК України, керуючись ст.ст.323, 324, 335 КПК України (1960 року), ч.1 ст.382 КК України суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 12 750 ( дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_11 у відшкодування завданої матеріальної шкоди 7000 (сім тисяч) грн.
У відшкодування завданої моральної шкоди стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_11 - 5000 (п`ять тисяч) грн.
Речові докази: фотокартки надані ОСОБА_6 , на яких зображено подвір`я ОСОБА_4 , записну книжку ОСОБА_6 , виконавче провадження по виконанню ухвали Дубенського міськрайонного суду №2-1180 від 02 жовтня 2010 року про забезпечення позову у вигляді заборони на проведення будівельних робіт ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 - залишити зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Запобіжний захід підсудному до набрання вироком законної сили залишити попередній підписка про невиїзд.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Суддя: