АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7585/14-к Номер провадження 11-кп/786/153/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст. 358 КК України - З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001922, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 12 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород, РФ, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда 3-ї групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 11 січня 2013 р. вироком Київського районного суду м. Полтава за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185. ст. 69, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 3 липня 2014 р. умовно-достроково на невідбутий строк 6 міс. 16 днів.
якого визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :
до Апеляційного суду Полтавської області звернувся перший заступник прокурора Полтавської області ОСОБА_9 з апеляційною скаргою на вказаний вирок, у якій ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням закону, який підлягає застосуванню.

Вказує, що судом при призначенні покарання ОСОБА_8 безпідставно не застосовані положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки перший епізод за ч. 1 ст. 358 КК України вчинений ним до постановлення вироку Київського районного суду м. Полтава від 11 січня 2013 року.

Суд мав би призначити покарання ОСОБА_8 спочатку за злочин вчинений до попереднього вироку та за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, потім за злочин вчинений після постановлення попереднього вироку, та остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

А тому, прокурор просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358 КК України на 4 місяці арешту, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Київського районного суду м. Полтава від 11.01.2013 р. призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

У строк покарання призначений за сукупністю злочинів зарахувати відбуте ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 17 місяців 14 днів.

Призначити покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 4 місяців арешту.

За правилами ст. 71,72 КК України призначити покарання, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.01.2013 р. з урахуванням умовно-дострокового звільнення на невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі на 6 міс. 16 днів, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на 10 місяців.

Вироком Київського районного суду м. Полтава від 12 грудня 2014 року ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 6 місяців арешту, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 4 місяців арешту.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 6 місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтава від 11.01.2013 року у виді 2 місяців позбавлення волі та з урахуванням положень ст. 72 КК України, переводячи покарання у виді арешту в позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання 8 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що влітку 2012 року перебуваючи на центральному ринку м. Полтава придбав у незнайомого громадянина за 50 грн. пенсійне посвідчення, яке в подальшому власноручно заповнив на своє ім`я із зазначенням 2-ї групи інвалідності, серія НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.06.2012 року, та вклеїв свою фотокартку, з метою використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті.

Крім того, 8.10.2014 року близько 18.00 год. ОСОБА_8 , рухаючись в автобусі за маршрутом «Кільцевий» під`їжджаючи до зупинки громадського транспорту «11 Школа», що по вул. Маршала Бірюзова в м. Полтава, умисно, з метою одержання права на безкоштовний проїзд, пред`явив контролеру пенсійне посвідчення інваліда 2-ї групи, заповнене на ім`я ОСОБА_8 , серія НОМЕР_1 , видане 24.06.2012 року , достовірно знаючи що воно є підробленим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника щодо безпідставності апеляційних вимог, провівши часткове дослідження доказів, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду знаходить, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення на підставі наступного.

Органами досудового слідства не встановлено обов`язкові ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення з метою використання його підроблювачем. Так, згідно обвинувального акту зазначено, що після придбання пенсійного посвідчення влітку 2012 року ОСОБА_8 «в подальшому власноручно заповнив на своє ім`я». Вочевидь, обвинувачення пред`явлене за вказаною статтею є неконкретним, оскільки слідчі органи не встановили час і місце підроблення посвідчення.

Натомість, будучи допитаним у суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 показав, що влітку 2012 року на Центральному ринку в м. Полтава він придбав бланк пенсійного посвідчення та зберігав його вдома. 11 січня 2013 року його було засуджено до покарання у виді позбавлення волі та відправлено для відбування покарання до пенітенціарної установи. Після звільнення з місць позбавлення волі умовно-достроково 03 липня 2014 року у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, ОСОБА_8 вирішив скористатися бланком пенсійного посвідчення. Для цього він власноручно заповнив графи посвідчення, вказавши свої прізвище, ім`я та по-батькові та інші реквізити, а за допомогою монети п`ять копійок і чорнил зробив відтиск герба на посвідченні, імітуючи печатку установи та вклеїв свою фотокартку. В подальшому, 08 жовтня 2014 року близько 18.00 год. ОСОБА_8 , рухаючись в автобусі за маршрутом «Кільцевий» під`їжджаючи до зупинки громадського транспорту «11 Школа», що по вул. Маршала Бірюзова в м. Полтава, з метою одержання права на безкоштовний проїзд, використав вказане посвідчення, пред`явивши контролеру підроблене пенсійне посвідчення інваліда 2-ї групи, заповнене на ім`я ОСОБА_8 , серія 526 № 4458, видане 24.06.2012 року.

Такі показання обвинуваченого ніким не спростовані, матеріали провадження не містять інших відомостей, які б вказували на іншу дату підроблення посвідчення.

Висновки суду першої інстанції є правильними, а докази, на які посилається прокурор у своїй апеляції не спростовують ні показання обвинуваченого, ні висновки суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.404, 405 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,

У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтава від 12 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4