В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року
Справа № 608/3180/13-к

Номер провадження1-кп/608/205/2013

Чортківський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді
Яковець Н. В.

при секретарі
Олійник О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чорткова
кримінальне провадження № 1-КП/608/205/2013
щодо обвинуваченого

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, не працюючого, освіта
середня спеціальна, одруженого, не
судимого, у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191
України, за участю прокурора Тронка
Н.В., захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним
актом ОСОБА_1 вчинив кримінальне
правопорушення за таких обставин:
працюючи на посаді бригадира
підприємства залізничного транспорту 5
розряду бази палива ВП «Локомотивне
депо Тернопіль» ДТГО «Львівська
залізниця», будучи при виконанні своїх
посадових обов'язків 04 жовтня 2013 року,
перебуваючи на базі палива, вчинив
привласнення дизельного пального в
кількості 30 літрів, яке було ввірено
йому та перебувало у його віданні.

Так, 04 жовтня 2013 року, зранку, ОСОБА_1,
маючи намір викрасти дизельне пальне,
заздалегідь приготував три полімерні
каністри об'ємом по 10 літрів кожна та,
поставивши їх в багажне відділення
свого автомобіля, направився на роботу
в оборотне депо Чортків ВП "Локомотивне
депо Тернопіль" ДТГО "Львівська
залізниця" . О 07 годині 30 хвилин він,
приїхавши на роботу, свій власний
автомобіль марки «мітсубісі
аутлендер», державний номерний знак
НОМЕР_1, залишив біля дальньої брами,
навпроти бази палива оборотного депо.
Прийшовши на роботу в адміністративне
приміщення бази палива, він деякий час
виконував свої безпосередні обов'язки,
після чого, переконавшись, що поряд
нікого немає і ніхто за ним не
спостерігає, ОСОБА_1 пішов до свого
автомобіля і витягнув з багажного
відділення три вказані каністри.
Пройшовши до насосного приміщення,
ОСОБА_1 підійшов до насоса
розповітрення, який служить для
закачування та викачування дизельного
пального із цистерн та витягування
повітря із системи проходу дизельного
палива. Зайшовши у приміщення він
відтягнув маленький кран на
повітро-відвідній трубі, через яку
пішла струя дизельного пального.
Підставивши по черзі приготовлені для
цієї мети полімерні каністри він за
кілька хвилин заповнив три ємкості
об'ємом по 10 літрів, після чого закрив
кран та помістив заповнені дизпаливом
каністри в полімерні пакети. Вийшовши
на вулицю, він ще раз переконався в
тому, що поряд нікого немає і ніхто за
ним не спостерігає, переніс викрадене
дизельне пальне з приміщення насосної
станції до салону свого автомобіля, та
поскладав їх на підлогу задньої частин
салону з лівої сторони. Зверху, щоб його
не було видно, ОСОБА_1 вкрив ці каністри
покривалом та з метою подальшого
перевезення викраденого дизельного
пального до себе додому він сів в свій
автомобіль та поїхав по вул. Білецькій
в м. Чортків.

Проте, 04 жовтня 2013 року, близько 13
години 50 хвилин, в ході комплексного
відпрацювання працівниками міліції
станції Чортків Львівської залізниці
було виявлено ОСОБА_1, який перевозив в
своєму автомобілі марки «мітсубісі
аутлендер» державний номерний знак
НОМЕР_1 3 ємності з дизельним пальним
загальним об'ємом 30 літрів, які він
попередньо привласнив та мав намір
використати для власних потреб.

Таким чином, своїми діями бригадир бази
палива ВП "Локомотивне депо Тернопіль"
ДТГО "Львівська залізниця", привласнив
дизельне пальне в кількості 30 літрів,
чим завдав ВП «Локомотивне депо
Тернопіль» ДТГО Львівська залізниця
матеріальних збитків на загальну суму
318 гривень 24 копійки з ПДВ.

Такі умисні дії ОСОБА_1 органами
досудового розслідування
кваліфіковані за ч.1 ст.191 КК України, за
ознаками: привласнення та розтрата
чужого майна, яке йому ввірене.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину
визнав повністю, щиро розкаявся у
скоєному, показання дані ними на
досудовому слідстві підтримав в
повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явився. Просив
суд справу слухати у його відсутності,
претензій матеріального та морального
характеру до обвинуваченого
потерпілий не має, щодо покарання
покладається на думку суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за
згодою учасників процесу, судом
визнано недоцільним дослідження
доказів, стосовно тих фактичних
обставин провадження, які ніким з
учасників процесу не оспорюють ся. При
цьому судом з'ясовано, що обвинувачений
та інші учасники правильно розуміють
зміст цих обставин, сумніву у
добровільності та істинності їх
позицій немає.

При цьому розгляд провадження
провадився відносно обвинуваченого в
межах пред'явленого йому
обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи
зібрані докази, суд вважає, що
винуватість обвинуваченого у вчиненні
вищезазначеного кримінального
правопорушення в судовому засіданні
доведена повністю, і зібраних доказів
достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
вважає, що умисні дії ОСОБА_1, які
виразились у привласненні та розтраті
чужого майна, слід кваліфікувати за ч.1
ст.191 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_1 у відповідності зі ст.65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення, особу винного та
обставину, що пом'якшує покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання
ОСОБА_1, згідно ст.66 КК України, суд
визнає, що обвинувачений щиро
розкаявся у вчиненому, сприяв органам
слідства та суду у розкритті злочину;
позитивно характеризується за місцем
свого проживання, претензій ні
матеріального ні морального характеру
потерпілий до нього не має.

Обставини, які обтяжують покарання
ОСОБА_1, згідно ст.67 КК України -
відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України особі,
яка вчинила злочин, має бути призначене
покарання необхідне й достатнє для
виправлення та попередження нових
злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України
покарання має на меті не тільки кару, а
й виправлення засудженого.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України
обвинувачений ОСОБА_1 скоїв злочин
невеликої тяжкості.

Приймаючи до уваги вказані обставини,
суд приходить до переконання, що ОСОБА_1
слід призначити покарання в межах
санкції ч.1 ст.191 КК України у вигляді
штрафу.

Вказане покарання, за своїм видом і
розміром суд вважає, буде цілком
відповідати тяжкості вчиненого
злочину, буде справедливим, необхідним
і достатнім для виправлення
обвинуваченого та попередження нових
злочинів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК
України, України і обрати йому
покарання у вигляді штрафу в розмірі
30 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що еквівалентно сумі 510
(п'ятсот десяти) гривням.

Вирок може бути оскаржений, з підстав,
передбачених статтею 394 КПК України до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Чортківський районний
суд протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду.

Суддя: Н. В. Яковець