Справа № 1-97/11
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2015 р. року Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі : головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підсудної ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч.2, 209 ч.1 КК України,

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, працюючи на посаді спеціаліста по продажу банківських послуг відділення Вапнярка-М Вінницької філії публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк, являючись службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, повязані з обслуговуванням юридичних та фізичних осіб, являючись матеріально-відповідальною особою за збереження коштів та відповідальною у межах повного збитку, заподіяного банку при виконанні посадових обов`язків, в період з 23.06.2008 року по 26.12.2008 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи в службовому користуванні комп`ютер, знаючи логіни і паролі, як свої так, і керуючого вказаним відділенням банку ОСОБА_6 та касира-операціоніста ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу до комп`ютерної системи в програмному модулі Єдине вікно в ПК Промінь, в робочий час вносила до комп`ютерної системи неправдиві відомості і створювала фіктивні перекази від неіснючих клієнтів банку, після чого створювала на комп`ютері фіктивні розхідні касові документи по переказах на підставних осіб та себе особисто, та користуючись довірою касира - операціоніста ОСОБА_7 та керуючої ОСОБА_6 , незаконно, замість підставних осіб та без пред`явлення ними паспортів та інших документів, що посвідчують особу, без наявності нотаріально посвідчених доручень від них, отримала 42 фіктивних перекази, в той час, коли цих переказів у відповідних програмних комплексах не існувало, на загальну суму 474798,65 грн.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , захисник підсудної ОСОБА_4 заявив клопотання, про направлення справи на додаткове розслідування та зобов`язати орган досудового слідства провести ряд слідчих дій, за допомогою яких можливо буде встановити істину у справі. Доводи клопотання обґрунтовуються тим, що досудове слідство по даній кримінальній справі проводилося з порушенням вимог КПК України та Конституції України, не були дослідженні всі обставини та докази по справі.
Підсудна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника, просила клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 про направлення справи на додаткове розслідування посилаючись на те, що постановою Томашпільського районного суду від 18.06.2013 року у даній кримінальній справі під головуванням судді ОСОБА_8 у задоволенні аналогічного клопотання було відмовлено.
Розглянувши підстави клопотання, заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у клопотанні доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 281 КПК України(1960 р.) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року за № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальної справи на додаткове розслідування» досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження і всупереч вимогам ст.ст.22, 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи, не витребувані і не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування відповідних обставин, тощо).
Неповним визнається досудове розслідування тоді, коли під час його провадження всупереч вимогам ст. 22 КПК України (1960 року) не були досліджені або були досліджені поверхово чи однобічно обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 64 КПК України (1960 року) при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справа в суді підлягають доказуванню час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.
Суд, прийнявши до розгляду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч.2, 209 ч.1 КК України провів судове слідство, у ході якого допитав підсудну ОСОБА_4 свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та дослідив матеріали справи.
З метою уточнення фактичних обставин справи та для постановлення в подальшому законного і обгрунтованого рішення, 29.01.2015 року судом було призначено додаткову судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки висновком судово-почеркознавчої експертизи від 28.09.2009 року № 435-11 не надано у повній мірі відповіді щодо підписів ОСОБА_4 у касових журналах за видатками.
Однак, експертиза виконана не була, оскільки вільних зразків підписів за період 2008 року наданих ОСОБА_4 було не достатньо. Дані зразки отримати суд позбавлений можливості, оскільки як вказала ОСОБА_4 усі зразки підписів вона відала працівникам міліції ще у 2009 році.
Крім того, в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 14 лютого 2014 року, якою було скасовано попередній вирок, зазначено, що нерозкритий зміст аудиторського висновку по результатах перевірки операцій по виплаті переказів і кредитних операцій по фактах виявлених порушень працівниками відділення «Вапнярка-М» та висновку «Приватбанку» по факту виявлених зловживань зі сторони спеціаліста по продажу банківських послуг відділення «Вапнярка-М» ОСОБА_19 по виплачених грошових переказах.
На думку суду нерозкритий зміст аудиторського висновку свідчить про неповноту досудового слідства яку неможливо усунути в судовому засіданні, оскільки суд не може вийти за межі обвинувального висновку та постанови про зміну обвинувачення від 29.01.2015 року.
Крім того, в своїй ухвала Апеляцій суду Вінницької області вказав, що докази по пред`явленому підсудній обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, судом взагалі не досліджувались, однак такі докази в матеріалах даної кримінальної справи відсутні, а це також є неповнотою досудового слідства і ця неповнота не може бути усунута під час проведення судового слідства, оскільки органом досудового слідства компютерно-технічні системи та касові апарати по яким проводилась проводка та рух грошових коштів щодо їх легалізації шляхом приховування, маскування саме підсудною ОСОБА_4 в встановленому законному порядку не оглядались, як речовий доказ не вилучались, відповідні експертизи не проводились. Так як такі речові докази по справі відсутні то усунути з цього приводу неповноту та неправильність досудового розслідування у судовому засіданні можливості немає.
Також, в резолютивній частині обвинувального висновку та в постанові про зміну обвинувачення від 29.01.2015 року вказано, що ОСОБА_4 заволодівши здобутими злочинним шляхом коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 476 177 грн. з метою приховування та маскування незаконного походження коштів та надання їм легального статусу, в цей же період часу, вчинила з частини викрадених коштів фінансову операцію шляхом відкриття депозитних рахунків у вказаному банку строком від 1 до 6 місяців на вигаданих та існуючих людей з числа її близьких родичів та знайомих без їх згоди, з подальшим переоформленням депозитних договорів до закінчення терміну, а саме оформила та переоформила депозитні вклади під назвою «Стандарт» на ім`я ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , на загальну суму 53 914 грн. 87 копійок, які по завершенню терміну дії депозитних договорів, мала намір отримати, однак під час проведення досудового слідства дані особи допитані не були. У судовому засіданні клопотання про допит вказазаних осіб зі сторони обвинувачення та захисту не заявлялось.
Враховуючи наведене,суд приходить до висновку, що досудовим слідством допущена неповнота, яка не може буди усунена у судовому засіданні, тому кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч.2, 209 ч.1 КК України слід направити прокурору Томашпільського району для проведення додаткового розслідування.
Під час його проведення слід провести необхідні слідчі дії, які передбачені законом, для постановлення в подальшому законного і обгрунтованого рішення.
На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» ст.ст. 22, 64, 246, 273, 246, 281 КПК України ( в редакції 1960 року), суд,-
Клопотання задовольнити.
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч.2, 209 ч.1 КК України направити прокурору Томашпільського району для проведення додаткового розслідування.
В процесі його проведення слід виконати невиконані слідчі дії, та зібрати необхідні докази, з метою встановлення істини по справі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - підписку про невиїзд.
Постанова може бути оскаржена на протязі семи діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.
Суддя ОСОБА_1