ВИРОК
іменем України
"26" лютого 2015 р. 145/2313/14-к

1-кп/145/23/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

представника служби у справах дітей Тиврівської РДА ОСОБА_6

представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 24.04.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванківці, Тиврівського району, Вінницької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, виховувався в сім`ї з обома батьками, на обліку в службі в справах дітей та ВКМСН не перебував, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.185 та ч. 2 ст. 185 КК України ,

встановив:
23.04.2014 року, близько 22:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи в смт Сутиски на пл. Перемоги, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_10 заснув, з кишені його куртки, таємно викрав мобільний телефон марки НТС N7100 та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 311 від 02.06.2014 року вартість мобільного телефону НТС N7100 становить 980 грн., внаслідок цього ОСОБА_10 було заподіяно матеріальний збиток на вищевказану суму.

03.10.2014 року, близько 00:30 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в смт Сутиски, Тиврівського району по вул. Єгоровича, 1, біля ресторану Магнат достовірно знаючи, що мобільний телефон марки LЕNОVО А 396і належить ОСОБА_8 , так як бачив, що телефон випав із його кишені, коли він тікав, маючи намір на крадіжку чужого майна, переконавшись, що його ніхто не бачить, таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу викрав вказаний мобільний телефон, вартістю згідно висновку експерта № 874 від 16.10.2014 року 882,75 грн., чим спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму. Надалі ОСОБА_9 з місця пригоди зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України визнав себе винним, показав, що 23.04.2014 р. близько 22:00 год. перебуваючи в смт Сутиски по пл. Перемоги, скористався тим, що ОСОБА_10 заснув, і з кишені його куртки викрав мобільний телефон марки НТС N7100. Телефон повернув .

03.10.2014 року він разом із ОСОБА_8 поїхали в м. Вінниця. Коли верталися заїхали в Магнат в смт Сутиски . Була бійка. Побачив, як в ОСОБА_8 з кишені випав мобільний телефон. Він його підняв, забрав додому, мав можливість повернути, але не вернув . Вранці ОСОБА_8 приїхав з працівниками міліції. Телефон повернув.

У вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що з ОСОБА_9 їздили в м. Вінниця. Коли поверталися назад в смт Сутиски випили пива . Вони пішли в Магнат. Почалася суперечка, під час якої у нього викрали телефон . Звернувся в міліцію. Телефон повернули.

Суд, вислухавши учасників процесу, дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 таємно викрав чуже майно (крадіжка), тому він повинен нести відповідальність за ч.1 ст.185 КК України та повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), тому він повинен нести відповідальність і за ч.2 ст.185 КК України .

Призначаючи покарання за скоєне, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: що він вчинив кримінальні правопорушення будучи неповнолітнім, винність визнав, щиро кається у вчиненому, завдану шкоду відшкодував, його законні представники завірили суд, що в подальшому він не вчинить кримінального правопорушення .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено .

Так як ОСОБА_9 вчинено два кримінальних правопорушення суд призначає йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів .

З урахуванням наведеного, особи винного ОСОБА_9 суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без відбування покарання, застосовує ст. 75 КК України, звільняє його від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладає обов`язки, передбачені п. 3, 4 ст. 76 КК України .

Суд стягує з обвинуваченого в дохід держави витрати за проведення експертизи в судовому провадженні.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України ,

засудив:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину.

На підставі п. 3, 4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки :

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання навчання чи роботи .

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні в потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , залишити власникам .

Стягнути з ОСОБА_9 в прибуток держави витрати за проведення експертиз в сумі 614,90 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1