Справа
№ 11-325 2007 p.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року травня 10
дня колегія суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Сумської області
в складі:

головуючого Ященка В.А.

суддів Рунова В.Ю. Демченка М.О.

з участю
прокурора Ворфоломеєвої П.П.

засудженого ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на
вирок Зарічного районного суду Міста Сум від 13 жовтня 2006
року, яким,

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

раніше засуджувався:

1)21.02.1989 р.
за ст.141 ч.2 ККУ(1960 р.)

на 3 роки з застосуванням ст.25-1 ККУ;

2)5.08.1993 р.
за ст.ст.17-117 ч.3 та 118 ч.2
ККУ

на 9 років позбавлення волі, звільнений

14.05.2002 року,

засуджений за ст.121 ч.1 КК
України на 5 років
позбавлення волі, за ст.125 ч.2 КК України до арешту на 3 місяці.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
призначено 5 років
позбавлення волі.

Судом прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1. 14
958 грн.78 коп. та 964 грн.74
коп. на користь фінансового управління міста Сум, за лікування потерпевших у лікарні, а також 318
грн.63 коп. на користь експертної
установи, за проведені по справі експертні дослідження.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_1визнаний винним та
засуджений за те, що в ніч на 6
листопада 2005
року, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння,

разом зі своею співмешканкою ОСОБА_2, відносно якої судом
застосовані медичні заходи примусового характеру, біля будинку №22
по вулиці Гоголя у місті Суми умисно побили руками, ногами та дерев'яною дошкою
по різних частинах тіла свого
знайомого ОСОБА_3, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_16
листопада 2005
року, близько 6-ї
години 45
хвилин, у квартирі АДРЕСА_1, на грунті
особистих неприязних стосунків умисно побив свого знайомого ОСОБА_4, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, які
спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Засуджений ОСОБА_1 у своїй апеляції вказує, що за ст. 121
ч.1 КК України він засуджений необгрунтовано, при цьому засуджений
посилається на те, що слідчий та суд побудували
обвинувачення відносно нього на поясненнях потерпілого
ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5, але на думку засудженого пояснення цих осіб є суперечливими, висновки судово-медичних
експертів не містять категоричних
висновків і будуються на припущеннях. Зважаючи на це, засуджений просить скасувати вирок суду в частині його
засудження за ст. 121 ч.1 КК
України та ухвалити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.

Вислухавши доповідь судді, думку засудженого, який просив
задовольнити його апеляцію, прокурора, який
вважав, що вирок суду необхідно залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів не знаходить підстав
для її задоволення.

Висновки суду про доведеність вини засудженого у вчиненні
злочину при обставинах викладених у вироку, ґрунтуються на сукупності зібраних
органами досудового слідства доказів, які
були детально проаналізовані судом і наведені у вироку.

Так, сам ОСОБА_1, як під час досудового так і судового
слідства не заперечував того, що він разом з
ОСОБА_2 побили ОСОБА_3, але стверджував, що він бив потерпілого лише руками та
декілька разів дошкою по сідницях, а ОСОБА_2 била ОСОБА_3 дошкою по різних частинах тіла.

Свідок Подопригора, в судовому засіданні пояснила, що
ОСОБА_3 била не лише ОСОБА_2, а і ОСОБА_1, який
також дерев'яною дошкою бив потерпілого, при цьому ОСОБА_1та ОСОБА_2 з перервами, били ОСОБА_3 на
протязі всієї ночі, а під ранок ОСОБА_1побив ще і
свого знайомого ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_6, лікар швидкої допомоги, пояснив, що коли вони забирали з
двору ОСОБА_2 побитих ОСОБА_3 та ОСОБА_3 то їм пояснили, що потерпілих побив ОСОБА_1.

За висновком судово-медичних експертиз ОСОБА_3були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_3 легкі
тілесні ушкодження , що
потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Судом досліджено ще цілий ряд доказів по даній справі і
суд прийшов до цілком обґрунтованого висновку, що
тяжкі тілесні ушкодження потерпшому ОСОБА_3були
заподіяні спільними сумісними діями, як ОСОБА_2 відносно якої судом застосовані примусові заходи медичного характеру,
так і ОСОБА_1і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1за ст.121 ч.1 КК України.

За
таких обставин, колегія суддів вважає, що
доводи ОСОБА_1, щодо його непричетності до заподіяння потерпілому ОСОБА_3тяжких
тілесних ушкоджень є необгрунтованими
і підстав для задоволення апеляції засудженого, немає.

Міра покарання засудженому призначена з дотриманням вимог
ст.65 КК України і ураховуючи дані про особу
засудженого, обставини при яких було вчинено злочин, а також наслідки, які настали від злочинних дій ОСОБА_1, покарання, яке призначено ОСОБА_1судом є
справедливим і підстав для його пом'якшення, немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.362,365,366,377
КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду міста Сум від 13
жовтня 2006
року відносно ОСОБА_1залишити без змін, його апеляцію -
без задоволення.