Справа № 761/99/15-к
Провадження №1-кп/761/296/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального правопорушення, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0013413 від 02 грудня 2014 року, по обвинуваченню:

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

представника Служби у справах дітей ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2014 року, приблизно 18 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 разом з невстановленими слідством особами знаходились неподалік від підземного переходу на площі Майдан Незалежності в м. Києві. У цей час вони побачили наглядно знайомого неповнолітнього ОСОБА_7 , який також проводив там час.

Діючи в групі з невстановленими особами неповнолітній ОСОБА_3 , з метою показати свою зневагу до існуючих норм поведінки в суспільстві та протиставити себе іншим громадянам, демонстративно для очевидців, умисно, безпричинно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_7 кулаками правої та лівої руки чотири удари в обличчя, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Хуліганські дії ОСОБА_3 , тривали приблизно 5-7 хвилин

Згідно висновку експерта №3338 від 02 грудня 2014 року:

«При судово-медичній експертизі ОСОБА_7 , 1997 р.н. виявлено: синці - в лівій лобно-скроневій ділянці, на повіках лівого ока з переходом на скат носу, підочну та щічну ділянки; крововиливи - на слизових оболонках верхньої та нижньої губи зліва.

Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 01.12.2014, внаслідок не менш 3-х травматичних впливів та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 296 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру судових витрат, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав показання про те, що дійсно 01 грудня 2014 року ввечері перебував на Майдані Незалежності в м.Києві біля підземного переходу разом із своїми товаришами. У цей час він побачив потерпілого ОСОБА_7 із групою невідомих йому осіб. Із ОСОБА_7 у нього виникли неприязні стосунки у зв`язку із конфліктною ситуацією, яка склалась між ним та потерпілим під час навчання у школі. У зв`язку із конфліктом наніс потерпілому чотири удари в обличчя кулаками, також удари йому наносили і інші особи, після чого його побили група невідомих йому осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обираючи неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням середнього ступеню тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_3 , вчинив його керуючись неприязними стосунками, які виникли внаслідок неправомірної поведінки потерпілого у минулому, та дані про особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, не працює та не навчається, за місцем колишнього навчання у школі характеризується посередньо, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, також не перебуває на обліках у службі у справах дітей та у кримінальній міліції у справах дітей, а також враховує умови його життя та виховання, а саме те, що він проживає у сім`ї з матір`ю та вітчимом, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , слід визнати вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку неповнолітнього обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення і характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його молодого віку, стану здоров`я, способу життя, враховуючи думку потерпілого, який вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України, тобто можливість виправлення неповнолітнього без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому суд, призначаючи покарання неповнолітньому ОСОБА_3 , також враховує п.5.1 Пекінських правил, згідно яких заходи впливу на неповнолітніх мають визначатися з урахуванням не лише тяжкості вчиненого ним правопорушення, а й особливостей особистості підлітка.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Речові докази по справі, а саме CD-диск DVD-R, об`ємом 4,7 ГБ, який приєднано до матеріалів провадження постановою слідчого про приєднання до справи речових доказів від 02.12.2014 року залишити зберігатись при матеріалах кримінального провадження №0013413

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1