Дата документу Справа № 310/2975/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 310/2975/15-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/1135/15 ОСОБА_1
Категорія ст.539 Доповідач в апел. інстанції
КПК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Бердянського міськрайонного відділу КВІ УДПТСУ в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 липня 2013 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Широке, Запорізького району,Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

засуджений ОСОБА_6 ..

Прокурор звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій вказав на незаконність та необгрунтованість ухвали, істотні порушення кримінального процесуального законодавства та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, застосування закону, який не підлягає застосуванню. Просить ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд подання в суді першої інстанції.

Згідно з оскаржуваною ухвалою, 30 березня 2015 року начальник Бердянського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 25 липня 2013 року.

Вимоги клопотання обгрунтовані допущеними ОСОБА_6 порушеннями правил відбування покарання з випробуванням, притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 178, ч.2 ст. 178, ч.1 ст. 173-2, ч.1 ст. 175-1 КУАП у зв`язку з чим начальник Бердянського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції 05 березня 2014 року вже звертався до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, яке однак було залишено без задоволення ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 04 серпня 2014 року.

Разом з тим, 10 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопрушення, передбачене ст. 173 КУАП, а 25 березня 2015 року винесено застереження у вигляді письмового попередження і попереджено ОСОБА_6 про недопущення повторних злочинів та адміністративних правопорушень з урахуванням чого 30 березня 2015 року начальник Бердянського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, яке однак знову було залишено без задоволення.

Залишаючи подання без задоволення, суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що судом 04 серпня 2015 року вже приймалось рішення про відмову в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його до місця відбування покарання, призначеного вироком суду після чого ОСОБА_6 лише один раз порушив громадський порядок, має сина 2012 року народження і тому за бажанням до нього може бути застосована амінстія.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в поданні щодо ОСОБА_6 , обставиною для скасування звільнення від відбування покарання, зазначено вчинення ним адміністративних правопорушень, за які він протягом іспитового строку п`ять разів притягувався до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст. 78 КК України та відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» N 7 від 24 жовтня 2003 року, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як свідчать матеріали особової справи ОСОБА_6 , протягом іспитового строку засуджений притягувався до адміністративної відповідальності, але, враховуючи характер вчинених ним адміністративних правопорушень, виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність інших доказів, які свідчили б про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, суд обгрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для скасування звільнення засудженого від відбування покарання та направлення його в місця позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурора не наведено обставин, які б спростували висновок суду, твердження про невиконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків обґрунтовується лише тим, що останній притягувався до адміністративної відповідальності у лютому 2014 року та один раз в березні 2015 року.

Зазначаючи, що засуджений не виконав покладені на нього судом обов`язки, прокурор на вказує, які саме обов`язки засуджений не виконав, які обставини підтверджують такі доводи та свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Судом апеляційної інстанції такі обставини не встановлені, виходячи із даних, що характеризують особу засудженого, підстав для скасування ухвали суду і задоволення подання не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Бердянського міськрайонного відділу КВІ УДПТСУ в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 липня 2013 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

1 2. 3.