У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Канигіної Г.В., Кривенди
О.В.,

за участю прокурора

Колесниченка О.В.,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 20 березня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Автономної Республіки Крим на вирок
Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2007
року та постанову Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим від
3 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, раніше не судиму,

засуджено
за ч. 1 ст. 162 КК України на один рік обмеження волі, а на підставі ст. 75 КК
України її звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком тривалістю один рік.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

Постановою Первомайського районного суду Автономної
Республіки Крим від 3 серпня 2007 року ОСОБА_1. звільнено від відбування
покарання на підставі п. “б” ст. 1 Закону України “Про амністію” від 19 квітня
2007 року.

ОСОБА_1. визнано винною у тому, що вона 6 лютого 2007
року приблизно о 20-й годині, за обставин, викладених у вироку, незаконно
проникла до помешкання потерпілої ОСОБА_2.

У касаційному поданні прокурор
посилається на неправильне застосування судом кримінального закону, зокрема, на
те, що, на порушення вимог ч. 3 ст. 61 КК України, ОСОБА_1., що має двох
неповнолітніх дітей, яким на день постановлення вироку не виповнилося 14
років, призначено покарання у виді
обмеження волі. Просить вирок щодо
ОСОБА_1. скасувати, а справу - закрити на підставі ст. 48 КК
України.

Крім того, у поданні йдеться про необхідність скасування постанови
місцевого суду про звільнення ОСОБА_1. від покарання внаслідок акта амністії.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
міркування прокурора, який підтримав подання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1. у
вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується дослідженими та належно
оціненими судом доказами і в касаційному поданні не оспорюється.

Разом із тим, призначивши ОСОБА_1. покарання у виді
обмеження волі, суд неправильно застосував кримінальний закон, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України
обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти
років, а як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1. має двох дітей, які на момент
постановлення вироку були малолітніми.

Виходячи із роз'яснень, які містяться у ч. 7 п. 8
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року “Про
практику призначення судами кримінального покарання”, ОСОБА_1. має бути
звільнена від покарання відповідно до ст. 7 КПК України.

Крім того, з матеріалів справи видно, що постановою
Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим від 3 серпня 2007 року
ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання на підставі п. “б” ст. 1 Закону
України “Про амністію” від 19 квітня 2007 року.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про
необхідність зміни вироку та звільнення засудженої від покарання відповідно до
ст. 7 КПК України, постанова місцевого суду про звільнення ОСОБА_1. від
покарання внаслідок акта амністії підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и
л а :

касаційне подання заступника прокурора
Автономної Республіки Крим задовольнити.

Вирок Первомайського районного суду Автономної Республіки
Крим від 18 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1змінити, звільнивши її від покарання
відповідно до ст. 7 КПК України.

Постанову Первомайського районного суду Автономної
Республіки Крим від 3 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1. скасувати.

судді:

Пивовар В.Ф. Канигіна Г.В. Кривенда
О.В.