У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Скотаря А.М., Пивовара В.Ф.,

за участю прокурора

Глибченко Т.Г.,

та засуджених

ОСОБА_1 і ОСОБА_2,

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 5 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи, та
касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на вирок апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 16 березня 2007 року, яким засуджено до
позбавлення волі:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
судимого:

1). 26.02.1990 р. за ст.ст.81 ч.3, 140
ч.2, 46-1 КК України на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку
на 2 роки;

2). 21.08.1990 р. за ст.ст.140 ч.2, 43
КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

3). 24.11.1993 р. за ст.ст.17-81 ч.3,
43 КК України на 4 роки 4 місяці позбавлення волі;

4). 07.04.1998 р. за ст.ст.213 ч.3,
187 ч.2, 42 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого
08.09.1999 р. на підставі ст.4 Закону України “Про амністію” від 16.07.1999 р.
на 10 місяців 15 днів;

5). 26.06.2002 р. за ст.ст.185 ч.2,
185 ч.3, 70 ч.4 КК України на 4 роки позбавлення волі;

6). 11.10.2002 р. за ст.ст.185 ч.2, 70
ч.4 КК України на 3 роки позбавлення волі;

7). 05.06.2003 р. за ст.185 ч.3 КК
України на 4 роки позбавлення волі;

8). 26.06.2006 р. за ст.395 КК України
на 2 місяці арешту,

-за
п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України на 15 років з конфіскацією всього майна яке є
його особистою власністю;

-за ч.4
ст.187 КК України на 13 років з конфіскацією всього майна яке є його особистою
власністю, а на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно на
15 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше
не судиму,

-за
п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України на 15 років з конфіскацією всього майна, яке є
її особистою власністю;

-за ч.4
ст.187 КК України на 13 років з конфіскацією всього майна, яке є її особистою
власністю, а на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно на
15 років з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.

Згідно з вироком 18 вересня 2006
року ОСОБА_2, її мати ОСОБА_3 та співмешканець матері - ОСОБА_1 вживали спиртні
напої у с.Суворово з місцевими мешканцями, серед яких був ОСОБА_4

Приблизно о 22 год. ОСОБА_3 разом із
ОСОБА_4 пішли до неї додому, а слідом ОСОБА_2. та ОСОБА_1, які на АДРЕСА_1
побачили лежачого в стані сильного алкогольного сп”яніння ОСОБА_4, на якого
вчинили розбійний напад і його умисне вбивство з метою заволодіння грошовими
коштами.

Діючи узгоджено, ОСОБА_2. і ОСОБА_1
почали бити потерпілого ногами по голові, шії і тулубу, при цьому ОСОБА_2.
наносила удари ногами в шию ОСОБА_4 встрибку. Потім ОСОБА_1 підняв потерпілого
з землі, а ОСОБА_2., обшукавши кишені, заволоділа 21 грн. Кинув ОСОБА_4 на
землю, засуджені з метою вбивства потерпілого продовжили його бити, доки
останній перестав подавати ознаки життя.

Смерть ОСОБА_4 настала на місці
внаслідок механічної асфіксії від здушування шиї тупим твердим предметом.

У касаційному поданні прокурор
вважає, що дії ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України, у
зв”язку з чим просить змінити вирок через невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи і неправильним застосуванням кримінального закону
при кваліфікації дій засуджених.

У касаційних скаргах засуджені
ОСОБА_1 і ОСОБА_2. посилаються на однобічність і неповноту досудового і
судового слідства у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи, на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, у тому
числі застосування недозволених методів слідства, порушення їх права на захист,
фальсифікацію доказів, неправильне застосування кримінального закону та
невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і їх особам.

За змістом скарг ОСОБА_1 і ОСОБА_2
просять помякшити покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який не підтримав касаційне подання і просив залишити вирок без зміни,
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, які підтримали свої касаційні скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання і скарг, колегія
суддів вважає, що у задоволенні касаційних подання і скарг засуджених слід
відмовити.

Вина ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні
злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів,
зібраних у справі та перевірених судом.

Так, на досудовому слідстві ОСОБА_2.
в присутності захисника показала, що
ОСОБА_4 почала першою бити вона, завдаючи удари ногами по голові, шиї і тулубу,
наступала взутою ногою на його шию, а потім до неї приєднався ОСОБА_1 і під час
нападу на потерпілого вони заволоділи належними останньому 21 грн.

Аналогічні показання на досудовому
слідстві дав ОСОБА_1

Згідно з даними, які містяться у
висновку судово-медичної експертизи, на трупі ОСОБА_4 виявлені множинні
ушкодження, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо від
нанесення ударів руками й ногами. Смерть потерпілого настала внаслідок
механічної асфіксії від здушування шиї тупим твердим предметом.

Аналізуючи такі показання засуджених
на досудовому слідстві колегія суддів визнає їх достовірними, оскільки вони
узгоджуються з іншими доказами у справі, а саме в частині того, що ОСОБА_2. і
ОСОБА_1 разом напали на ОСОБА_4, побили його, завдавши численні удари ногами по
голові, шиї, тулубу потерпілого і заволоділи його грошима.

Змінюючи свої показання в суді
засуджені послалися на застосування до них недозволених методів слідства на
досудовому слідстві. Однак таке їх твердження є безпідставним.

Допитаний в суді старший слідчий
Сакської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5. показав, що кримінальна справа щодо
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 знаходилась в його провадженні з моменту її порушення.
Засуджені дали визнавальні показання, їх права їм було роз”яснено у повному
обсязі і ніяких заяв про застосування незаконних методів слідства від них не
надходило.

Свідки-поняті ОСОБА_6 і ОСОБА_7
підтвердили, що при проведенні відтворення обстановки і обставин події ОСОБА_2.
і ОСОБА_1 спокійно розповідали про обставини і деталі вчиненого злочину і
демонстрували свої дії на манекені. Свідки-працівники міліції теж підтвердили,
що при затриманні засуджених до них недозволені методи не застосовувались і
вони добровільно в своїх поясненнях і явках з повинною виклали обставини вбивства
ОСОБА_4

Згідно з висновками
судово-імунологічних та судово-цитологічної експертиз на одягу ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 виявлено сліди крові, яка може походити від ОСОБА_4, а у підногтьовому
вмістку ОСОБА_1 виявлено суміш клітин епітелія, походження яких від ОСОБА_4 не
виключається.

Отже, фактично вчинені ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 дії свідчать про наявність у них попередньої змови на розбійний напад
на ОСОБА_4 та його умисне вбивство з корисливих мотивів. Вживаючи разом спиртні
напої на протязі дня, засуджені були освідчені про наявність у потерпілого
грошей, а після того як він сильно сп”янів, ОСОБА_1 і ОСОБА_2. пішли слідом за
потерпілим і побачивши його лежачим на землі, напали на ОСОБА_4 Діючи узгоджено
вони завдали йому множинні удари в життєво важливі органи, коли потерпілий
втратив свідомість, заволоділи його грошима і продовжили бити, доки ОСОБА_4
перестав подавати ознаки життя.

Як видно із матеріалів справи, на
досудовому слідстві і судом досліджено всі обставини, які могли мати значення
для справи; порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть
скасування чи зміну вироку, у тому числі й тих, які б були пов”язані із
застосуванням недозволених методів слідства, фальсифікацією доказів або із
забезпеченням права ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на захист, перевіркою матеріалів справи
не виявлено. Докази, зібрані у справі, є належними, відповідають вимогам
допустимості, достатності і достовірності.

У зв”язку з цим доводи у касаційних
скаргах засуджених на однобічність, неповноту досудового й судового слідства у
справі, на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, й
зокрема, на застосування недозволених методів слідства, внаслідок чого вони
змінили свої показання в судовому засіданні, на забезпечення їх права на захист
- безпідставні.

Дії засуджених за п.п.6,12 ч.2
ст.115 та ч.4 ст.187 КК України кваліфіковано вірно як умисне вбивство ОСОБА_4
з корисливих мотивів, при розбійному нападі на нього, з метою заволодіння
грошовими коштами потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а покарання
їм призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і
ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про особу ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
а також обставин, що обтяжують їх покарання.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи, та касаційні скарги засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2
залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 16 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без зміни.

Судді:

Коновалов В.М.
Скотарь А.М.
Пивовар В.Ф.