Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Пекного С.Д. та Гриціва М.І.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві 15 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього,

встановила:

вироком Новоазовського районного суду Донецької області від 11 квітня 2007
року, залишеного без зміни ухвалою апеляційного суду Донецької області від 6
червня 2007 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та мешканця села Саханки Новоазовського
району Донецької області, громадянина України, раніше двічі судимого,
останнього разу - 3 грудня 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення
волі на строк 4 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75
КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК
України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначено остаточне
покарання - позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі ВАТ «ММК
ім. Ілліча») 997 гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27 січня 2005
року в нічний час у селищі Саханка Новоазовського району Донецької області
таємно викрав належну ВАТ «ММК ім. Ілліча» металеву огорожу вартістю 1097
гривень.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування
судових рішень щодо нього та закриття справи. Вважає, що обвинувачення
ґрунтується лише на його показаннях, які він давав унаслідок застосування до
нього недозволених методів ведення слідства. Також стверджує, що не був
повідомлений про день розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав
для внесення справи на розгляд касаційного суду з наступних міркувань.

Висновку про винність ОСОБА_1 в крадіжці чужого майна, вчиненого за
обставин зазначених у вироку, суд дійшов на підставі показань самого
засудженого, який визнав факт заволодіння металевою огорожею агроцеху № 23 ВАТ
«ММК ім. Ілліча», даних виявлення фрагмента огорожі - металевого швелера на
подвір'ї садиби ОСОБА_2показань останнього про придбання ним швелерів у
ОСОБА_1, даних виявлення на подвір'ї засудженого знарядь злочину - інструментів,
з допомогою яких була скоєна крадіжка, показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 які
засвідчили факт відсутності огорожі.

Із наведено видно, що суд, обґрунтовуючи винність ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованого йому злочину, поклав в основу обвинувачення не тільки його
показання з визнанням вини, але й послався на сукупність інших доказів, що є в
справі. Упродовж досудового слідства, а також судового розгляду справи, ОСОБА_1
не звертався із скаргами про застосування до нього недозволених методів ведення
слідства, під дією яких він оговорив себе. Під час провадження досудового
слідства йому було обрано запобіжний захід, не пов'язаний з ізоляцією від
суспільства, й у разі, якщо б до нього дійсно застосовувалися такі заходи
впливу, він мав реальну можливість їх зафіксувати та звернутися за захистом
своїх прав до компетентних органів. Між тим у матеріалах справи немає таких
звернень, як і немає документальних чи медичних даних, які б свідчили про
нелюдське поводження із ним.

Тому доводи скарги про незаконність та необґрунтованість вироку є
безпідставними.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною.

Із супровідного листа видно, що повідомлення про день, час і місце розгляду
справи апеляційним судом засудженому було надіслано на адресу, яку він назвав.

У зв'язку з цим твердження скарги про те, що засудженого не було оповіщено
про день розгляду справи апеляційним судом, є безпідставними.

Порушень вимог кримінального чи кримінально-процесуального закону, які
перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законний та обґрунтований
вирок, у тому числі з підстав, зазначених у касаційній скарзі, не встановлено.

Покарання визначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України з урахуванням
ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого, та обставин,
що впливають на його вид та розмір.

На підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

С у д д і:

Паневін В.О. Пекний С.Д. Гриців М.І.