Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1978/14-к
Провадження № 1 кп/368/6/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2015 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1

При секретарях: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

З участю сторін:

Прокурора: ОСОБА_5

Потерпілих: ОСОБА_6

ОСОБА_7

Захисників: ОСОБА_8

ОСОБА_9

Обвинуваченого: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000328 від 07.05.2014 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 21.04.2005 року Ржищівським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 14.08.2007 року Кагарлицьким районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.11.2011 року з Бориспільської виправної колонії № 119 по відбуттю строку призначеного покарання,

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , суд, -

В С Т А Н О В И В :
Так, ОСОБА_10 06.05.14 року в період часу близько з 20.30 год. до 23 год., більш точної дати судом встановити в судовому засіданні не вдалося, прийшов до будинку ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для з`ясування обставин щодо відносин співмешканки ОСОБА_10 , - ОСОБА_12 з ОСОБА_13 , під час чого, на грунті особистих неприязних стосунків, що виникли в результаті ревнощів у ОСОБА_10 до ОСОБА_11 відносно співмешканки ОСОБА_10 , - ОСОБА_12 виникла сварка, яка переросла в бійку.
Так, перебуваючи в спальній кімнаті будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_10 умисно, з метою спричинення будь яких тілесних ушкоджень, шляхом нанесення численних ударів руками, ногами та пустою скляною пляшкою з написом «Златогор», яка в процесі нанесення ударів розбилася, в область голови, шиї, тулуба ОСОБА_11 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді:
закритої травми гортані, яка в подальшому перебігу призвела до розвитку серцево-судинної недостатності, крововиливів у підшкірну жирову клітковину шиї, стінки гортані і верхнього відділу трахеї, в капсулу і тканину правої долі щитоподібної залози; переломи зчленування між тілом і великим ріжком під`язикової кістки і ріжка щитоподібного хряща справа, персенеподібного хряща та верхніх хрящових кілець трахеї зліва; крововиливи під слизову оболонку гортані і трахеї; дуже різко виражений набряк слизової оболонки гортані; значне нерівномірне наповнення серцевого м`яза (з ділянками його ішемії та відносного повнокрів`я); повнокрів`я тканин внутрішніх органів; набряк тканин легень, м`якої мозкової оболонки і речовини головного мозку; дугоподібне вдавлення від країв великого потиличного отвору в ділянці мигдаликів мозочку; темна рідка кров і темні рихло-еластичними її зсідки у кровоносному руслі, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 57 від 08.10.2014 року має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя потерпілого в момент заподіяння та за звичайного перебігу і є основною причиною настання смерті потерпілого ОСОБА_11 .
Окремо взяті численні рани в різних відділах тіла мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які у живих осіб призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші окремо взяті численні ушкодження (садна, синці, внутрішньо шкірні крововиливи) мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , залишив місце вчиненого кримінального правопорушення.
В подальшому ОСОБА_11 був виявлений мертвим, свідком ОСОБА_14 в приміщенні спальні свого будинку, який розміщено за адресою: АДРЕСА_2
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні, протиправні дії, які виразилися в спричиненні умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 .
Далі, ОСОБА_10 , 12.06.2014 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до господарства своєї знайомої ОСОБА_15 , яке розміщене за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час, окрім власниці, - ОСОБА_15 , перебував і потерпілий, - ОСОБА_7 , який прийшов на прохання власниці для допомоги їй по виконанню робіт по господарству.
Отже, вільно зайшовши на територію домогосподарства ОСОБА_15 , ОСОБА_10 попросив у домогосподарки продукти харчування, на що остання відмовила.
В цей час потерпілий ОСОБА_7 почав вимагати від ОСОБА_10 полишити домогосподарство ОСОБА_15 , в результаті чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_10 умисно наніс численні удари руками в область голови та тулуба ОСОБА_7 , від чого потерпілий впав на землю та втратив свідомість.
В результаті вищевказаних дій ОСОБА_10 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
двох ран забійного характеру - у верхній третині лоба справа від серединної ліній та у хвості лівої брови; десять невизначеної форми саден - на всьому протязі лоба справа (п`ять), назовні від правого ока, на спині відповідно середній третині грудного відділу хребта (два), на задньо - верхній поверхні лівого плечового суглоба, на задній поверхні правого ліктьового суглоба; п`ять невизначеної форми синців - на верхніх і нижніх повіках обох очей; у лівій щічній ділянці, на передньо - боковій і передній поверхнях шиї справа та в нижній частині передньої поверхні шиї.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 від 23.07.2014 року наявні у ОСОБА_7 дві рани забійного характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші, окремо взяті, ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні, протиправні дії, які виразилися у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_7 .
Окрім того, ОСОБА_10 , 12.06.2014 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до господарства своєї знайомої ОСОБА_15 , яке розміщене за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час, окрім власниці, - ОСОБА_15 , перебував і потерпілий, - ОСОБА_7 , який прийшов на прохання власниці для допомоги їй по виконанню робіт по господарству.
Отже, вільно зайшовши на територію домогосподарства ОСОБА_15 , ОСОБА_10 попросив у домогосподарки продукти харчування, на що остання відмовила.
В цей час потерпілий ОСОБА_7 почав вимагати від ОСОБА_10 полишити домогосподарство ОСОБА_15 , в результаті чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_16 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_10 умисно наніс численні удари руками в область голови та тулуба ОСОБА_7 , від чого потерпілий впав на землю та втратив свідомість.
В результаті вищевказаних дій ОСОБА_10 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
двох ран забійного характеру - у верхній третині лоба справа від серединної ліній та у хвості лівої брови; десять невизначеної форми саден - на всьому протязі лоба справа (п`ять), назовні від правого ока, на спині відповідно середній третині грудного відділу хребта (два), на задньо - верхній поверхні лівого плечового суглоба, на задній поверхні правого ліктьового суглоба; п`ять невизначеної форми синців - на верхніх і нижніх повіках обох очей; у лівій щічній ділянці, на передньо - боковій і передній поверхнях шиї справа та в нижній частині передньої поверхні шиї.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 від 23.07.2014 року наявні у ОСОБА_7 дві рани забійного характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші, окремо взяті, ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно, обвинувачений ОСОБА_10 , усвідомивши, що потерпілий ОСОБА_7 після отриманих тілесних ушкоджень перебував на землі з запамороченням, та, відповідно, не усвідомлював, що з ним відбувається, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих викрав:
- мобільний телефон марки «FLY» моделі Q420, вартістю 550 гривень;
та наступні речі, які знаходилися у викраденому мобільному телефоні:
- сім-картку мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 0 грн. 20 коп.;
- сім-картку мобільного оператора «МТС» з номером НОМЕР_2 , вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 40 гривень;
- флеш - картку «Тгаnsend» на 16 гігабайт, вартістю 85 гривень.
Вищевказаний мобільний телефон та інші вищевказані речі належали на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_7 , та знаходилися на землі поруч з потерпілим, випавши з рук потерпілого, після падіння останнього на землю.
Далі, з викраденим майном обвинувачений ОСОБА_10 з місця події зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 695 грн.20 коп.
Дії Обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як умисні, протиправні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України не визнав повністю, свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України визнав, свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України визнав частково.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, суд в подальшому буде обґрунтовувати обвинувачення та наводити докази на підтвердження обвинувачення по кожному злочину окремо, в хронологічному порядку.
Обґрунтування обвинувачення в частині вчиненні обвинуваченим ОСОБА_10 злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, та наведення доказів на встановлених судом обставин.
Як судом зазначено вище, обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України не визнав повністю та щодо обставин в даній частині обвинувачення показав наступне.
В період 5 та 6 травня 2014 року він був у будинку ОСОБА_11 , а саме 05.05.2014 року він забирав з його будинку близьку знайому, - ОСОБА_12 , з якою досить довгий тривалий час проживав без офіційного оформлення відносин.
ОСОБА_12 в той час зловживала спиртні напої, тому він її забирав з будинку загиблого ОСОБА_11 з тією метою, щоб вона не вживала спиртні напої.
Того ж 05.05.2014 року пізно ввечері, точного часу не пам`ятає, він забрав свою знайому ОСОБА_12 з будинку ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння, після чого передзвонив її матері, щоб вона її забрала.
ОСОБА_12 в той вечір з парку забрала до хати її матір, а він пішов до хати.
Вранці, точного часу не пам`ятає, 06.05.14 він спільно з своїм знайомим ОСОБА_17 прийшов до домогосподарства ОСОБА_11 , щоб подивитися, чи не перебуває там ОСОБА_12 , та чи не вживає вона спиртні напої.
Коли він та ОСОБА_17 прийшли до домогосподарства ОСОБА_11 , в цей час з подвір`я вийшла сама ОСОБА_12 та пішла до себе до хати, а він та ОСОБА_17 зайшли в будинок до ОСОБА_11 , в якого на обличчі були синці та ссадна, була запечена кров, крім того, з голови текла кров.
ОСОБА_11 запропонував їм з ОСОБА_17 поснідати з вживанням алкогольних напоїв, сказавши при цьому, що він приготує щось поїсти, а вони сходять в магазин та принесуть алкоголь, на що вони погодилися.
Коли він та ОСОБА_17 прийшли з магазину, ОСОБА_11 вже приготував їжу.
Він запропонував ОСОБА_11 вимитися, щоб змити кров з обличчя та голови, на що останній погодився.
Далі, ОСОБА_11 нахилився над відром чи мискою, точно він не пам`ятає, а він почав змивати ОСОБА_11 на голову воду. Зазначив, що кров, яка була виявлена на його одязі під час проведення експертиз, могла потрапити на одяг саме під час того, як він обливав голову потерпілого.
Потім вони поїли, після чого, часу не пам`ятає в скільки, він та ОСОБА_17 пішли по своїх справах, де в місті зустріли ОСОБА_18 , вжили трохи з ним ще спиртних напоїв, після чого він пішов до себе до хати, де зареєстрований та проживає.
Наголосив на тій обставині, що, враховуючи коло спілкувань загиблого, та його спосіб життя, останньому могли нанести тілесні ушкодженні якісь інші особи, проте, тільки не він.

Суд, оцінюючи покази ОСОБА_10 , вважає їх суперечливими, (суперчать показам свідків, результатам проведених чисельних експертиз), та такими, які суперечать об`єктивним обставинам справи, які встановлені судом в судовому засіданні, та які наведені судом нижче, а тому суд сприймає такі покази обвинуваченого ОСОБА_10 як намагання уникнути кримінальної відповідальності, та, відповідно, покарання за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

Проте, не зважаючи на повне не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, його вина повністю доведена наступними доказами (прямими та непрямими):
- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала наступне:
Загиблий ОСОБА_11 є її рідним братом, та проживав по АДРЕСА_2 .

Даний будинок належав їх покійним батькам.

Вона проживає в будинку поруч по одній стороні вулиці, через паркан.

Покійний брат проживав один, сім`ї в нього не було, дітей також не було. Проживав на одну пенсію, товаришував з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , проте, ніколи не чула в помешканні брата якихось сварок чи бійок.

Вищевказаних друзів вона бачила в домоволодінні свого брата постійно, проте, пам`ятає точно, що в той тиждень вона їх не бачила, бачила лише здалеку якусь незнайому дівчину, та молодого чоловіка, який був вдягнений в чорну курточку, але не може сказати, що то був ОСОБА_10 , хоча статурою схожий.

Вона їх бачила, як вони в суботній вечір на початку травня, заходили в будинок до її покійного брата, так як паркан виготовлений із металевої сітки рябиці. Коли вона на них дивилася, то дівчина закрила обличчя руками, а невідомого молодого чоловіка вона не розгледіла.

Проте, в цей вечір в будинку в брата було тихо та спокійно.

На слідуючий день, близько 8 год. ранку вона вийшла з будинку, та попрямувала в напрямку центра міста, через декілька хвилин її наздогнав покійний брат ОСОБА_11 , сказав, що йде до центру міста, до банкомату, щоб зняти гроші.

Вона налаяла брата, що до нього ходять невідомі особи, і попередила його, що якщо вони і далі будуть в будинку, вона викличе міліцію, після чого вона пішла по своїх справах.

Далі, в цей же день вона вдень на подвір`ї гуляла з внуком, після чого положила його спати, та пішла на город.

Близько 5 6 год. 06 чи 07.05.2014 року вона знаходилася на городі, як її позвав її чоловік, та сказав, що прийшов сусід ОСОБА_21 , та сказав, що вбили її брата.

Вона відразу ж пішла до домогосподарства свого покійного брата ОСОБА_11 , зайшла через незамкнену хвіртку, далі зайшла в не замкнені двері будинку, пройшла в спальню, де на ліжку побачила свого брата.

Його місцезнаходження її здивувало, так як правило, її брат спав в прихожій кімнаті.

Отже, її брат лежав на ліжку, ніби на боку, обличчям до входу в спальню кімнату. Вона звернула увагу, що обличчя було все синє. Брат лежав на застеленому ліжку, був вкритий акуратно одіялом, хоча, як правило, він ліжка ніколи не застеляв, фактично не вкривався, тобто, проживав трохи неохайно.

На столі стояли чарки, точну кількість не пам`ятає, були залишки продуктів харчування, під столом на підлозі лежала розбита скляна пляшка, з під чого, не пам`ятає.

Підкреслила ту обставину, що, можливо дійсно, її покійний брат і іноді зловживав спиртними напоями, проте, ніколи в його помешканні ні сварок ні бійок до цього часу не було, ворогів у нього не було, жив біднувато, друзі, яких вона знає, не схильні до агресії.

ОСОБА_10 ніколи в домогосподарстві свого барата не бачила.

Після вбивства брата в хаті останнього нічого не пропало.

При вирішенні питання про винуватість чи не винуватість ОСОБА_10 , та, відповідно, щодо призначення йому виду та міри покарання, покладається повністю на розсуд суду, проте, вважає, що до даного злочину причетний не тільки ОСОБА_10 , а і друзі останнього, але ОСОБА_10 їх прикриває, що стосується цивільного позову, то вона його подавати до ОСОБА_10 не бажає.

Оцінюючи покази потерпілої ОСОБА_6 , суд вважає їх логічними, послідовними та достовірними, та такими, які не суперечать іншим об`єктивним обставинам справи, які встановлені судом в судовому засіданні, а тому суд приймає їх до уваги при обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_10 в скоєнні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

- показами свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні показав наступне:
Покійний ОСОБА_11 є рідним братом його дружини, - ОСОБА_6 .

Покійний проживав по АДРЕСА_2 .

Даний будинок належав покійним батькам покійного та його дружини.

Він та дружина проживають в будинку поруч по одній стороні вулиці, через паркан.

ОСОБА_11 проживав один, сім`ї в нього не було, дітей також не було. Проживав на одну пенсію, товаришував з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , з якими полюбляв вживати спиртні напої, проте, зазначив, що ніколи не чув в помешканні покійного ОСОБА_11 якихось сварок чи бійок між покійним та його відвідувачами.

Він заходив в гості до покійного ОСОБА_11 близько 1 разу на тиждень, обстановка в хаті була дещо холостятьська.

06 чи 07.2014 року, близько 8 год. 30 хв. вийшов надвір покурити, в цей час він побачив покійного ОСОБА_11 , який йшов по парку з якимось невідомим йому чоловіком, який був одягнений в курточку темного кольору, в напрямку до цукрового заводу.

Чоловіка він не впізнав, так як від нього до чоловіка була відстань близько 20 метрів, крім того, покійний та невідомий чоловік йшли поміж деревами, але стверджує, що вони йшли спільно, а не порізну.

На слідуючий день, близько 18 год. до них в хату прибіг ОСОБА_21 , який сказав, що заходив в гості до ОСОБА_11 , але останній лежить вбитий в спальні на ліжку, після чого вони вдвох пішли в будинок до ОСОБА_11 .

Коли зайшли в будинок, то він побачив, що ОСОБА_11 лежить в спальній кімнаті на ліжку на спині, вкритий одіялом, на обличчі малися чисельні тілесні ушкодження.

На столі на кухні стояло 2 бутилки, чарки, близько 3 шт.

В решті обстановка в будинку порушена не була.

В останній період, на протязі досить тривалого часу, у ОСОБА_11 жінок не було, друзів, окрім ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , також не було, конфліктів ні між ким не було.

ОСОБА_10 в домогосподарстві ніколи не бачив.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_22 , суд вважає їх логічними, послідовними та достовірними, та такими, які не суперечать іншим об`єктивним обставинам справи, які встановлені судом в судовому засіданні, а тому суд приймає їх до уваги при обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_10 в скоєнні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

- показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав наступне:
Товаришував з покійним ОСОБА_11 , так як фактично є його сусідом, часто зустрічалися, вживали спиртні напої.

Покійного знав давно, багато років, останній був не конфліктний.

Точної дати не пам`ятає, але це було чи 05 чи 06.05.2014 року близько 19 годин він прийшов до покійного, щоб повечеряти, в цей час в нього вдома перебувала ОСОБА_25 , яку він наглядно знає, так як бачив її в будинку покійного кілька раз, знає, що вона ночувала в покійного вдома.

В той вечір вони разом повечеряли, і близько 21 22 години пішов до хати спати, в будинку залишалися ОСОБА_11 та ОСОБА_25 .

Він точно пам`ятає, що коли йшов до хати, ніяких тілесних ушкоджень на тілі, зокрема, на обличчі та голові ОСОБА_11 , не було.

На слідуючий день, він, взявши з собою пляшку горілки, близько 18 год. прийшов до ОСОБА_11 , але побачив останнього мертвим на ліжку.

Він побіг відразу ж до будинку сестри покійного, яка проживає через паркан, де повідомив чоловіку сестри покійного, - ОСОБА_22 , що ОСОБА_11 мертвий.

Далі він та ОСОБА_22 пішли в будинок ОСОБА_11 , де він побачив, що останній мертвий лежить на ліжку, вкритий одіялом. На обличчі покійного малися тілесні ушкодження у виді синців, була розбита голова.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_22 , суд вважає їх логічними, послідовними та достовірними, та такими, які не суперечать іншим об`єктивним обставинам справи, (зокрема, показам інших свідків), які встановлені судом в судовому засіданні, а тому суд приймає їх до уваги при обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_10 в скоєнні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

- показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала наступне:
Знала покійного ОСОБА_11 близько 2 місяців. Покійний ОСОБА_11 був хорошим її знайомим, вона неодноразово до нього приходила в гості, близько двох раз ночувала в будинку ОСОБА_11 , ініціатором ночівлі була вона.

ОСОБА_10 ніколи не ночував в будинку покійного ОСОБА_11 .

ОСОБА_10 знає близько 3 ьох років, так як були співмешканцями, тому спочатку проживали в неї на квартирі, а потім проживали в квартирі ОСОБА_10 , проте з початку 2014 року перестали проживати спільно.

Отже, ніч з 04 на 05.05.2014 року вона ночувала в будинку покійного ОСОБА_11 .

Прокинувшись зранку, близько 7 години, ОСОБА_11 дав їй кошти, після чого вона пішла в магазин, який розміщений неподалік будинку, взяла пляшку горілки та повернулася до хати, де вони спільно з ОСОБА_11 похмелилися, після чого вона під обід пішла до хати.

05.05.2014 року вона ввечері також була у ОСОБА_11 , але був присутній і ОСОБА_10 , після чого вони пішли до хати.

Під час того, як вони проходили в парку, ОСОБА_10 вдарив її в обличчя, сказавши при цьому, щоб вона ночувала в себе вдома, а не ночувала попід хатами.

Далі вони зустріли її матір, і вона пішла до хати.

Через день зранку вона пішла знову до ОСОБА_11 , щоб забрати окуляри.

Коли вона прийшла до ОСОБА_11 , в останнього під оком був синець, але він не сказав, хто його побив.

Вважає, що ревнощів у ОСОБА_10 до ОСОБА_11 не було, між ними були дружні відносини, вони ніколи не сварилися, між ними ніколи не було бійок.

На запитання суду ОСОБА_12 щодо тієї обставини, що її покази, які вона давала під час досудового розслідування та судового слухання суттєво різняться, пояснила, що під час давання показань на досудовому слідстві перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а тому підписувала протоколи, не читаючи їх.

Суд, оцінюючи покази свідка ОСОБА_12 , в основному сприймає їх достовірними, проте, в певній частині критично, а саме, - суд сприймає покази даного свідка в частині тих обставин, які доводять факт існування ревнощів ОСОБА_10 , в результаті яких обвинувачений ОСОБА_10 влаштував сварку з даним свідком, під час якої внаслідок агресії наніс тілесне ушкодження свідку, яке бачила інший свідок, покази якого наведені нижче.

Покази ж щодо відсутності існування конфліктної ситуації між обвинуваченим ОСОБА_10 та загиблим ОСОБА_11 суд сприймає критично, так як вважає їх простим способом захисту свідком позиції обвинуваченого, з яким свідок фактично перебував в шлюбних відносинах, що підтверджується як показами обвинуваченого, так і показами даного свідка, та показами свідка ОСОБА_26 , які наведені судом нижче.

- показами свідка ОСОБА_26 , яка в судовому засіданні показала наступне:
Є рідною матір`ю ОСОБА_12 , яка є свідком по даній справі.

Її дочка, ОСОБА_12 тривалий час співмешкала з ОСОБА_10 , та на даний час їхні відносини припинено.

05.05.2014 року ввечері вона перебувала вдома, близько 22 год. до неї на телефон зателефонувала її дочка, - ОСОБА_12 .

Коли вона підняла слухавку, то почула ОСОБА_10 , який сказав, щоб вона вийшла та забрала свою дочку.

Вона вийшла з квартири, пішла в напрямку парку, де побачила ОСОБА_10 та свою дочку ОСОБА_12 неподалік фонтану, вони обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння.

На обличчі в її дочки під оком був синець.

Вона сказала ОСОБА_10 , щоб останній знайшов собі іншу дівчину для створенні сім`ї, забрала дочку та вони пішли до хати. Куди пішов ОСОБА_10 , їй не відомо.

Окреме зазначила, що її дочка перебуває на обліку в лікаря нарколога з 2004 року, в зв`язку з чим проходила курс лікування в смт. Глеваха близько 10 раз.

Останній раз її дочка закінчила курс лікування в смт. Глеваха 12.12.2014 року, де лікувалася з діагнозом «хронічний алкоголізм 2 стадії».

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_22 , суд вважає їх логічними, послідовними та достовірними, та такими, які не суперечать іншим об`єктивним обставинам справи, (зокрема, показам інших свідків), які встановлені судом в судовому засіданні, та такими, які доводять одну з складових складу злочину, - мотив скоєння злочину, а тому суд приймає їх до уваги при обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

- показами свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні показав наступне:
05.05.2014 року надвечір він приїхав з м. Києва, де працює.

Він зустрів ОСОБА_10 в парку, біля фонтану, останній був не один, а спільно з ОСОБА_12 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

По мобільному телефону ОСОБА_10 викликав матір ОСОБА_12 , щоб вона забрала дочку до хати.

Після того, як матір забрала ОСОБА_12 до хати, вони порозходилися, та домовилися зустрітися на слідуючий ранок.

06.05.2014 року він зранку, близько 9 10 години зутрів ОСОБА_10 , взяли по бутилці пива, після чого ОСОБА_10 запропонував сходити до ОСОБА_11 , щоб подивитися, чи немає там ОСОБА_12 , на що він погодився.

Коли він спільно з ОСОБА_10 прийшли до будинку ОСОБА_11 , то там дійсно перебувала ОСОБА_12 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та яка відразу ж фактично пішла до хати.

Коли вони зайшли в будинок до ОСОБА_11 , останній запропонував їм поснідати, на що вони погодилися, пішли в магазин, де купили пляшку горілки, та повернися до будинку ОСОБА_11 , який вже приготував поїсти.

В цей час він побачив, що у ОСОБА_11 під оком синець, а на голові запеклася кров.

ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_11 змити кров, на що останній погодився, після чого ОСОБА_10 почав зливати водою на голову ОСОБА_11 над мискою.

Після того, як ОСОБА_11 вмився, вони втрьох сіли за стіл снідати. Поснідавши, вони спільно з ОСОБА_10 пішли в місто.

Зазначив, що ніяких неприязних відносин, на його думку, між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не було, між ними не було ні сварок ні бійок, фактично, між ними були товариські відносини.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_17 , суд оцінює їх критично в частині показів щодо відсутності неприязних відносин між ОСОБА_10 та покійним ОСОБА_11 , так як вважає такі покази як спосіб захисту свідком позиції обвинуваченого, з яким даний свідок перебуває в дружніх відносинах.

- показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні показав наступне:
Є знайомим ОСОБА_10 06.05.2014 року він дійсно спільно з ОСОБА_10 вживав спиртне, проте, не в вечірній час, як зазначає обвинувачений, а вдень.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_18 , суд вважає їх логічними, послідовними та достовірними, та такими, які не суперечать іншим об`єктивним обставинам справи, (зокрема, показам інших свідків), які встановлені судом в судовому засіданні, а тому суд приймає їх до уваги при обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

Окрім того, суд зазначає, що даними показами свідка, руйнується позиція захисту обвинуваченого, яка направлена на спотворення об`єктивних обставин справи, зокрема, перебування обвинуваченого в певний проміжок часу на місці скоєння злочину.

- показами судово медичного експерта ОСОБА_27 , який в судовому засіданні показав наступне:
Дійсно, проводив розтин трупа ОСОБА_11 , та в подальшому проводив судово медичну експертизу № 57 від 08.10.2014 року.

Всі обставини та заключення, які вказані в висновку експерта, підтримав

Окремо зазначив, що тілесні ушкодження, внаслідок яких помер ОСОБА_11 не могли утворитися внаслідок падіння тіла з висоти стоячи, дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок сторонньої дії (дій) іншої (інших) осіб.

Фактично всі тілесні ушкодження були отримані на протязі не тривалого періоду часу, після отриманих травм, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_11 , останній фактично не міг вільно пересуватися. Не виключається спричинення травми гортані ногою, під час того, як потерпілий знаходився на підлозі.

Окрім вищевказаних показів учасників процесу, (потерпіла, свідки, експерт), вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні:
- протоколом огляду місця події та таблицею зображень до ОМП від 07.05.2014 року, ( Том № 1, а.с., 20 28), в яких зафіксовано огляд місця, де було знайдено труп ОСОБА_11 , та під час чого в порядку, встановленому КПК України, отримані фактичні дані, на підставі яких в судовому засіданні встановлено наявність фактів та обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягали доказуванню. Так, під час даного огляду було виявлено сліди папілярних ліній обвинуваченого ОСОБА_10 , що підтверджує факт перебування його в помешканні ОСОБА_11

- протоколом огляду місця події та таблицею зображень до ОМП від 08.05.2014 року, ( Том № 1, а.с., 30 33), в яких зафіксовано огляд трупа ОСОБА_11 в приміщенні моргу Кагарлицької ЦРЛ, та під час чого в порядку, встановленому КПК України, отримані фактичні дані, на підставі яких в судовому засіданні встановлено наявність фактів та обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягали доказуванню.

Так, під час даного ОМП було на марлевий тампон відібрано зразок крові ОСОБА_11 , який було поміщено по паперового пакету та вилучено до Кагарлицького РВ.

Відповідно, нижче наведено докази того, що кров ОСОБА_11 була виявлена в результаті проведення експертиз на одязі обвинуваченого ОСОБА_10

- лікарським свідоцтвом про смерть № 57 від 08.05.2014 року, ( Том № 1, а.с., 227), виданого завідуючим Кагарлицького відділення СМЕ ОСОБА_27 , з якого видно, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 вдома в м. Кагарлик Київської області.

Смерть настала внаслідок випадків ушкодження з невизначеним наміром.

На підставі розтину встановлена така причина смерті:

· серцево судинна недостатність;
· закрита травма гортані.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

- висновком експерта № 57 від 08.10.2014 року, (Том № 1, а.с., 230 234), в якому вказано, що при експертизі трупа ОСОБА_11 були виявлені:
поверхнева косопоперечна (частково подвійна) рана різаного характеру в тім`яній ділянці голови (на фоні ділянки дрібних саден і внутрішньошкірних крововиливів); рана забійного характеру у вигляді ламаної дуги в тім`яній ділянці голови справа; невеликих розмірів поздовжня майже лінійна рана забійного характеру в тім`янній ділянці голови посередині; нерівномірно виражене невизначеної форми садно в тім`янній ділянці голови справа; невеликих розмірів рана забійно - клаптєподібного характеру у вигляді дещо ламаної дуги в тім`яно потиличній ділянці зліва; невизначеної форми садно невеликих розмірів у верхньому відділі потиличної ділянки, справа від серединної лінії; косогоризонтально видовжена звивисто-лінійна рана забійного характеру над голівкою лівої брови; невеликих розмірів нерівномірне горизонтально видовжене садно на переніссі зліва; невизначеної форми синець в ділянках спинки і крила носа зліва (в межах якого численні дрібні внутрішньошкірні крововиливи); невизначеної форми синець на нижньому повіці лівого ока (на фоні якого два дрібні горизонтально видовжені садна); невеликих розмірів садно у вигляді нечіткої дуги у правій щічній ділянці; невизначеної форми невелике садно біля нижнього краю нижньої щелепи справа в її середньому відділі; рана рвано-колото-різаного характеру у вигляді тупого кута в ділянці кута нижньої щелепи зліва (зі сліпим пласким раневим каналом, який проходить у м`яких тканинах у напрямку згори вниз, зліва направо і злегка ззаду вперед); дрібні внутрішньошкірні крововиливи і дуже поверхневі садна, хаотично розташовані на зовнішній поверхні лівого вуха та в лівій білявушній ділянці; вертикальна лінійна дрібна поверхнева рана в ділянці протикозелка лівого вуха; косогоризонтальна лінійна подряпина (частково вкрай поверхнева ранка різаного характеру) в лівій щічній ділянці; невеликих розмірів косогоризонтальне смугасте садно в середній третині нижньої щелепи зліва; дуже велика кількість переважно зливних невизначеної форми саден різноманітних розмірів, хаотично розташована в ділянці підборіддя зліва, підпідборіддєвій ділянці з обох боків, підщелепній ділянці зліва та на передній і лівій передньо-боковій поверхнях шиї в її верхній половині; три невеликі садна видовженої форми в нижньому відділі передньої поверхні шиї (в ділянці яремної вирізки та по верхньому краєві рукоятки грудини); косовертикально видовжене садно над верхнім краєм правого грудинно - ключичного суглоба; два невизначеної форми садна в середній третині правої підключичної ділянки; майже поздовжньо видовжене садно відповідно зовнішній третині лівої ключиці; дрібне невизначеної форми садно в ділянці передньо - верхньої ості тазової кістки справа; горизонтальне лінійне садно (з дрібною вкрай поверхневою лінійною ранкою різаного характеру) в нижній частині середньої третини живота зліва та на боковій поверхні тазу зліва; синець (з набряком тканин) на спині зліва, відповідно нижній третині грудної клітки; сім невеликих саден (більшість з яких утворюють два косогоризонтальні смугасті елементи) на спині зліва, відповідно нижній третині грудної клітки (частково на фоні зазначеного синця); невизначеної форми синець на тильній поверхні лівої кисті, з переходом на тильні поверхні основних фаланг 3-5-го її пальців (на фоні якого хаотично розташовані не менше 6-ти дрібних поверхневих ранок рваного характеру та невелика горизонтальна ламано-лінійна рана різано-рваного характеру); вертикальна лінійна рана різаного характеру у 2-му міжпальцевому проміжку лівої кисті; невизначеної форми невеликих розмірів внутрішньошкірний крововилив на тильній поверхні лівої кисті біля зап`ястка; косовертикальна лінійна рана різаного характеру на зовнішній поверхні лівого стегна в його середній третині; дуже численні дрібні рисочкоподібні садна і вкрай поверхневі ранки на зовнішній поверхні лівого стегна на межі його верхньої і середньої третин; помірно виражені невизначеної форми вогнищеві крововиливи у м`які покриви голови в лобно-тім`яній ділянці справа та тім`яній ділянці зліва (відповідно наявним ранам); крововиливи у підшкірну жирову клітковину шиї відповідно ушкодженням у верхньому відділі шиї зліва; нерівномірні, місцями різко виражені вогнищеві крововиливи у м`яких тканинах, які прилягають до гортані і верхнього відділу трахеї по передній та правій боковій їх поверхнях; перелом зчленування між тілом і правим великим ріжком під`язикової кістки, неповний, розгинального характеру (з різко вираженим крововиливом у прилеглі м`які тканини); перелом основи ріжка щитоподібного хряща справа (з крововиливами у прилеглі тканини); перелом перстенеподібного хряща зліва від серединної лінії (з вогнищевим крововиливом у прилеглі тканини); переломи п`яти верхніх хрящових кілець трахеї відповідно її передньо-боковій стінці зліва (з різко вираженим крововиливом у прилеглі тканини); вогнищеві крововиливи під слизову оболонку гортані в ділянках переднього відділу лівої голосової складки і надскладкового простору, відповідно перелому перстенеподібного хряща зліва, по лівій боковій і задній стінках гортані під нижнім краєм перстенеподібного хряща, в ділянках переломів хрящових кілець трахеї зліва; крововилив у капсулу та зовнішні шари тканини правої долі щитоподібної залози.
Виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження мають різні механізми утворення. Частина з ушкоджень, загалом не менше 10-ти (в ділянках волосистої частини голови, обличчя зліва, тулуба зліва, лівої кисті і лівого стегна), має ознаки дії гострого предмету (гострих предметів), якому (яким) притаманні в основному ріжучі, а також, частково, розриваючі властивості.
Одна з наявних ран, у ділянці кута нижньої щелепи зліва, має ознаки дії гострого предмету, якому притаманні в основному колючо-ріжучі властивості. Морфологічні особливості перелічених ушкоджень (з урахуванням того, що в тих же ділянках волосистої частини голови (частково і обличчя), лівої кисті і лівого стегна розташовані ушкодження, характерні для дії тупих предметів) не виключають можливості утворення даних тілесних ушкоджень в результаті дії гострих країв і кінців скалок скла (чи виготовленого зі скла предмету, який первинно є тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею, але руйнується у процесі нанесення ним ударів потерпілому).
Всі інші виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями. Серед таких ушкоджень у трьох із них (в ділянках волосистої частини голови і обличчя справа) відобразилися обмежені травмуючої поверхні дугоподібного характеру, В інших із зазначених вище ушкоджень індивідуальні особливості обмежених травмуючих поверхонь тупих предметів не відобразились, За характером і вираженістю реактивних змін у травмованих тканинах з досліджених ділянок (за даними судово-гістологічного дослідження) можна зробити висновок, що ушкодження в ділянках голови і шиї потерпілого могли утворитися, приблизно, за 1-6 годин до часу настання його смерті.
Виявлений при експертизі трупа комплекс закритої травми гортані - крововиливи у підшкірну жирову клітковину шиї, стінки гортані і верхнього відділу трахеї, в капсулу і тканину правої долі щитоподібної залози; переломи зчленування між тілом і великим ріжком під`язикової кістки і ріжка щитоподібного хряща справа, перстенеподібного хряща та верхніх хрящових кілець трахеї зліва; крововиливи під слизову оболонку гортані і трахеї - має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя потерпілого в момент заподіяння та за звичайного перебігу.
Окремо взяті численні рани в різних відділах тіла мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які у живих осіб призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші окремо взяті численні ушкодження (садна, синці, внутрішньошкірні крововиливи) мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень «у сукупності» заборонене п. 4,12, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».
Визначити кількість саме ударів, нанесених потерпілому, за судово-медичними даними неможливо. При експертизі трупа було виявлено не менше, ніж 13 місць прикладення травмуючої сили тупими предметами і три місця прикладення травмуючої сили гострими предметами в ділянці голови і обличчя потерпілого. В ділянці тулуба потерпілого було виявлено не менше, ніж 3-4 місця прикладення травмуючої сили тупими предметами і одне місце прикладення травмуючої сили гострим предметом. Для визначення фізичної величини сили, з якою відбувалися дані травмуючи дії, об`єктивних судово-медичних критеріїв немає. В кожному конкретному випадку ця сила була достатньою для виникнення даного конкретного ушкодження. Враховуючи особливості механізмів дії гострих предметів, можна припустити, що в цих випадках травмуюча сила могла бути меншою, ніж у випадках дії тупих предметів, Розташування тілесних ушкоджень (місць прикладення травмуючої сили) зазначене в п, 1(1) даних «Підсумків».
При експертизі трупа ОСОБА_11 не було виявлено будь-яких ознак, які вказували б на волочіння потерпілого або його трупа.
Всі виявлені при експертизі трупа ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитися в межах одного відносно короткого проміжку часу, в межах якого встановити послідовність заподіяння ушкоджень за судово-медичними даними неможливо.
Після отримання закритої травми гортані потерпілий ОСОБА_11 не міг здійснювати активних самостійних дій (зокрема, чинити активний опір, пересуватися і т. п.). Здійснення ним на протязі певного, досить короткого, проміжку часу самостійних дій незначного об`єму (наприклад, рухів кінцівками) не виключена. Після отримання всіх інших з наявних у нього тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати будь-які самостійні активні дії на протязі необмеженого проміжку часу.
При експертизі трупа були виявлені синець на тильних поверхнях лівої кисті і її пальців (з ранами різано-рваного характеру), рана різаного характеру в ділянці лівої кисті та внутрішньошкірний крововилив на тильній поверхні лівої кисті. Наявність зазначених ушкоджень може вказувати на спроби захисту потерпілого за допомогою рук від заподіяння йому сторонньою особою ушкоджень тупими та гострими предметами (самозахист).
Всі виявлені при експертизі трупа ОСОБА_11 тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості.
Переважна більшість виявлених при експертизі трупа ОСОБА_11 тілесних ушкоджень могла утворитися в результаті нанесення потерпілому ударів руками та (або) ногами. Так як у більшості ушкоджень (за винятком трьох - див. п. 1(1) «Підсумків») індивідуальні особливості обмежених травмуючих поверхонь тупих предметів не відобразились, за судово-медичними даними неможливо встановити вірогідності заподіяння ушкоджень якими-небудь конкретними екземплярами тупих предметів. Загалом не менше 10-ти з виявлених ушкоджень мають ознаки дії гострого предмету (гострих предметів), якому (яким) притаманні в основному ріжучі, а також, частково, розриваючі властивості. Одне з ушкоджень має ознаки дії гострого предмету, якому притаманні в основному колючо-ріжучі властивості. Морфологічні особливості перелічених ушкоджень (з урахуванням того, що в тих же ділянках тіла потерпілого розташовані ушкодження, які утворилися від дії тупих предметів) не виключають можливості утворення даних (не менше, ніж 10-ти) тілесних ушкоджень в результаті дії гострих країв і кінців скалок скла. Ушкодження могли виникнути від дії виготовленого зі скла предмету, який первинно є тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею, але руйнується у процесі нанесення ним ударів потерпілому, набуваючи властивостей гострого предмету,
Для визначення положення, в якому перебував ОСОБА_11 , в моменти отримання ним усіх наявних тілесних ушкоджень, об`єктивних судово-медичних даних немає. У вказаний період часу він міг перебувати у будь-якому положенні, а також положення потерпілого могло змінюватися в процесі заподіяння (виникнення) ушкоджень.
Розташування практично всіх з наявних місць прикладення травмуючої сили тупими і гострими предметами в ділянках обличчя, переважно передніх поверхонь шиї і тулуба та на верхніх кінцівках вказує на те, що в період заподіяння потерпілому ушкоджень у цих ділянках потерпілий та стороння особа, яка заподіювала дані ушкодження, могли бути розташованими, в основному, віч-на-віч. З боку задньої поверхні тіла потерпілого розташовані не більше двох місць прикладення травмуючої сили, що не виключає одиничних епізодів розташування сторонньої особи позаду від потерпілого в моменти заподіяння даних тілесних ушкоджень.
Результати огляду місця виявлення трупа вказують на те, що тілесні ушкодження були заподіяні ОСОБА_11 у приміщенні, де був виявлений його труп.
Зовнішньою кровотечею супроводжувалось виникнення у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у вигляді численних ран у ділянках голови, обличчя, обох кистей і лівого стегна,
Термін «особливі страждання» не є медичним, тому відповісти на таким чином сформульоване запитання з судово-медичної точки зору неможливо. Спосіб заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень полягає в нанесенні йому численних ударів тупими та гострими предметами. Так як виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості, можна припустити, що утворення всіх наявних ушкоджень мало супроводжуватися у потерпілого відчуттям фізичного болю.
Ознаки тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я потерпілого як у момент заподіяння, так і за звичайного перебігу, має наявний комплекс закритої травми гортані, так як зазначена травма є основною причиною настання смерті потерпілого. Всі інші, окремо взяті, виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження таких ознак не мають.
За даними судово-гістологічного дослідження, після виникнення наявної закритої травми гортані (що призвела в подальшому до його смерті) потерпілий міг жити на протязі періоду часу тривалістю, приблизно, 1-6 годин.
Уникнення смерті потерпілого від отриманих ним тілесних ушкоджень в результаті надання йому вчасної кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги не впливає на оцінку ступеню тяжкості заподіяних ушкоджень. Встановлення можливості збереження життя потерпілої особи шляхом надання їй медичної допомоги не входить до компетенції судово-медичного експерта.
Смерть ОСОБА_11 , 1954 р.н., настала в результаті закритої травми гортані, яка в подальшому перебігу призвела до розвитку серцево - судинної недостатності, на що вказують: численні садна в ділянці шиї; крововиливи у підшкірну жирову клітковину шиї, стінки гортані і верхнього відділу трахеї, в капсулу і тканину правої долі щитоподібної залози; переломи зчленування між тілом і великим ріжком під`язикової кістки і ріжка щитоподібного хряща справа, перстенеподібного хряща та верхніх хрящових кілець трахеї зліва; крововиливи під слизову оболонку гортані і трахеї; дуже різко виражений набряк слизової оболонки гортані; значно нерівномірне кровонаповнення серцевого м`язу (з ділянками його ішемії та відносного повнокрів`я); повнокрів`я тканин внутрішніх органів; набряк тканини легень, м`якої мозкової оболонки і речовини головного мозку; дугоподібне вдавлення від країв великого потиличного отвору в ділянці мигдаликів мозочку; темна рідка кров і темні рихло-еластичними її зсідки у кровоносному руслі;
Результати судово-гістологічного дослідження. Таким чином, виявлена при експертизі трупа закрита травма гортані перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 . Між усіма іншими, окремо взятими, наявними тілесними ушкодженнями та настанням смерті потерпілого такого зв`язку не вбачається,
За характером і вираженістю трупних явищ на час експертизи трупа 8.05.2012р. (10.00) можна зробити висновок, що смерть ОСОБА_11 , могла настати, приблизно, за 1-1,5 доби до вказаного часу.
При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа був виявлений етиловий спирт у концентрації 2,86 проміле, що за життя могло відповідати сильному алкогольному сп`янінню.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

Окрім того, суд звертає увагу на кількість та локалізацію нанесених тілесних ушкоджень, які на думку суду, свідчать про існування у особи, яка наносила тілесні ушкодження, неприязних відносин до загиблого.

Відповідно, суд вважає, що така кількість тілесних ушкоджень спричинена не з будь яких інших мотивів, а з мотиву існування стійких неприязних відносин.

- протоколом огляду місця події від 08.05.2014 року, ( Том № 1, а.с., 35 36), в якому зафіксовано огляд помешкання обвинуваченого ОСОБА_10 безпосередньо після вчинення злочину, та під час чого в порядку, встановленому КПК України, отримані фактичні дані, на підставі яких в судовому засіданні встановлено наявність фактів та обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягали доказуванню.

Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що саме в помешканні обвинуваченого ОСОБА_10 виявлено одежу, на якій в результаті проведених експертиз було виявлено кров загиблого ОСОБА_11 , відповідно, даним доказом доводиться обставина, що вилучена одежа належить саме обвинуваченому ОСОБА_10 , а не будь якій іншій особі.

- протоколом огляду місця події від 15.05.2014 року, ( Том № 1, а.с., 116 117), в якому зафіксовано огляд місця, де були в порядку, встановленому КПК України, отримані фактичні дані, на підставі яких в судовому засіданні встановлено наявність фактів та обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягали доказуванню.

Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

Так, під час проведення даної процесуальної дії речі, вилучені з помешкання ОСОБА_10 описано та упаковано в пакети для їх ідентифікації при проведенні подальших експертиз.

- висновком експерта № 273 МГЕ та ілюстративною таблицею до нього від 17.06.2014 року, (Том № 1, а.с., 122 125), в якому зазначено, що на наданому на дослідження светрі чорного кольору свідка ОСОБА_10 , який вилучено 08.05.2014 року під час огляду місця події в АДРЕСА_1 , виявлена кров людини (об`єкт №1).
Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на светрі (об`єкти №1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт №1 у висновку експерта НДЕКЦ при Г`УМВС України в Київській області від 17.06.2014 №256 МГЕ).
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_11 (об`єкт № 1 у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області від 17.06.2014 № 256 МГЕ) та в слідах крові на светрі (об`єкт №1), складає 1,05 х 10 (мінус) 19. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше ніж у 1 з 9,5 квітнтильйонів (9,5х10 18) осіб.
В мотивувальній частині вказаного дослідження (розділ «Дослідження» опис (предметів) об`єктів експертизи» вказано, що при огляді світра спереду, на відстані 7,5 см. від нижнього вільного краю та 26,0 см від правого бокового шва, знаходиться пляма речовини бурого кольору, округлої форми з нечіткими контурами, що не просочує та не ущільнює тканину і має розмір 1,0 х 1,0 см, з якої зроблено вирізки об`єкт № 1./
В подальшому, як видно з мотивувальної частини експертного висновку, зокрема, з розділу «встановлення наявності крові», в об`єкті № 1 виявлена кров.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази, та які здобуті з дотриманням вимог, які ставлять норми КПК України.

Зокрема, з даного доказу вбачається той факт, що на одягу обвинуваченого ОСОБА_10 міститься кров загиблого ОСОБА_11 , тому даний доказ в сукупності з іншими доказами, наведеними судом, дає підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121 КК України.

- висновком експерта № 273 МГЕ та ілюстративною таблицею до нього від 17.06.2014 року, (Том № 1, а.с., 130 133), в якому зазначено, що на представлених на дослідження спортивних штанах синього кольору з написом «Адідас» свідка ОСОБА_10 , які вилучені 08.05.2014 року під час огляду місця події в АДРЕСА_1 , (об`єкти №№1,2,3 виявлено кров людини та встановлені її генетичні ознаки (ДНК-профіль).
Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на спортивних штанах (об`єкти №№1-3) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт №1 у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області від 17.06.2014 №256МГЕ). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_11 (об`єкт №1 у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області від 17.06.2014 №256МГЕ) та в слідах крові на спортивних штанах (об`єкти №№1-3), складає 1,05x10 (мінус)19. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 9,5 квітнильйонів ( 9,5 х10 18) осіб.
В мотивувальній частині вказаного дослідження (розділ «Дослідження» опис (предметів) об`єктів експертизи» вказано, що при огляді штанів, на правій штанині, у безпосередній близькості до нижнього вільного краю та протягом 38,0см, по всій окружності, є група слідів речовини бурого кольору, у вигляді помарок та плям, невизначеної форми з чіткими та нечіткими контурами, які просочують та не просочують тканину і не ущільнюють її, місцями з`єднуються між собою і мають розміри від 0,2x0.3см до 5,0x9,0см. З вказаних слідів на передній частині та задній частині штанів зроблені вирізки - об`єкти №№1,2. На лівій штанині, спереду та частково на задній частині, у безпосередній близькості до нижнього вільного краю, на площі 28,0x48,0см є група аналогічних слідів, розмірами від 0,1x0,2см до 7,0x8,0см, з яких зроблені вирізки - об`єкт №3.
В подальшому, як видно з мотивувальної частини експертного висновку, зокрема, з розділу «встановлення наявності крові», в об`єктах № 1 3 виявлена кров.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази, та які здобуті з дотриманням вимог, які ставлять норми КПК України.

Зокрема, з даного доказу вбачається той факт, що на одягу обвинуваченого ОСОБА_10 , зокрема, штанів, міститься кров загиблого ОСОБА_11 .

Окрім іншого, суд звертає увагу на локалізацію виявленої крові, - мовою оригіналу, - «по всій окружності», що, на думку суду, свідчить, що дана кров попала на даний об`єкт не під час простого змивання крові, про що зазначає обвинувачений, а при більш інтенсивних фізичних діях, а саме, на думку суду даний одяг перебував на особі, яка наносила тілесні ушкодження фізичній особі.

Тому даний доказ в сукупності з іншими доказами, наведеними судом, дає підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121 КК України.

- висновком експерта № 272 МГЕ та ілюстративною таблицею до нього від 17.06.2014 року, (Том № 1, а.с., 138 141), в якому зазначено, що на представлених на дослідження кросівках чорного кольору свідка ОСОБА_10 , які вилучені 08.05.2014 року під час огляду місця події в АДРЕСА_1 , (об`єкти №№1,2), виявлено кров людини та встановлені її генетичні ознаки (ДНК-профіль).
Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на кросівках (об`єкти №№1,2) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт №1 у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області від 17.06.2014 №256МГЕ). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_11 (об`єкт №1 у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області від 17.06.2014 №256МГЕ) та в слідах крові на кросівках (об`єкти №№1,2), складає 1,05 х 10 мінус 19. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 9,5 квінтильйонів (9 х 10 18) осіб.
В мотивувальній частині вказаного дослідження (розділ «Дослідження» опис (предметів) об`єктів експертизи» вказано, що при огляді, майже по всій площі обох кросівок, є сліди речовини бурого кольору у вигляді помарок та плям, невизначеної форми з чіткими та нечіткими контурами, які з`єднуються між собою. З передньої поверхні кросівка на ліву ногу, за допомогою ниток стерильної марлі, змочених у бідистильованій деіонізованій воді, зроблені змиви з слідів бурого кольору - об`єкт №1. З передньої поверхні кросівка на праву ногу, за допомогою ниток стерильної марлі, змочених у бідистильованій деіонізованій воді, зроблені змиви з слідів бурого кольору -об`єкт №2.
В подальшому, як видно з мотивувальної частини експертного висновку, зокрема, з розділу «встановлення наявності крові», в об`єктах №№ 1,2 виявлена кров.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази, та які здобуті з дотриманням вимог, які ставлять норми КПК України.

Зокрема, з даного доказу вбачається той факт, що на одягу обвинуваченого ОСОБА_10 , зокрема, кросівках, міститься кров загиблого ОСОБА_11 .

Окрім іншого, суд звертає увагу на локалізацію виявленої крові, - мовою оригіналу, - « майже по всій площі обох кросівок», що, на думку суду, свідчить, що дана кров попала на даний об`єкт не під час простого змивання крові, як зазначає обвинувачений, а при більш інтенсивних фізичних діях, а саме, можливо, на думку суду дане взуття перебувало на особі, яка наносила тілесні ушкодження фізичній особі, причому, неодноразово, виходячи з кількості виявленої крові та її локалізації.

Тому даний доказ в сукупності з іншими доказами, наведеними судом, дає підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121 КК України.

- висновком експерта № 271 МГЕ та ілюстративною таблицею до нього від 20.06.2014 року, (Том № 1, а.с., 153 156), в якому зазначено, що на наданій на дослідження куртці чорного кольору свідка ОСОБА_10 , яка була вилучена 08.05.2014 року під час огляду місця події в АДРЕСА_1 , виявлена кров людини (об`єкт №1).
Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на куртці (об`єкти №1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт №1 у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області від 17.06.2014 №256МГЕ). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_11 (об`єкт №1 у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області від 17.06.2014 №256МГЕ) та в слідах крові на куртці (об`єкт №1), складає 1,05 х 10 мінус 19. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті. зустрічається не частіше ніж у 1 з 9,5 квінтильйонів (9,5x1018) осіб.
В мотивувальній частині вказаного дослідження (розділ «Дослідження» опис (предметів) об`єктів експертизи» вказано, що при огляді куртки, на спинці, на відстані 5,0 см від нижнього вільного краю та 19,0 см від лівого бокового шва, на площі 13,5x17,0см, є група (до 10) плям речовини бурого кольору, округлої, овальної та невизначеної форми, з чіткими контурами, які не просочують та не ущільнюють тканину і мають розміри від 0,2x0,3см до 0,6x0,6см. З даних слідів зроблено вирізки - об`єкти №1. На правому рукаві, по всій площі манжета, є група слідів речовини сіро-коричневого кольору, невизначеної форм з нечіткими контурами, які частково просочують та не ущільнюють тканину, і з`єднуються між собою. Аналогічні сліди є по всій площі манжета лівого рукава. З даних слідів зроблені вирізки - об`єкти №№2,3.
В подальшому, як видно з мотивувальної частини експертного висновку, зокрема, з розділу «встановлення наявності крові», в об`єктах №1 виявлена кров.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази, та які здобуті з дотриманням вимог, які ставлять норми КПК України.

Зокрема, з даного доказу вбачається той факт, що на одягу обвинуваченого ОСОБА_10 , зокрема, курточці, міститься кров загиблого ОСОБА_11 .

Окрім іншого, суд звертає увагу на локалізацію виявленої крові, - мовою оригіналу, - при огляді куртки, на спинці, що, на думку суду, свідчить, що дана кров попала на даний об`єкт не під час простого змивання крові, як зазначає обвинувачений, а при більш інтенсивних фізичних діях, а саме, можливо, на думку суду дана курточка перебувала на особі, яка наносила тілесні ушкодження фізичній особі, так як суд вважає, що при простому обмиванні голови загиблого ОСОБА_11 кров фізично не могла потрапити на спину обвинуваченому ОСОБА_10 .

Окрім вищевказаного, суд також звертає увагу на ту обставину, що кров в значній кількості виявлена на обох манжетах рукавів, що, на думку суду робить не логічними покази обвинуваченого про змивання крові, так як кров, як показав сам обвинувачений змивав з кружки, що, звісно, не передбачає значного фізичного тиску води при такому змиванні, а тому, на думку суду, вода при обставинах, на які вказує обвинувачений, не могла потрапити відразу на всю площу курточки, - манжети, передню половину, задню частину.

Тому даний доказ в сукупності з іншими доказами, наведеними судом, дає підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121 КК України.

- висновком експерта № 81 та ілюстративною таблицею до нього від 08.05.2014 року, (Том № 1, а.с., 206 210), в якому зазначено, що сліди пальців рук №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, вилучені при ОМП від 07.05.2014р. у АДРЕСА_2 , придатні для проведення по ним ідентифікації особи.
Сліди папілярних узорів рук №№ 9, 11, 12, 13 не придатні для проведення по них ідентифікації особи.
Сліди пальців рук №1,2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10 залишені не ОСОБА_11 , а іншою особою або особами.
Встановити, чи залишені сліди пальців рук №№ 9, 11, 12, 13 пальцями рук ОСОБА_11 , не можливо у зв`язку з визнанням зазначених слідів не придатними для ідентифікації за ними особи.
- висновком експерта № 240 та ілюстративною фото таблицею до нього від 09.10.2014 року, (Том № 1, а.с., 217 223), в якому зазначено, що слід пальця руки № 10, вилучений при ОМП від 07.05.2014 в м. Кагарлик, вул. Любченка-4, Кагарлицького району, Київської області, залишений мізинцем правої руки ОСОБА_10 .
Сліди пальців рук № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 залишені не ОСОБА_17 , ОСОБА_28 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 а іншою особою (особами).
Відповідно, з даного доказу доводиться той факт, що ОСОБА_10 перебував у помешканні ОСОБА_11 , проте, слід зазначити, що даний факт не оспорюється самим обвинуваченим.
Тому даний доказ в сукупності з іншими доказами, наведеними судом, дає підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121 КК України.

- постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 08.10.2014 року, ( Том № 1, а.с., 235), з якої вбачається, що було визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000328 речові докази, а саме:
А), вилучені з будинку ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 :
- 13 слідів папілярних ліній упаковані в спецпакет НДЕКЦ;
- поліетиленовий пакет з написом «Фора» фрагмент газети, упаковані в спецпакет НДЕКЦ №1740571;
- два змиви на ватно-марлевих тампонах, а саме: змив на ватно-марлевих тампонах із вхідних дверей до будинку та із миски на кухні; зішкріб штукатурки та осколковий фрагмент горловини пляшки з написом Златогор»- упаковані в спецпакет НДЕКЦ № 0611371;
- кухонний ніж, упакований в спецпакет НДЕКЦ № 0611370;
- фрагмент взуття та упаковані в паперовий пакет;
- волосся упаковане в спец пакет НДЕКЦ №0611368;
Б), вилучені з приміщення моргу Кагарлицької ЦРЛ з трупа ОСОБА_11
- спортивні штани упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 2077388;
- майка упакована в спец пакет НДЕКЦ № 1754579;
- светер (зазначений в висновку імунологічної експертизи як кофта) упакований в спец пакет НДЕКЦ №2077387;
- труси упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 1754581;
- зразки волосся в паперовий пакет;
- зрізи нігтьових фаланг в паперовий пакет.
В), одяг підозрюваного ОСОБА_10 вилучений з квартири в АДРЕСА_1 :
- спортивні штани упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 2077391;
- футболка упакована в спец пакет НДЕКЦ № 1754555;
- светер упакований в спец пакет НДЕКЦ № 2077390;
- труси упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 1754556;
- джинси упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 2077389;
- шльопанці в спец пакет НДЕКЦ № 2077393;
- кросівки упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 2077392.
- куртка упакована в спец пакет НДЕКЦ № 2077373.
Суд сприймає такий доказ як об`єктивний доказ належного оформлення слідчим речових доказів, дослідження яких дає можливість кваліфікувати дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121 КПК України.
Відповідно, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України а тому є підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності та призначення йому кримінального покарання у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
Обґрунтування рішення суду про винність обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, які містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Отже, суд зазначає, що єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад злочину, тобто наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_10 усіх юридичних ознак злочину, визначеного в диспозиції ч. 1 ст. 121 КК України.
В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_10 настає за протиправні діяння, які були ним вчинені умисно.
Отже, підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_10 є вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.
Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_10 , який вчинив злочин, який передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності з законом.
Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_10 і державою, потерпілим.
Склад злочину.
В даному випадку об`єктом кримінального правопорушення є здоров`я ОСОБА_11 .
Суд зазначає, що виходячи з об`єктивних обставин справи, а саме, - ступінь, кількість, локалізація тілесних ушкоджень, ( в основному в життєво важливі органи, - голова, шия), відсутність факту викрадення чи пошкодження майна ОСОБА_11 свідчить про той факт, що в даному випадку об`єктом злочину було саме здоров`я загиблого ОСОБА_11 , а не інші об`єкти, які охороняються законом, так як у випадках, коли заподіяння шкоди здоров`ю є способом посягання на інші соціальні цінності, відповідальність настає за іншими статтями КК України.
Об`єктивна сторона складу злочину, - виразилася в суспільно небезпечному протиправному діянні ( дія) обвинуваченого ОСОБА_10 , яке виразилося в нанесенні певної кількості ударів по тілу потерпілого ОСОБА_11 , та злочинний наслідок у вигляді нанесення тяжких тілесних ушкоджжень ОСОБА_11 , та причинковий зв`язок між діянням та наслідком.
Суд вважає, що діяння обвинуваченого ОСОБА_10 при нанесенні тілесних ушкоджень були як свідома вольова поведінка обвинуваченого, ( це не були інстинктивні рухи обвинуваченого, він перебував в стані осудності), яка має ознаки кримінальної протиправності.
Злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_10 є закінченим з моменту настання злочинного наслідку у вигляді шкорди для здоров`я потерпілого ОСОБА_11 .
Кваліфікуюча ознака, - настання смерті ОСОБА_11
Суб`єктом даного злочину є особа, якій виповнилося 16 років, тому суб`єктом злочину є обвинувачений ОСОБА_10 .
Суб`єктивна сторона даного злочину, - прямий умисел обвинуваченого ОСОБА_10 , спрямований на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 та необережною формою вини щодо смерті ОСОБА_11 .
Що стосується наявності умислу обвинуваченого ОСОБА_10 на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , то такий факт підтверджується ступінню, кількістю, локалізацією тілесних ушкоджень, в основному в життєво важливі органи, - голова, шия, тобто, нанесення такого ступеню таких ушкоджень у життєво важливі органи людини свідчить про умисел на заподіяння саме тяжких тілесних ушкоджень.
Окрім того, суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_10 міститься необережна форма вини щодо смерті ОСОБА_11 .
До суб`єктивної сторони складу злочину також відноситься така складова ознака, як мотив.
В даному випадку суд звертає увагу на такий мотив вчинення даного злочину, як ревнощі.
Даний мотив підтверджується показами свідка ОСОБА_26 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_10 з мотивів ревнощів до загиблого ОСОБА_11 вчинив з нею сварку, в ході якої застосував до неї фізичне насильство.
Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання ОСОБА_10 за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності з положеннями ст.. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_10 , наслідки вчиненого злочину, наявності відомостей про судимість.
Так, санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років, отже, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст.. 66 КК України судом в судовому засіданні не встановлено.
Обставин, які згідно ст.. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_10 судом в судовому засіданні не встановлено.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_10 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, раніше судимий, причому, попередня судимість за злочин проти здоров`я та життя людини, злочин відноситься до категорії тяжкого, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливо здійснити, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, призначивши покарання у вигляді лише позбавлення волі.
Отже, оцінюючи у сукупності всі надані та досліджені у судовому засіданні докази, які на думку суду є належними та допустимими, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.
Вказане підтверджується комплексом досліджених доказів, які судом наведено вище, при цьому суд, з урахуванням обставин, які судом наведено вище, не погоджується з доводами захисту про те, що загиблий ОСОБА_11 міг отримав тілесні ушкодження, від яких настала смерть, від інших осіб.
Окремо суд звертає увагу на ту обставину, що будь-яких даних щодо завдавання ОСОБА_11 тілесних ушкоджень іншими особами, не встановлено.
Отже, оцінюючи висновки проведених у справі судово-медичних експертиз, суд вважає їх достовірними і об`єктивними.
Спосіб, кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень, характеристика винного, їх стосунки, що передували події свідчать про те, що злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_10 та в його діях міститься склад злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.
Обґрунтування обвинувачення в частині вчиненні обвинуваченим ОСОБА_10 злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України, та наведення доказів на встановлених судом обставин.
Як судом зазначено вище, обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю та щодо обставин в даній частині обвинувачення показав наступне.
На початку червня місяця 2014 року, точної дати не пам`ятає, у вечірню пору доби він прийшов до господарства своєї знайомої, - ОСОБА_15 , яке розміщене за адресою: АДРЕСА_3 , щоб попросити в неї цукерок.
В цей час на подвір`ї окрім ОСОБА_15 перебував ще і потерпілий ОСОБА_29 , якого він наглядно знає, так як він є чоловіком його класного керівника в школі.
На його прохання дати цукерок, ОСОБА_15 відповіла відмовою, після чого ОСОБА_29 почав його в грубій формі просити покинути подвір`я ОСОБА_15 , але він спочатку відмовлявся це зробити, внаслідок чого між ним та ОСОБА_29 виникла сварка, під час якої вони почали ображати один одного.
В цей час ОСОБА_15 , побачивши сварку, зайшла в будинок, відповідно, він та ОСОБА_29 залишилися на подвір`ї вдвох.
В цей час ОСОБА_29 вдарив його в обличчя кулаком руки, після чого він не стримався та також вдарив ОСОБА_29 кулаком руки в обличчя, після чого між ними виникла бійка.
Точної хронології бійки не пам`ятає, але пам`ятає, що вдарив ОСОБА_29 під час бійки тричі: один раз в плече, та двічі в обличчя.
Після останнього його удару в обличчя ОСОБА_29 впав на землю, і, як йому здалося, втратив свідомість. Після того, як ОСОБА_29 впав на землю, він побачив біля нього мобільний телефон, який лежав на землі неподалік руки потерпілого, він взяв його та пішов з подвір`я.
Особисто він в лікарню після бійки з ОСОБА_29 не звертався, так як не вважав таке звернення за потрібне.
Про те, що ОСОБА_29 після бійки знаходиться в лікарні, він взнав від сторонніх осіб, від кого, не пам`ятає, але в лікарню до потерпілого не ходив, коштів за лікування йому не відшкодовував, після бійки він бачив потерпілого один раз, поговорив з ним, після чого вони порозходилися.
Під час побиття ОСОБА_29 він перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як перед цим вживав пиво, проте, кількість зазначити не може.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_10 , сприймає їх як логічні, послідовні, які не суперечать іншим обставинам справи, які встановлені судом в судовому засіданні.
Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України, його вина у вчиненому злочині повністю доведена наступними доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав наступне:
На початку червня місяця 2014 року, точної дати не пам`ятає, десь в другій половині дня, він прийшов до ОСОБА_15 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на її прохання, щоб допомогти по домогосподарству.
ОСОБА_15 знає давно, так як були однокласниками.
В вечірню пору, точного часу не пам`ятає, проте, ще було світло, до двору ОСОБА_15 зайшов ОСОБА_30 , якого він наглядно знає, так як його дружина була класним керівником ОСОБА_31 в школі, крім того, фактично є сусідами.
Отже, ОСОБА_30 почав просити у ОСОБА_15 кошти, в сумі близько 200 грн., але ОСОБА_15 відмовила.
Чи був ОСОБА_30 в цей час в стані алкогольного сп`яніння, сказати не може, так як не чув запаху алкоголю.
Він також сказав ОСОБА_32 , що коштів він не отримає, після чого ОСОБА_30 почав просити три конфетки, ОСОБА_15 відповіла, що в неї конфет немає.
В цей час він попросив ОСОБА_15 зайти в будинок, що та і зробила, після чого він почав просити ОСОБА_33 покинути територію двору, на що останній почав лаятися в його адресу нецензурними словами, а він у відповідь ОСОБА_33 не ображав.
Сварка продовжувалася близько 5 хвилин, тому він вирішив зателефонувати в міліцію, для чого вийняв свій мобільний телефон «FLY», проте, не встиг набрати номер виклику міліції, так як в цей час ОСОБА_30 почав наносити йому удари кулаками рук, точної їх кількості не пам`ятає, але після останнього удару він відчув, що втрачає свідомість.
Коли прийшов до тями, біля нього була ОСОБА_15 , яка надавала йому першу допомогу, проте, він почував себе ще досить зле.
Він виявив, що зник його мобільний телефон, тому запитав у ОСОБА_15 , де мобільний телефон, на що остання відповіла, що не знає про місцезнаходження мобільного телефону.
Остаточно він прийшов до тями в палаті Кагарлицької ЦРЛ, на слідуючий день після побиття.
Що стосується тілесних ушкоджень, то в нього було сильно побите обличчя, синці були по всьому тулубу.
Пролежав він в палаті декілька днів, всього лікувався близько 1 тижня, на лікування витратив близько 2000 грн.
ОСОБА_30 після побиття до нього не підходив, не намагався відшкодувати збитки у вигляді коштів, які він потратив на лікування.
Подавати цивільний позов до ОСОБА_10 не бажає, призначення міри та виду покарання покладає на розсуд суду.
Оцінюючи покази потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає їх логічними, послідовними та достовірними, та такими, які не суперечать іншим об`єктивним обставинам справи, які встановлені судом в судовому засіданні, а тому суд приймає їх до уваги при обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України.

- показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні показала наступне:
На даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Так як вона періодично, а не постійно проживає за даною адресою, в ніч з 12 на 13 травня 2014 року з її будинку була вчинена спроба викрасти телевізор невідомими особами.
Вона не звернулася до міліції, а попросила свого знайомого, - ОСОБА_7 , щоб останній провів освітлення у її дворі, на що останній погодився. ОСОБА_7 знає давно, так як були однокласниками.
На початку червня місяця 2014 року, точної дати не пам`ятає, десь в другій половині дня, під вечір, але ще було світло, коли вона та ОСОБА_7 перебували на подвір`ї, на подвір`я прийшов ОСОБА_10 , який попросив в неї конфет, на що вона відповіла, що конфет у неї немає.
Чи був ОСОБА_30 в цей час в стані алкогольного сп`яніння, сказати не може, так як не чула запаху алкоголю.
В цей час ОСОБА_7 попросив її зайти в будинок, що вона і зробила.
Вона зайшла в будинок та причинила за собою двері. Через декілька хвилин вона почула, що хтось ніби то намагається відкрити двері, але надвір вона не виходила та не відчиняла двері, тому не чула, що відбувалося надворі.
Вийшовши з будинку через 5 хвилин, вона побачила, що ОСОБА_7 лежить на землі, лицем вниз, без свідомості. Вона почала надавати йому першу допомогу, посадила на лавочку, потім викликала швидку, приїхали працівники міліції.
Коли ОСОБА_7 прийшов до тями, він запросив у неї, де його мобільний телефон, на що вона відповіла, що вона не бачила мобільного телефону.
Через деякий час ОСОБА_7 забрала швидка допомога в лікарню.
Оцінюючи покази свідка ОСОБА_15 , суд вважає їх логічними, послідовними та достовірними, та такими, які не суперечать іншим об`єктивним обставинам справи, (зокрема, показам інших свідків), які встановлені судом в судовому засіданні, а тому суд приймає їх до уваги при обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України.

Окрім показів обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_15 , вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України також підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.06.2014 року, ( Том № 2, а.с., 26), з якого вбачається, що Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області прийнято від потерпілого ОСОБА_7 заяву про те, що 12.06.2014 року, близько 20 год. 30 хв. в АДРЕСА_3 , в подвір`ї гр.. ОСОБА_10 , 1981 року народження, житель АДРЕСА_4 , затіяв з ОСОБА_7 бійку, в ході якої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, завдав ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді чисельних синців на обличчі та тулубі та забоїв голови.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

- висновком експерта за № 16 від 16.06.2014 року, (Том № 2, а.с., 63 64), в якому зазначено, що за даними огляду на наданої медичної документації у ОСОБА_7 , 1955 р.н., виявлені: дві рани забійного характеру у верхній третині лоба справа від серединної ліній та у хвості лівої брови; десять невизначеної форми саден - на всьому протязі лоба справа (п`ять), назовні від правого ока, на спині відповідно середній третині грудного відділу хребта (два), на задньо - верхній поверхні лівого плечового суглоба, на задній поверхні правого ліктьового суглоба; п`ять невизначеної форми синців - на верхніх і нижніх повіках обох очей; у лівій щічній ділянці, на передньо - боковій і передній поверхнях шиї справа та в нижній частині передньої поверхні шиї.
Таким чином, загальна кількість виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень становить 17.

Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, деякі з них, не виключено внаслідок ударів об такі предмети. Даність виявлених тілесних ушкоджень може становити, приблизно, 3 5 діб до часу проведення експертизи потерпілого.

Наявні у потерпілого ушкодження могли утворитися в результаті нанесення йому сторонньою особою (сторонніми особами) ударів руками та (або) ногами.

Не можна виключити вірогідності утворення в результаті падіння потерпілого з положення стоячи (в тому числі й на нерівній поверхні чи на виступаючі тупі предмети) невизначеної форми садна на задній поверхні правого ліктьового суглоба та двох дрібних саден на спині. Утворення інших із виявлених тілесних ушкоджень за обставин падіння слід вважати неможливим.

Наявні у ОСОБА_7 дві рани забійного характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші, окремо взяті, ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У ОСОБА_7 не було виявлено ушкоджень, які могли б утворитися при спробах захисту потерпілого від нанесення йому ушкоджень тупим предметом (тупими предметами) сторонньою особою.

Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

- висновком експерта № 37 від 23.07.2014 року, (Том № 2, а.с., 67 68), в якому зазначено, що за даними попередньо проведеного безпосереднього огляду та наданої медичної документації у ОСОБА_7 , 1955 р.н., виявлені: дві рани забійного характеру у верхній третині лоба справа від серединної ліній та у хвості лівої брови; десять невизначеної форми саден - на всьому протязі лоба справа (п`ять), назовні від правого ока, на спині відповідно середній третині грудного відділу хребта (два), на задньо - верхній поверхні лівого плечового суглоба, на задній поверхні правого ліктьового суглоба; п`ять невизначеної форми синців - на верхніх і нижніх повіках обох очей; у лівій щічній ділянці, на передньо - боковій і передній поверхнях шиї справа та в нижній частині передньої поверхні шиї.
Таким чином, загальна кількість виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень становить 17.

Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів з обмеженими травмуючи ми поверхнями, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, деякі з них, не виключено внаслідок ударів об такі предмети. Даність виявлених тілесних ушкоджень може становити, приблизно, 3 5 діб до часу проведення експертизи (безпосереднього огляду) потерпілого 16.06.2014 року.

Встановлений потерпілому діагноз струсу головного мозку в наданій медичній документації не підтверджується достатньою об`єктивною неврологічною симптоматикою, характером і тривалістю перебігу після травматичного періоду, через що з судово медичної точки зору до уваги не береться та не оцінюється.

Наявні у потерпілого ушкодження могли утворитися в результаті нанесення йому сторонньою особою (сторонніми особами) ударів руками та (або) ногами.

Не можна виключити вірогідності утворення в результаті падіння потерпілого з положення стоячи (в тому числі й на нерівній поверхні чи на виступаючі тупі предмети) невизначеної форми садна на задній поверхні правого ліктьового суглоба та двох дрібних саден на спині. Утворення інших із виявлених тілесних ушкоджень за обставин падіння слід вважати неможливим.

Наявні у ОСОБА_7 дві рани забійного характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші, окремо взяті, ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У ОСОБА_7 не було виявлено ушкоджень, які могли б утворитися при спробах захисту потерпілого від нанесення йому ушкоджень тупим предметом (тупими предметами) сторонньою особою.

Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

Відповідно, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України а тому є підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності та призначення йому кримінального покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Обґрунтування рішення суду про винність обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, які містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Отже, суд зазначає, що єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад злочину, тобто наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_10 усіх юридичних ознак злочину, визначеного в диспозиції ч. 2 ст. 125 КК України.
В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_10 настає за протиправні діяння, які були ним вчинені умисно.
Отже, підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_10 є вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.
Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_10 , який вчинив злочин, який передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності з законом.
Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_10 і державою, потерпілим.
Склад злочину.
В даному випадку об`єктом кримінального правопорушення є здоров`я потерпілого ОСОБА_7 .
Об`єктивна сторона складу злочину, - виразилася в суспільно небезпечному протиправному діянні ( дія) обвинуваченого ОСОБА_10 , яке виразилося в нанесенні ударів по тілу потерпілого ОСОБА_7 , та злочинний наслідок у вигляді отримання легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, причинковий зв`язок між діянням та наслідком.
Суб`єктом даного злочину є особа, якій виповнилося 16 років, тому суб`єктом злочину є обвинувачений ОСОБА_10 .
Суб`єктивна сторона даного злочину, - прямий умисел обвинуваченого ОСОБА_10 , спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_7 , який фактично отримав легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання ОСОБА_10 за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності з положеннями ст.. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_10 , наслідки вчиненого злочину, наявності відомостей про судимість.
Так, санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає покарання в виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Згідно ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, отже, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин невеликої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст.. 66 КК України судом в судовому засіданні не встановлено.
Обставиною, яка згідно п. 13 ч. 1 ст.. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_10 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, раніше судимий, злочин відноситься до категорії невеликого ступеню тяжкості, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливо здійснити, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, призначивши покарання у вигляді обмеження волі, так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, інші покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, арешту, є, на думку суду, в даному випадку занадто м`якими, та такими, що не відповідають тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та обставинам кримінального правопорушення.
На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, є єдиним та необхідним покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обґрунтування обвинувачення в частині вчиненні обвинуваченим ОСОБА_10 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, та наведення доказів на встановлених судом обставин.
Як судом зазначено вище, обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України визнав частково та щодо обставин в даній частині обвинувачення показав наступне.
На початку червня місяця 2014 року, точної дати не пам`ятає, у вечірню пору доби він прийшов до господарства своєї знайомої, - ОСОБА_15 , яке розміщене за адресою: АДРЕСА_3 , щоб попросити в неї цукерок.
В цей час на подвір`ї окрім ОСОБА_15 перебував ще і потерпілий ОСОБА_29 , якого він наглядно знає, так як він є чоловіком його класного керівника в школі.
На його прохання дати цукерок, ОСОБА_15 відповіла відмовою, після чого ОСОБА_29 почав його в грубій формі просити покинути подвір`я ОСОБА_15 , але він спочатку відмовлявся це зробити, внаслідок чого між ним та ОСОБА_29 виникла сварка, під час якої вони почали ображати один одного.
В цей час ОСОБА_15 , побачивши сварку, зайшла в будинок, відповідно, він та ОСОБА_29 залишилися на подвір`ї вдвох.
В цей час ОСОБА_29 вдарив його в обличчя кулаком руки, після чого він не стримався та також вдарив ОСОБА_29 кулаком руки в обличчя, після чого між ними виникла бійка.
Точної хронології бійки не пам`ятає, але пам`ятає, що вдарив ОСОБА_29 під час бійки тричі: один раз в плече, та двічі в обличчя.
Після останнього його удару в обличчя ОСОБА_29 впав на землю, і, як йому здалося, втратив свідомість. Після того, як ОСОБА_29 впав на землю, він побачив біля нього мобільний телефон, який лежав на землі, неподалік руки потерпілого, він взяв його та пішов з подвір`я.
До цього мобільного телефону він в руці ОСОБА_7 не бачив, він взяв даний мобільний телефон не для того, щоб його вкрасти, а тому, що був злий на ОСОБА_7 .
Коли він йшов до хати, через 10 хвилин по дорозі він побачив ОСОБА_34 , та попросив в нього позичити йому 50 грн., що ОСОБА_35 і зробив.
Далі він віддав ОСОБА_36 телефон, щоб останній їх віддав ОСОБА_7 , так як йому особисто цей телефон був не потрібний.
Аналізуючи вищевказані покази обвинуваченого ОСОБА_10 , суд відноситься до них критично в частині, що обвинувачений ОСОБА_10 безоплатно передав вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_36 , так як видно з показів свідка ОСОБА_37 , які судом будуть наведені нижче, такі покази ОСОБА_10 повністю спростовуються, тому такі покази обвинуваченого ОСОБА_10 оцінює як спосіб захисту від обвинувачення та намагання ухилитися від кримінальної відповідальності та, відповідно, покарання за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України.
Окрім часткового визнання своєї вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, його вина у вчиненому злочині повністю доведена наступними доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав наступне:
На початку червня місяця 2014 року, точної дати не пам`ятає, десь в другій половині дня, він прийшов до ОСОБА_15 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на її прохання, щоб допоїти по домогосподарству.
ОСОБА_15 знає давно, так як були однокласниками.
В вечірню пору, точного часу не пам`ятає, проте, ще було світло, до двору ОСОБА_15 зайшов ОСОБА_30 , якого він наглядно знає, так як його дружина була класним керівником ОСОБА_31 в школі, крім того, фактично є сусідами.
Отже, ОСОБА_30 почав просити у ОСОБА_15 кошти, близько 200 грн., але ОСОБА_15 відмовила.
Чи був ОСОБА_30 в цей час в стані алкогольного сп`яніння, сказати не може, так як не чув запаху алкоголю.
Він також сказав ОСОБА_32 , що коштів він не отримає, після чого ОСОБА_30 почав просити три конфетки, ОСОБА_15 відповіла, що в неї конфет немає.
В цей час він попросив ОСОБА_15 зайти в будинок, що та і зробила, після чого він почав просити ОСОБА_33 покинути територію двору, на що останній почав лаятися в його адресу нецензурними словами, а він у відповідь ОСОБА_33 не ображав.
Сварка продовжувалася близько 5 хвилин, тому він вирішив зателефонувати в міліцію, для чого вийняв свій мобільний телефон «FLY», проте, не встиг набрати номер виклику міліції, так як в цей час ОСОБА_30 почав наносити йому удари кулаками рук, точної їх кількості не пам`ятає, але після останнього удару він відчув, що втрачає свідомість.
Коли прийшов до тями, біля нього була ОСОБА_15 , яка надавала йому першу допомогу, проте, він почував себе ще досить зле.
Він виявив, що зник його мобільний телефон, тому запитав у ОСОБА_15 , де мобільний телефон, на що остання відповіла, що не знає про місцезнаходження мобільного телефону.
Сам він не бачив, де подівся мобільний телефон під час бійки з ОСОБА_10
Остаточно він прийшов до тями в палаті Кагарлицької ЦРЛ, на слідуючий день після побиття.
Що стосується тілесних ушкоджень, то в нього було сильно побите обличчя, синці були по всьому тулубу.
Пролежав він в палаті декілька днів, всього лікувався близько 1 тижня, на лікування витратив близько 2000 грн.
ОСОБА_30 після побиття до нього не підходив, не намагався відшкодувати збитки у вигляді коштів, які він потратив на лікування.
Що стосується самого мобільного телефону, то він був марки «FLY», він його придбав за 840 грн, 2 3 роки до моменту викрадення. Телефон мав дві картки, - МТС та Київстар», які він придбав чи то за 5 чи то за 10 грн. за карточку, також придбав в телефон картку пам`яті, проте, не пам`ятає за скільки.
Коли він вже був вдома, тобто через два дні після повернення з лікарні, йому даний телефон повернув його зять, - ОСОБА_38 , який сказав, що ОСОБА_10 продав даний телефон ОСОБА_36 за 50 грн.
Подавати цивільний позов до ОСОБА_10 не бажає, призначення міри та виду покарання покладає на розсуд суду.
Оцінюючи покази потерпілого ОСОБА_39 , суд вважає їх логічними, послідовними та достовірними, та такими, які не суперечать іншим об`єктивним обставинам справи, які встановлені судом в судовому засіданні, а тому суд приймає їх до уваги при обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_10 в скоєнні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України.

- показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні показала наступне:
На даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Так як вона періодично, а не постійно проживає за даною адресою, в ніч з 12 на 13 травня 2014 року з її будинку була вчинена спроба викрасти телевізор невідомими особами.
Вона не звернулася до міліції, а попросила свого знайомого, - ОСОБА_7 , щоб останній провів освітлення у її дворі, на що останній погодився, ОСОБА_7 знає давно, так як були однокласниками.
На початку червня місяця 2014 року, точної дати не пам`ятає, десь в другій половині дня, під вечір, але ще було світло, коли вона та ОСОБА_40 перебували на подвір`ї, на подвір`я прийшов ОСОБА_10 , який попросив в неї конфет, на що вона відповіла, що конфет у неї немає.

Чи був ОСОБА_30 в цей час в стані алкогольного сп`яніння, сказати не може, так як не чула запаху алкоголю.
В цей час ОСОБА_7 попросив її зайти в будинок, що вона і зробила.
Вона зайшла в будинок та причинила за собою двері. Через декілька хвилин вона почула, що хтось ніби то намагається відкрити двері, але надвір вона не виходила та не відчиняла двері, тому не чула, що відбувалося надворі.
Вийшовши з будинку через 5 хвилин, вона побачила, що ОСОБА_7 лежить на землі, лицем вниз, без свідомості. Вона почала надавати йому першу допомогу, посадила на лавочку, потім викликала швидку, приїхали працівники міліції.
Коли ОСОБА_7 прийшов до тями, він запросив у неї, де його мобільний телефон, на що вона відповіла, що вона не бачила мобільного телефону.
Через деякий час ОСОБА_7 забрала швидка допомога в лікарню.
Оцінюючи покази свідка ОСОБА_15 , суд вважає їх логічними, послідовними та достовірними, та такими, які не суперечать іншим об`єктивним обставинам справи, (зокрема, показам інших свідків), які встановлені судом в судовому засіданні, а тому суд приймає їх до уваги при обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_10 в скоєнні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України.

· показами свідка ОСОБА_37 , який в судовому засіданні показав наступне:
ОСОБА_10 є його знайомим, так як вони є сусідами.
В червні місяці, точної дати та часу не пам`ятає, він повертався до свого будинку, де на вул. Комунарській, біля колодязя, зустрів ОСОБА_10 , який поросив в нього в борг 50 грн., але він відмовив ОСОБА_10 , після чого останній запропонував йому придбати в нього мобільний телефон марки «FLY», в корпусі темного кольору, на дві сім картки, в якому на той час знаходилася карта пам`яті.
Він погодився на пропозицію ОСОБА_10 , заплатив останньому 50 грн., забрав мобільний телефон та пішов до хати.
Він на той час не знав про походження мобільного телефону, та, коли прийшов до хати, ввімкнув мобільний телефон, та почав продивлятися меню телефону. В розділі фотознімків він побачив фото зображення родини ОСОБА_7 , а тому зрозумів, що даний телефон належить саме йому.
Він товаришує з зятем ОСОБА_7 , - ОСОБА_41 , та повідомив останньому, що мобільний телефон його тестя знаходиться у нього.
Наступного дня до нього приходив ОСОБА_10 та просив його повернути даний телефон йому, але він відмовив ОСОБА_10 , сказавши при цьому, що в нього телефона вже немає.
Наступного дня, коли він їхав з зятем ОСОБА_7 , - ОСОБА_42 на роботу, він віддав даний телефон ОСОБА_43 , який в своєю чергу повідомив, що даний мобільний телефон ОСОБА_10 вкрав у його тестя, - ОСОБА_7 під час бійки.
Аналізуючи покази свідка ОСОБА_37 , суд зазначає, що даними показами свідок повністю спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що останній не продавав телефон, а віддав його свідку для передачі самому потерпілому ОСОБА_7 .
Отже, суд сприймає покази свідка ОСОБА_37 як логічні, послідовні, які не суперечать обставинам справи, та такі, які суд бере до обсягу обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України.
Окрім показів обвинуваченого ОСОБА_10 , який частково визнав свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, показів потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_44 , які повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України також підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.06.2014 року, (Том № 2, а.с., 40), з якого вбачається, що Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області прийнято від потерпілого ОСОБА_7 заяву про те, що 12.06.2014 року, близько 20 год. 00 хв. в м. Кагарлик по вул. Дачна, 12, гр.. ОСОБА_10 наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження, після чого він виявив відсутність свого мобільного телефону марки «FLY Q420» чорного кольору на дві сім картки.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 19.06.2014 року, (Том № 2, а.с., 46 49), в кому зазначено, що місцем огляду є службовий кабінет № 8 Кагарлицького РВ, що в м. Кагарлик, вул. Комсомольська, 13, де з лівої сторони на стільчику сидить ОСОБА_7 , який тримає в руці правій мобільний телефон, який добровільно видає його для визнання речового доказу.
Сам телефон з його слів був викрадений12.06.2014 року ОСОБА_10 .
Телефон марки «FLY Q420», в корпусі чорного кольору на клавіатурі коричневого кольору, виробник КНР, ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , s НОМЕР_5 .
В телефоні сім картки ( на дві штуки), відсутні, знаходиться карта пам`яті «Тгаnsend» на 16 гігабайт. Зарядна акумуляторна батарея модель BL 4219 на 3,7 вольти.
Корпус видимих пошкоджень немає.
Під час огляду вилучено мобільний телефон марки «FLY Q420» з картою пам`яті на 16 гг.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

- постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 19.06.2014 року, ( том № 2, а.с., 50), з якої видно, що визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000441 речові докази, а саме: мобільний телефон марки «FLY» моделі «Q420» з флеш картою «Тгаnsend» на 16 гігабайт.
Відповідно, фактичні дані, що містяться в даному документі, суд сприймає як належні, допустимі та достовірні докази.

- довідкою, (Том № 2, а.с., 61), яка видана Кагарлицькому РВ ГУМВС України в Київській області про те, що станом на 12.06.2014 року вартість бувших у користуванні речей становила;
- мобільний телефон марки «FLY» моделі «Q420» вироблений в Китаї в 2013 році коштував - 550 грн. 00коп.;
- флеш-карта пам`яті формату МісгоSD марки - «Тгаnsend» об`ємом 16 Gb вироблена в 2013 році коштувала - 85 грн. 00 коп.;
- SІМ-картка мобільного оператора «Київстар» коштувала - 10 грн. 00 коп.;
- SIМ-картка мобільного оператора «МТС» коштувала - 10 грн. 00 коп.
Відповідно, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України а тому є підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності та призначення йому кримінального покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Обґрунтування рішення суду про винність обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Отже, суд зазначає, що єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад злочину, тобто наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_10 усіх юридичних ознак злочину, визначеного в диспозиції ч. 1 ст. 185 КК України.
В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_10 настає за протиправні діяння, які були ним вчинені умисно.
Отже, підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_10 є вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.
Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_10 , який вчинив злочин, який передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності з законом.
Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_10 і державою, потерпілим.
Склад злочину.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 .
Об`єкт злочину.
В даному випадку об`єктом крадіжки є право власності на майно фізичної особи, - потерпілого ОСОБА_7 .
Об`єктивна сторона складу злочину.
Об`єктивна сторона складу злочину, - дії обвинуваченого ОСОБА_10 , спрямовані на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 .
Предмет злочину.
Предметом крадіжки є саме майно потерпілого ОСОБА_7 .
Суб`єкт злочину.
Суб`єктом даного злочину є обвинувачений ОСОБА_10 .
Суб`єктивна сторона даного злочину.
Суб`єктивна сторона даного злочину полягає в прямому умислі обвинуваченого ОСОБА_10 на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 .
Крадіжка майна є закінченою з моменту, коли обвинувачений ОСОБА_10 повністю здійснив умисел на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 .
Окремо слід зазначити, що суд критично відноситься до позиції захисту щодо тієї обставини, що в діях обвинуваченого ОСОБА_10 відсутній склад злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України лише з тієї підстави, що довідка, (Том № 2, а.с., 61), яка видана Кагарлицькому РВ ГУМВС України в Київській області, є неналежним та недопустим доказом.
Свою критичність суд обґрунтовує наступним.
Згідно ч. 1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.І ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При оцінці доказів суд також враховує положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи обставини, судом достеменно встановлено факт вчинення крадіжки обвинуваченим ОСОБА_10 мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_7 .
Дійсно, до суду подано спірну довідку про вартість викраденого майна, проте, слід зазначити, що в матеріалах справи містяться документи, а саме, документи на викрадений телефон, які індивідуалізують ознаки викраденого майна, які підтверджують марку, модель, серійний номер. Крім того, в матеріалах справи міститься протокол ОМП, в якому приведено пис викраденого майна, найменування виробника, найменування виробу, відповідно, в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують той факт, що викрадене майно належить саме потерпілому.
При встановленні факту доведеності в діях обвинуваченого ОСОБА_10 складу злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України суд враховував суттєвість вартості викраденого майна для вирішення питання про вид відповідальності за крадіжку, оскільки, дійсно, чинним законодавством передбачено як кримінальну, так і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння, а критерієм для розмежування видів відповідальності слугує саме розмір вартості викраденого.
Суд вважає, що в дотримання вимог п.п. 1,3 ч. 1 ст.91 КПК України стороною обвинувачення доказані обставини події кримінального правопорушення в частині обставин вчинення кримінального правопорушення, а також вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Суд вважає, що прокурором виконано припис ст.ст. 22, 92, 93 КПК України щодо обов`язку доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, збирання доказів, доведення перед судом їх переконливості, тому суд при вирішенні справи враховував загальні засади кримінального провадження щодо змагальності сторін та диспозитивності.
Суд вважає, що стороною обвинувачення, - прокурором представлено достатні дані, які підтверджуваються належними і допустимими доказами, з яких вбачається вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 інкримінованого злочину, - ч. 1 ст. 185 КК України, що узгоджується із зібраними по справі доказами.
Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд позитивносприймає докази обвинувачення щодо діянь, кваліфікованих слідчим за ч. 1 ст.185 КК України.
Враховуючи викладене вище, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. І ст.185 КК України та склад такого кримінального правопорушення доведеними.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи містить це діяння склад кримінального правопорушення.
Згідно ч. 3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд вважає, що достатні є в наявності підстави для ухвалення обвинувального вироку.
Згідно п. 3 ч. 1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється лише у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, а тому суд вважає, що підстав для виправдання обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 185 КК України немає.
Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання ОСОБА_10 за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності з положеннями ст.. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_10 , наслідки вчиненого злочину, наявності відомостей про судимість.
Так, санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання в виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, отже, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин середнього ступеню тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст.. 66 КК України судом в судовому засіданні не встановлено.
Обставиною, яка згідно п. 13 ч. 1 ст.. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_10 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, раніше судимий, злочин відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливо здійснити, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі, так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, інші покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, арешту, є, на думку суду, в даному випадку занадто м`якими, та такими, що не відповідають тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та обставинам кримінального правопорушення.
На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, є єдиним та необхідним покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставини справи, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_10 :
- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого листопада 2005 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, (Том № 2, а.с., 118), ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селище Рокитне Рокитнянського району Київської області, є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

- згідно довідки характеристики № 526/02 41 від 08 травня 2014 року, (Том № 2, а.с., 135), обвинувачений ОСОБА_10 по місцю проживання характеризується негативно.

- згідно довідки № 243, від 26.06.2014 року, виданою поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ, (Том №2, а.с. 138), ОСОБА_10 , 1981 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за наркологічною допомогою не звертався і на обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває.

- згідно довідки № 172, від 26.06.2014 року, виданою поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ, (Том № 2, а.с., 139), ОСОБА_10 , 1981 року народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за психіатричною допомогою не звертався і на «Д» обліку в психіатричному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває.

- згідно вимоги про судимість № 78 25062014/32012, (Том № 2, а.с., 119), станом на 25.06.2014 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є такі відомості про притягнення до кримінальної відповідальності та судимість:

- 21.04.2005 року був засуджений Кагарлицьким районним судом за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

- 14.08.2007 року засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.11.2011 року з Бориспільської виправної колонії № 119 по відбуттю строку покарання.

Що стосується норм процесуального права, то суд при винесенні вироку користувався наступними нормами:
Згідно вимог ч. І ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Враховуючи вищевикладені норми КПК України, а також обставини, які вище перелічені судом, суд вважає, що в судовому засіданні досліджено в повному об`ємі належні, допустимі, достовірні докази, які в їх сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для визнання обвинуваченого ОСОБА_10 винним у вчиненні злочинів, які передбачені ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні остаточного покарання суд керувався положенням ч. 1 ст. 70 КК України, де, зокрема, зазначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Речові докази.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку, та на підставах, які передбачені ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Питання процесуальних витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 118, 119, 120 КПК України.
Зокрема, керуючись положенням ч. 1 та ч. 2 ст. 119 КПК України, суд приходить до висновку щодо часткового стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави процесуальних витрат, а саме, що стосується стягнення вартості проведених експертиз, відповідно, суд приходить до висновку щодо стягнення вартості експертиз, які послугували підставою для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_10 , та які судом наведені вище, тобто стягнення вартості експертиз, висновки яких входять до доказової бази в даному кримінальному провадженні.
Відповідно, в стягненні з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави вартості решти інших експертиз, висновки яких не входять до доказової бази в даному кримінальному провадженні, слід відмовити.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу суд залишає без зміни.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 КК України, ст..ст. 368 371, 373 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі п. б ч. 1 ст. 72 КК України перевести 2 (два) роки обмеження волі в 1 (один) рік позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_10 залишити без змін, - тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби департаменту виконання покарань в м. Києві та Київській області.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10 відраховувати з 16 серпня 2014 року, - з моменту затримання.
Цивільний позов:
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі:
- 13 слідів папілярних ліній упаковані в спецпакет НДЕКЦ, - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- поліетиленовий пакет з написом «Фора» фрагмент газети, упаковані в спецпакет НДЕКЦ №1740571, - знищити.
- два змиви на ватно-марлевих тампонах, а саме: змив на ватно-марлевих тампонах із вхідних дверей до будинку та із миски на кухні; зішкріб штукатурки та осколковий фрагмент горловини пляшки з написом Златогор»- упаковані в спецпакет НДЕКЦ № 0611371, - знищити.
- кухонний ніж, упакований в спецпакет НДЕКЦ № 0611370, - знищити.
- фрагмент взуття та упаковані в паперовий пакет, - знищити.
- волосся упаковане в спец пакет НДЕКЦ №0611368, - знищити.
- спортивні штани упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 2077388, - знищити.
- майка упакована в спец пакет НДЕКЦ № 1754579, - знищити.
- світер (зазначений в висновку імунологічної експертизи як кофта) упакований в спец пакет НДЕКЦ №2077387, - знищити.
- труси упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 175458, - знищити.
- зразки волосся в паперовий пакет, - знищити.
- зрізи нігтьових фаланг в паперовий пакет, - знищити.
- спортивні штани упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 2077391,
- футболка упакована в спец пакет НДЕКЦ № 1754555,
- світер упакований в спец пакет НДЕКЦ № 2077390,
- труси упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 1754556,
- джинси упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 2077389,
- шльопанці в спец пакет НДЕКЦ № 2077393,
- кросівки упаковані в спец пакет НДЕКЦ № 2077392,
- куртка упакована в спец пакет НДЕКЦ № 2077373, - повернути ОСОБА_10 .
Мобільний телефон марки «FLY» моделі «Q420», флеш - карту пам`яті формату МісгоSD марки - «Тгаnsend» об`ємом 16 Gb, - передати за належністю ОСОБА_7 , - АДРЕСА_5 .
СД R диск, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати:
Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця селище Рокитне Рокитнянського району Київської області, паспорт серії НОМЕР_6 , виданий листопада 2005 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , на користь держави процесуальні витрати по справі в розмірі 5517 грн. 12 коп. за проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржений на підставі та в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1