Провадження №1-в/485/111/15
УХВАЛА
12 серпня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
представника медкомісії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Снігурівка у режимі відео конференції подання установи виконання покарань про звільнення від покарання за хворобою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
05 серпня 2015 року начальник установи виконання покарань звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що згідно висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд, хвороба засудженого підпадає під перелік захворювань, які є підставою для подання матеріалів до суду щодо звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.
У судовому засіданні представник Снігурівської виправної колонії №5 подання підтримав та охарактеризував засудженого таким, що стає на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_6 подання підтримав.
Представник медичної комісії пояснив, що лікування засудженому з часу прибуття до колонії надається в умовах стаціонару у обсязі адекватної терапії. Однак, стан його здоров"я постійно погіршується і має місце загроза легеневої коровотечі. Проте, у лікарні відсутнє хірургічне відділення для надання невідкладної допомоги оперативним втручанням.
Прокурор проти звільнення засудженого від подальшого відбування покарання не заперечував.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання разом з висновком спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого, особової справи, суд приходить висновку про задоволення клопотання адміністрації колонії, виходячи з наступного.
Стаття 152 КВК України визначає, що підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.
В силу ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
ОСОБА_6 з 26 квітня 2013 року відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки за вироком Красногвардійського районного суду АР Крим від 04 липня 2013 року за ч.3 ст.185 КК України. До дільниці слідчого ізолятора при Снігурівській виправній колонії №5 засуджений прибув 16 січня 2015 року за виявлення рецидиву туберкульозу легень у грудні 2014 року для подальшого обстеження та лікування.
15 червня 2015 року ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 відмовлено у звільненні від подальшого відбування покарання. В силу п.10 "Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 року №1348/5/572, у разі погіршення стану здоров`я засудженого, якому суд відмовив у звільненні від подальшого відбування покарання за хворобою на підставі відповідного висновку комісії, подання про звільнення від відбування покарання протягом трьох діб погоджується з начальником територіального органу ДПтС України, яким створено комісію, та повторно подається до суду. На підставі викладеного, суд прийняв подання для розгляду по суті.
Станом на 12 серпня 2015 року відбутий засудженим срок покарання складає два роки три місяці шістнадцять днів, не відбутий строк рівний - один рік вісім місяців чотирнадцять днів.
Як слідує з заключення спеціальної медичної комісії від 30 липня 2015 року у ОСОБА_6 діагностовано мультирезистентний туберкульоз (18.02.2015) легень (інфільтративний) Деструкція + МБТ + Мазок + МГ + Риф + Культура + Резистентність І + (H R E Z S) II + (Et Km) Гістологія 0 Категорія 4 (РТБ) Когорта 1 (2015). Тубінтоксикаційний синдром. Рецидивуюче кровохаркання та легеневі кровотечі. Дихальна недостатність ІІ-ІІІ ступеню. Легенево-серцева недостатність ІІ-ІІІ ступеню. Хронічний гастрит, стадія ремісії. Анемія. Дефіцит маси тіла більше 10%. Комбінований геморой. Туберкульоз легень вперше виявлений у 2011 році в СІЗО №20 м.Миколаєва.
Згідно п.1 р.VІ "Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 року №1348/5/572, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.
За п.1.2. 12 до вказаного Порядку, хвороба, на яку страждає засуджений, а саме Прогресуючий інфільтративний туберкульоз легенів (казеозна пневмонія) з проявами легенево-серцевої недостатності III ступеня, який характеризується наявністю субтотального ураження однієї легені із швидким розвитком велетенських та численних каверн, тяжким станом хворого, вираженими симптомами інтоксикації і легенево-серцевої недостатності III ступеня на тлі адекватної антибактеріальної терапії. При цьому мають місце осередки бронхогенної дисемінації в обох легенях, легеневі кровотечі (кровохаркання) з постійним виділенням мокротиння мікобактерій туберкульозу, є підставою представлення в суд матеріалів про звільнення від подальшого відбуття покарання.
Для обґрунтування діагнозу засудженому проводилися рентгенографічні дослідження легенів, а також клініко-лабораторне обстеження, що підтверджується медичною документацією.
Суд визнає, що внаслідок прогресування хвороби, подальше утримання засудженого в місцях позбавлення волі загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Наявне захворювання перешкоджає відбуванню покарання засудженим.
Задовольняючи подання, суд враховує, що засуджений вчинив тяжкий злочин, однак він відбув більше 1/2 частини строку покарання, характеризується таким, що стає на шлях виправлення, не погашених стягнень за порушення режиму відбування покарання не має. Засуджений вину у вчиненому злочині визнає, можливості за станом здоров"я до відшкодування збитків за позовом не має, належним чином ставиться до лікування, підтримує соціальні зв"язки та має визначене місце проживання.
Керуючись ст.84 КК України, ст.109 ВТК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Красногвардійського районного суду АР Крим від 04 липня 2013 року за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнити від подальшого відбування покарання на невідбутний строк 01 (один) рік 8 (вісім) місяців 14 (чотирнадцять) днів, у зв`язку з тяжкою хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання.
У разі одужання засудженого ОСОБА_6 , він повинен бути направлений для відбування покарання, якщо не закінчаться строки давності виконання обвинувального вироку, або будуть відсутні інші підстави для звільнення від покарання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд, засудженим з моменту вручення копії ухвали суду.
Суддя