Справа №1-129/09 14.01.2010 14.01.2010 14.01.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-33-2010 Головуючий у 1-й інстанції: Павлова Ж.П.
Категорія: ст.185 ч.3 КК України Доповідач: Пустовар М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючої Погорєлової Г.М.,

суддів Куценко О.В., Пустовара М.Л.,

за участю прокурора Якименка О.П.,

потерпілого ОСОБА_1,

14 січня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2009 року, яким:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не судимий відповідно до ст.89 КК України;

засуджений:

-ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначено покарання - 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням обовязків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Постановлено стягнути із засудженого на користь потерпілого ОСОБА_4 відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 4279 грн. 84 коп. та 5000 грн. моральної (немайнової шкоди), а також на користь Миколаївської обласної лікарні вішкодування витрат на лікування потерпілого у розмірі 649 грн. 99 коп.

За вироком ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що 24 лютого 2008 року, приблизно о 2 годині ночі, він, перебуваючи у стані алкогольного спяніння та знаходячись біля нічного клубу «Деліріум», розташованого у м. Миколаєві, вул. Корабелів, 2, зустрівши раніше знайомого йому ОСОБА_1, використовуючи незначний привід та внаслідок обізнаності про конфліктну ситуацію між ним та своїм знайомим - особою, у відношенні якої відмовлено в порушенні кримінальної справи, повідомив останього про місце знаходження ОСОБА_1

Надалі, там же, ОСОБА_3 разом з іншою особо, у відношенні якої відмовлено у порушенні кримінальної справи, запропонували ОСОБА_5 пройти за будівлю нічного клубу, де ОСОБА_3, діючи за раптово виниклим умислом, вдарив кулаком ОСОБА_1 у нижню щелепу, спричинивши потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Крім того, він же у період з 1-ї до 4-ї години 22 червня 2008 року проник на теріторію школи вищої спортивної майстерності, розташовану у м. Миколаєві, вул. Володарського, 123, звідки викрав катер «Крим», вартістю 847 грн., катер «Крим», вартістю 3000 грн., човен «Южанка», вартістю 411 грн., та чотири човни «Южанка», вартістю 2000 грн. кожний.

В апеляції представник потерпілого просить вирок скасувати, кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд.

Посилається на неповноту та однобічність проведеного по справі досудового слідства.

Вказує на те, що як на досудовому слідстві, так і у суді, потерпілий настоював, що його почав бити ОСОБА_6 з вимогами повернення боргу, після чого до побиття приєднався ОСОБА_3 Коли він впав, вони продовжували його бити. Під час побиття в нього випав мобільний телефон, яким заволодів ОСОБА_3 Факт участі у побитті потерпілого не заперечував у суді і сам свідок ОСОБА_6

Суд безпідставно не розглянув клопотання про повернення справи на дослідування, вказавши, що його слід надати у письмовому виді.

Відмовлено також у призначенні судово-медичної експертизи для встановлення причинного звязку між тілесним ушкодженням та наставшими наслідками, тобто необхідністю лікування, підготовки до до протезування та проведення останього.

Відповідно до того, суд полишив поза увагою рекомендації лікаря-стоматолога про необхідність протезування, вартість якого складає 4975 грн.

Крім того, вважає, що суд не належно вказав у вироку, як на обставини, що помякшують покарання - визнання вини (не передбачене ст.66 КПК України), щире каяття у скоєному (якого насправді не було, оскільки ОСОБА_3 після нападу на ОСОБА_7 22 червня 2008 року вчинив новий тяжкий злочин), відкодування збитків (добровільно не виконувалось).

Іншими учасниками процесу апеляцій на вирок не подано.

Заслухавши доповідача, пояснення потерпілого на підтримку апеляції свого представника, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Оцінивши перевірені докази, надані стороною обвинувачення, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини засудженого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесного ушкодження та ч.3 ст.185 КК України - крадіжки чужого майна з проникненням у сховище.

Вирок у частині доведеності вини та кваліфікації дій засудженого в апеляції не оспорюється.

Що стосується доводів апелянта про скасування вироку колегія суддів визнає їх не прийнятними.

Так, за змістом апеляції, представник потерпілого вважає за необхідне ікримінувати ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 відкрите заволодіння мобільним телефоном потерпілого, а ОСОБА_6 - і участь у побитті ОСОБА_1, чим потерпілому завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, а також обом вказаним особам - примушення до виконання цивільно-правових обовязків.

Проте, з цих питань досудовим слідством вже прийняті процесуальні рішення, які на даний час не скасовані.

20 вересня 2008 року постановою слідчого у відношенні ОСОБА_6 відмовлено у порушенні кримінальної справи за ч.3 ст.355 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України. Зазначено, що бійка між ним, ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_1 виникла внаслідок образи останнього, а не з метою повернення боргу (а.с.247).

У той же день аналогічну постанову та з тих же підстав винесено слідчим і у відношенні ОСОБА_3 (а.с.251).

Тоді ж слідчим постановлено виділити в окреме провадження матеріали за фактом викрадення мобільного телефону потерпілого ОСОБА_1, оскільки під час слідства по чинній кримінальній справі обєктивних даних про викрадення телефону ОСОБА_6 чи ОСОБА_3 не здобуто (а.с.245).

Щодо участі ОСОБА_6 у бійці, то постановою слідчого потерпілому надано розяснення про його право звернутися до суду із скаргою приватного обвинувачення у порядку ст.27 КПК України (а.с.249).

Доказів, що діями ОСОБА_9 ОСОБА_1 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, по всправі не встановлено.

Навпаки, сам потерпілий неодноразово надавав пояснення, що у щелепу його вдарив кулаком саме ОСОБА_3 і після такого удару він відчув хруст зламаної кістки.

Не відповідають дійсності і твердження апелянта про відмову суду у розгляді клопотання про повернення справи на дослідування, тому як вбачається із протоколу судового засідання представник потерпілого відмовилась від вказаного клопотання (а.с.312).

Доводи про безпідставність відмови у призначенні судово-медичної екстпертизи (а.с.300) також не суттєві, оскільки питання про відшкодування потерпілимому можливих витрат у мабутньому на протезування не є предметом розгляду на даній стадії кримінальної справи.

Посилання на невірне визнання вини помякшуючою покарання обставиною суперечить положенням ч.2 ст.66 КК України, за якими при призначенні покарання суд може визнати такими, що його помякшують, і інші обставини, не зазначені у частині першій цієї статті.

Твердження про відсутність каяття засудженого суперечать змісту протоколу судового засідання, де у дебатах та в останньому слові ОСОБА_3 просив вибачення у потерпілого за скоєне щодо нього.

Що стосується повернення викраденого майна - катерів та човнів - ця обставина не має відношення до епізоду обвинувачення, за яким апелянт представляє інтереси потерпілого.

З урахуванням викладеного, а також, що оскаржуване судове рішення постановлене з додержанням вимог кримінально-процесуального Кодексу, підстави для його скасування з повернням справи на новий судовий розгляд, про що просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляцію представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2009 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 - без зміни.

Головуюча

Судді: