Справа № 11-631/11 Головуючий у І інстанції Затєєва С.Д.
Категорія - ст.286 ч.2 КК Доповідач Антипець В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів: Трейтяк О. П. Шахової О.Г.

з участю прокурора Левченка А. В.

потерпілого ОСОБА_2

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючий трактористом в ПП ОСОБА_4, одружений, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимий в силу ст. 89 КК України.

Засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на пять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати 787 грн. 92 коп.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Як встановив суд, 21 травня 2011 року близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння і керуючи автомобілем НОМЕР_1, з пасажиром ОСОБА_6 в салоні, рухаючись в урочищі „Петля Головеньківської сільської ради, Борзнянського району Чернігівської області, поблизу річки Сейм, в порушення п. 2.3 „б; 2.9 „а; 12.2 Правил дорожнього руху, не проявив належної уваги до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого не впорався з керуванням та зїхав у річку. Пасажир автомобіля ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, помер через утоплення у воді.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить змінити вирок суду, застосувати ст. 75 КК України, призначивши покарання не повязане з позбавленням волі, вказуючи, що призначене йому судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину, є несправедливим та занадто суворим.

Вважає, що суд безпідставно визнав обставиною, що обтяжує покарання те, що в момент дорожньо-транспортної пригоди він перебував в стані алкогольного спяніння, оскільки він цей факт заперечив та пояснив коли саме і чому вжив спиртні напої, а інших фактичних даних, які б спростовували його покази, судом здобуто не було.

При призначенні покарання судом не в повній мірі враховано, що він вчинив необережний злочин, має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується, як за місцем роботи, так і за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, повністю визнав свою вину та розкаявся, а тому не становить ніякої загрози суспільству. Крім того, зазначає, що готовий відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду родині потерпілого.

Заслухавши доповідача, потерпілого, який категорично заперечував проти апеляції засудженого, вказуючи, що ОСОБА_3 будучи пяним сів за кермо, вїхав у річку та втопив його сина, він не бажає ні матеріального, ні морального відшкодування, а просить залишити міру покарання, обрану районним судом без зміни, думку прокурора, який заперечував проти апеляції, вважаючи обране покарання обґрунтованим та справедливим, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає апеляцію засудженого залишити без задоволення.

Висновок суду про винність ОСОБА_3 у вчиненому злочині, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на сукупності зібраних у справі і перевірених у судовому засіданні доказів, є правильним і ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, суд зобовязаний врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини справи, що помякшують та обтяжують відповідальність, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання засудженому, суд в повній мірі врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину, обставини справи, необережну форму вини, визнання провини, каяття, характеристики винного, його сімейне становище, і з урахуванням усіх помякшуючих обставин, обрав покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляції засудженого, що він керував автомобілем у тверезому стані, не заслуговують на увагу. Суд першої інстанції ретельно перевірив твердження ОСОБА_3, що він вжив спиртне після дорожньо-транспортної пригоди, і не знайшов йому підтвердження.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі ОСОБА_3 був виявлений етанол в концентрації: в крові -0,4 г/л, в сечі -1,0 г/л. ( а. с. 28, 30). Така концентрація етанолу не характерна при вживанні о 4 годині ранку, як пояснював ОСОБА_3 100 мл. горілки та 0,5 літра пива. Окислення алкоголю у здорової людини складає близько 7-10 грамів за годину.

В даному випадку ОСОБА_3 вживав горілку, не менше як 350-500 мл, за 7-8 годин до обстеження ( а. с. 105)

Отже, засуджений вживав алкогольні напої перед поїздкою на автомобілі і порушив Правила дорожнього руху, як повязані з безпекою руху, так і обовязки водія, якому забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Прохання засудженого про застосування ст. 75 КК України та звільнення його від покарання з випробуванням, не може бути задоволене, з огляду на обставини злочину, характер порушень Правил дорожнього руху, наслідки цих порушень, позицію потерпілого, який вважав, що винна особа повинна бути покарана, не бажаючи морального та матеріального відшкодування.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцією засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2011 року щодо ОСОБА_3 без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8