УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/1218/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.359 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 17 лютого 2015 року, -
Цим вироком затверджено угоду від 30.01.2015 року між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, поляка, непрацюючого, неодруженого, не судимого, -
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.359 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.01.2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 3400 ( три тисячі чотириста) гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вказаний вирок змінити та виключити із резолютивної частини вироку вказівку про конфіскацію в дохід держави ноутбука марки "ASUS" моделі "К501" та зарядного пристрою до нього.
Зазначає, що угодою з прокурором не узгоджувалось питання, що він визнає ноутбук речовим доказом.
Посилається на те, що в резолютивній частині вироку не вказано, що ноутбук визнано речовим доказом.
Вважає, що ноутбук не є речовим доказом, оскільки не має прямого відношення до справи.
Зазначає, що власником вказаного ноутбука є його мати, оскільки саме вона купила його за свої гроші, коли він навчався в школі, а він ним лише користувався.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 1 частини 4 статті 394 КПК України, яка регулює особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень, передбачено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що затверджуючи угоду суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Апеляційні доводи ОСОБА_7 щодо того, що угодою з прокурором не узгоджувалось питання, що він визнає ноутбук речовим доказом, а також те, що в резолютивній частині вироку не вказано, що ноутбук визнано речовим доказом, і те, що власником вказаного ноутбука є його мати, не мають відношення до суворості покарання, призначеного судом першої інстанції. З вказаних підстав вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 17 лютого 2015 року не може бути оскаржено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 17 лютого 2015 року щодо нього без змін.
Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її постановлення, з урахуванням положень, передбачених п.1 ч.3 ст.424 КПК України.
Судді: