У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11.,

розглянувши у судовому засіданні 6 квітня 2015 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та

мешканця АДРЕСА_1 не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1 118,65 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23 грудня 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він 18 травня 2014 року о 21 год. 30 хв. під час конфлікту з ОСОБА_5 на ґрунті неприязних стосунків умисно кулаком правої руки заподіяв один удар в область лівого ока останнього, а після того, сівши на потерпілого, який впав спиною на землю, кулаками обох рук завдав ще 5 ударів в область голови та правого передпліччя ОСОБА_5, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового слідства, істотні порушення кримінального процесуального закону, неправильну кваліфікацію його дій. Стверджує, що вимушений був оборонятися від ОСОБА_5, який на нього напав. Зазначає, що судом не досліджено докази, які підтверджують його невинуватість. Вважає, що його дії не містять ознак кримінального правопорушення, оскільки він перебував у стані необхідної оборони. Указує, що при призначенні покарання судом не враховано його щире каяття та наявність на утриманні неповнолітньої дитини, що давало суду підстави для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Просить скасувати судові рішення та закрити провадження за відсутністю у його діях складу злочину.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог статей 433, 438 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчинені зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Так, його винуватість підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, експерта ОСОБА_8, даними протоколів слідчого експерименту, висновків експертів та іншими доказами, які узгоджуються між собою.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України кваліфіковано правильно.

Даних на підтвердження того, що існувала реальна загроза здоров'ю ОСОБА_4 з боку ОСОБА_5 і що ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення суспільно небезпечного посягання з боку останнього, судом не встановлено.

Доводів, які б свідчили про те, що під час розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або істотно порушено кримінальний процесуальний закон, що тягне безумовне скасування судових рішень, у касаційній скарзі не наведено.

Покарання ОСОБА_4 призначено відповідно до вимог закону, з врахуванням викладених у скарзі обставин, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 23 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11