АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Судове Провадження № 11кп/791/64/15 Головуючий в 1-й Інстанції охтень а.а.
категорія: ст. 125 ч. 1 КК України Доповідач: ОСОБА_1

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року лютого місяця „04 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000963, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петрівка Голопристанського району Херсонської області, громадянки України з середньою технічною освітою, не працюючої, раніше не судимої, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2014 року,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 850 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 67 гривень.

Вироком суду ОСОБА_7 визнана винною і засуджена за злочин, вчинений нею за таких обставин.

11 травня 2014 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи на південній околиці села Круглоозерка, на відстані 30 метрів від вул. Комсомольська на вигоні, який належить Круглоозерській сільській раді за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Круглоозерка, через особисті неприязні відносини, переслідуючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, нанесла ОСОБА_8 один удар правою рукою в ліву скроню голови, потім схопила правою рукою за волосся та почала дряпати обличчя, в результаті чого спричинила потерпілій згідно висновку судово-медичної експертизи № 73/ГП від 14.05.2014 року тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`які тканини, крововиливи та садна обличчя, крововиливи в м`які тканини та садна першого пальця лівої руки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 посилається не невідповідність висновків суду, викладеним у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду. При цьому зазначає, що удару в голову потерпілій не наносила, а лише схопила її за волосся та в грубій формі вимагала припинити поширювати по селу образливі для її сім`ї чутки. Показання потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 містять суперечності щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень, окрім того ОСОБА_9 перебуває з ОСОБА_8 в дружніх стосунках, у зв`язку з чим суд мав критично поставитися до показань зазначеного свідка. На фото таблиці, яка є додатком до протоколу слідчого експерименту від 28.05.2014 року крововиливи на обличчі потерпілої ОСОБА_8 відсутні, а нанесення потерпілій удару долонею, як зображено на фотографіях, а не кулаком не могло спричинити крововиливи. Окрім того, в судовому засіданні не була допитана свідок з боку обвинувачення - ОСОБА_10 , а також за її клопотанням не були допитані свідки з боку захисту ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які могли підтвердити відсутність на обличчі у потерпілої крововиливів в наступні дні після конфлікту. Просить вирок Голопристанського районного суду від 05 листопада 2014 року щодо неї скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримала свої апеляційні вимоги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги обвинуваченої без задоволення, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченої, в якому вона просила про задоволення своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 . Доказами вчинення обвинуваченою цього злочину є показання потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , протокол проведення слідчого експерименту від 28.05.2014 року з фото таблицею до нього, висновок судово-медичного експерта № 73/ГП від 14.05.2014 року.

Ці докази є належними, допустимими і достатніми. Вони повно відтворюють події і факти, які відповідно до ст. 91 КПК підлягають встановленню, та узгоджуються між собою.

Так, під час проведення слідчого експерименту 28.05.2014 року потерпіла ОСОБА_8 , в присутності двох понятих, відтворила обставини вчинення злочину. Зокрема, потерпіла на статисті продемонструвала послідовність дій ОСОБА_7 під час сварки з нею, вказавши, що ОСОБА_7 підбігши до неї завдала удару правою рукою в ліву скроню голови, після чого почала дряпати обличчя та схопивши руками за волосся намагалася завдати удари коліном правої ноги.

Висновок судово-медичної експертизи № 73/ГП від 14.05.2014 року підтверджує наявність у ОСОБА_8 крововиливів в м`які тканини, крововиливів та саден обличчя, крововиливів в м`які тканини та саден першого пальця лівої руки. Зазначені ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контактування, можливо 11.05.2014 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Отже, відомості про характер, локалізацію і давність заподіяння цих тілесних ушкоджень відповідають встановленим під час слідчого експерименту обставинам та підтверджують їх.

Із показань потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що 11 травня 2014 року в обід вона поверталася додому з пасовища неподалік від якого зустріла ОСОБА_7 , яка висловлюючи невдоволення начебто тим, що ОСОБА_8 ображала її сім`ю, раптово нанесла один удар рукою в область голови, а потім почала тягати за волосся та драпати їй обличчя.

Із показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що 11 травня 2014 року бачила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перша сиділа на перилах в загоні, а друга йшла з відрами молока. Не вступаючи в діалог з потерпілою, ОСОБА_7 зненацька нанесла удар рукою в обличчя ОСОБА_8 та тільки після цього почала її запитувати стосовно висловлювань в адресу неї самої та членів її родини. Після цього, свідок відійшла від місця цих подій, а згодом побачила, як інша жінка біжить в тому напрямку, де стояли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Звернувши свій зір знову в напрямку конфлікту, побачила, як ОСОБА_7 зігнувшись тримає за волосся ОСОБА_8 . В подальшому бачила на обличчі потерпілої кров та подряпини.

Сукупність перелічених доказів спростовує показання обвинуваченої про неможливість заподіяння нею тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 при обставинах зазначених нею в судовому засіданні і також спростовує доводи апеляційної скарги щодо неправильного встановлення судом фактичних обставин справи.

Показання потерпілої та свідка ОСОБА_9 підтверджують факт заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_7 , згоджуються з іншими доказами по справі та не містять між собою істотних суперечностей, на чому наголошує обвинувачена.

Наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді крововиливів та саден обличчя, отриманих при обставинах, встановлених в судовому засіданні та викладених у вироку, підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 73/ГП від 14.05.2014 року в якому зазначений характер, локалізація та давність заподіяння цих тілесних ушкоджень, що спростовує доводи обвинуваченої про відсутність слідів саден та крововиливів на обличчі потерпілої після вчинення щодо неї злочину.

Посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не були безпосередніми очевидцями обставин вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_8 та їх показання не мають істотного значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Дані про механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 були надані безпосередньо самою потерпілою та свідком ОСОБА_9 , а тому вважати, що показання свідка ОСОБА_10 могли істотно вплинути на повноту судового розгляду, колегія суддів підстав немає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення та були безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегією суддів, - не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, про те, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2014 року щодо неї без зміни.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2