Справа № 11а-88-2007 року Головуючий у 1 інстанції Мельник Ю.М.
ст. 115 КК України Доповідач: Сачук В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року. м. Рівне

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Рівненської області в
складі:

Головуючого Омельяненка В.І. Суддів : Сачука В.І., Шпинти
М.Д. з участю прокурора ПилипіваІ.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Рівненського міського суду від 29 грудня 2006 року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель АДРЕСА_1, українець, громадянин
України, не одружений, не працюючий, неповна середня освіта, житель АДРЕСА_2,
раніше не судимий, засуджений

- за ч.1 ст. 115
КК України до позбавлення волі строком
на дев'ять років.

Постановлено
стягнути із засудженого на користь науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру 360 грн. 92 коп. за проведення судових
експертиз.

Прийнято рішення по речових доказах.

Як визнав суд,
14 вересня 2006 року близько 19 години, на кухні квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, під час сварки з співмешканкою
ОСОБА_2, яка виникла на побутовому ґрунті, умисно наніс останній декілька
ударів руками в обличчя та по тілу. Маючи умисел на заподіяння смерті останній,
наніс один удари кухонним ножем в область живота, в результаті чого наступила
смерть потерпілої.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 посилається на те, що він не бажав смерті потерпілої
ОСОБА_2, даний злочин вчинив в стані сильного душевного хвилювання, просить
пом'якшити призначене йому покарання.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції - без
задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Висновок суду
першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства ґрунтується
на сукупності зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні достатніх
та достовірних доказах, яким судом дана належна оцінка.

Посилання в
апеляції засудженого на те, що вчинив умисне вбивство потерпілої в стані
душевного хвилювання, є непереконливими і спростовуються наведеними у вироку
доказами.

Так, сам
засуджений у стадії досудового слідства визнавав свою вину у вчиненні вбивства
потерпілої і неодноразово давав детальні показання, що наніс удар ножем ОСОБА_2 зі злості та ревнощів (а.с.24).

2

За даними судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_2
настала внаслідок проникаючого ножового поранення живота з ушкодженням великого
сальника та брижжі тонкого кишечника, що супроводжувалося масивною внутрішньою
кровотечею, котра привела до масивної крововтрати. Період часу між нанесенням
ОСОБА_2 тілесного ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота та
настанням її смерті міг вимірюватися десятками хвилин ( а.с. 71-73 ).

Згідно з
висновком амбулаторної комплексної судової психолого-психіатрічної експертизи
ОСОБА_1 під час вчинення злочину у стані фізіологічного афекту не перебував
(а.с. 114-116).

Емоційний стан
засудженого не знижував його здатності усвідомлювати свої дії, про що свідчить
поведінка ОСОБА_1 після вчиненого.

Наведене
спростовує показання засудженого про те, що він убив потерпілу у стані сильного
душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок образи його чоловічої
гідності.

Твердження
засудженого ОСОБА_1 про те, що в нього не було умислу на вбиство потерпілої не
відповідають дійсності, оскільки вони спростовуються матеріалами справи і є
способом його захисту.

В ході судового
слідства встановлено, що у засудженого не було підстав обмовляти себе. Він
неодноразово давав детальні показання на досудовому слідстві, де визнавав факт
умисного вбивства потерпілої.

Докази, якими
суд обгрунтував свій висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні вбивства ОСОБА_2,
є належними, допустимими, достатніми і достовірними. Отже суд правильно
кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 115 КК України і призначив йому покарання,
яке відповідає вимогам закону, є необхідним і достатнім для його виправлення та
перевиховання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.365, 366, 373 КПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок
Рівненського міського суду від 29 грудня 2006 року відносно ОСОБА_1 залишити
без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення.

Головуючий
підпис Судді: підписи З оригіналом згідно В.І.Сачук