АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/7/2015 Доповідач у 2-й інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2015 року м. Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
секретаря ОСОБА_8
розглянула в апеляційному порядку, у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тореза Донецької області, який має вищу технічну освіту, одруженого, не працюючого, пенсіонера, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ст. 27 ч. 4, ч. 3 ст. 368 КК України.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: з`являтися на виклики слідчих, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту м. Краматорськ; утримуватися від спілкування зі свідками.
ОСОБА_6 звільнено з-під варти в залі суду та ухвалено доставити до місця проживання.
Встановлено дію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Контроль за виконанням ухвали покладено на Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що 19 грудня 2014 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Донецької області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У клопотанні слідчий зазначив, що у період часу з 14 листопада 2014 року по 18 грудня 2014 року ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив закінчений замах на вимагання та одержання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою правоохоронного органу в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду - заявника ОСОБА_10 , дій з використанням наданої їй влади за наступних обставинах.
Так, ОСОБА_6 14 листопада 2014 року, знаходячись у приміщенні кабінету № 305 за адресо: Краматорськ, вул. Машинобудівників, 30, представляючись майором Антикорупційного бюро України, умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, висловив усну вимогу ОСОБА_10 щодо передачі йому неправомірної вигоди - грошових коштів у розмірі 100 000 грн. для себе та 5 000 доларів США для третіх осіб за припинення проведення перевірок підприємницької діяльності ТОВ Крамлес, засновником якого є ОСОБА_10 , з боку правоохоронних органів, яким він мав намір передати неправомірну вигоду, погрожуючи при цьому позбавленням волі у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності заявника у разі, якщо він відмовиться від передачі грошових коштів.
Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 18 грудня 2014 року приблизно об 11-00 годині, знаходячись у приміщенні кафетерію готелю ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , умисно заволодів частиною неправомірної вигоди - грошових коштів, які ним вимагались раніше, а саме у розмірі 85 000 грн. (5 000 доларів США по курсу 17 грн.), за припинення проведення перевірок підприємницької діяльності ТОВ Крамлес з боку правоохоронних органів, які йому передав ОСОБА_10 у руки. Вказану неправомірну грошову вигоду ОСОБА_6 сховав під свою кофту.
Дії ОСОБА_6 щодо передачі неправомірної грошової вигоди працівникам правоохоронного органу були зупинені працівниками ГУ БКОЗ СБ України під час затримання останнього біля входу/виходу до готелю ІНФОРМАЦІЯ_2 .
19 грудня 2014 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання старшого слідчого, у своїй ухвалі зазначив, що оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, випадків не з`явлення за викликом слідчого не зафіксовано, має похилий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому, на думку слідчого судді, слідчий не навів мотивів щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тому може переховуватись від органів слідства та суду. Вказує, що ОСОБА_6 , використовуючи своє коло знайомих в правоохоронних органах та особисто може впливати на заявника, свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Звертає увагу, що ОСОБА_6 не страждає на захворювання та не є особою похилого віку, що в умовах проведення антитерористичної операції зростає ймовірність його переховування. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Відповідно до матеріалів справи підозрюваний ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, випадків не з`явлення за викликом слідчого не зафіксовано, має похилий вік, дані про переховування, перешкоджання кримінальному провадженню, впливання на заявника, свідків відсутні і такі не встановлені колегією суддів в апеляційній інстанціїї.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується із законністю рішення слідчого судді, не знаходить підстав для його скасування і задоволення апеляційної скарги прокурора.
Приймаючи до уваги вищезазначене, на підставі ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: 1. 2. 3.