Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 1-134/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Федорчук О.В.

з участю:

прокурора Бородіної Л.Г.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Олевську кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, військовозобовязаного, в силу ст.89 КК України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, обвинувачується в тому, що в період часу з 19.03.2004 року по 01.06.2011 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Так рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 27.08.2004 року стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розміри 1/4 частини всіх видів його заробітку /доходу/, до повноліття дитини, тобто до 17.08.2018 року, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 19.03.2004 року, чим допустив заборгованість за період з 19.03.2004 по 01.06.2011 року в сумі 10668.51 грн.

Підсудний ОСОБА_2, у судовому засіданні свою винність в предявленому обвинуваченні визнав повністю. В ході судового слідства надав суду показання по суті вчиненого ним злочину, підтвердивши, що йому відомо про те, що він повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину. Йому було розяснено про те, що він повинен регулярно сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття та повідомляти державного виконавця про працевлаштування. Аліменти не може сплачувати, так як ніде не працює, постійного заробітку не має. На даний час також не працевлаштувався. Буде шукати роботу з нового 2012 року, оскільки йому самому зараз нема на що жити, а дитина живе з матірю і має достаток, а він сам перебуває в тяжкому фінансовому і матеріальному становищі та живе на випадкові заробітки.

Крім повного визнання своєї винності підсудним ОСОБА_2, його винність у вчиненні інкримінованого злочину стверджується також показаннями потерпілої, свідків, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1, надала суду показання ствердивши при цьому, що відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 27.08.2004 року, з підсудного стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розміри ? частини всіх видів його заробітку. Але з цього часу підсудний аліменти на дитину не платив та будь-якої матеріальної допомоги не надавав, хоча мав таку можливість так як певний період часу з 2005 по 2006 рік працював, і тільки в 2007 році він сплатив їй всього 123 грн. Працюючи у приватних осіб ОСОБА_2, зароблені кошти витрачав на власний розсуд не піклуючись про свою дитину, яку не бачив вже понад сім років. На її прохання допомогти їй по господарству ОСОБА_2, відмовляв та продовжує ухилятися від сплати аліментів. В звязку з чим вона вимушена була неодноразово звертатися до державної виконавчої служби Олевського РУЮ з приводу несплати аліментів підсудним, але останній не реагує на її звернення та вимоги державного виконавця про необхідність сплати аліментів на утримання дитини та ухиляється і понині від сплати аліментів на утримання дитини. Вважає, що підсудний умисно ухиляється від сплати аліментів, чим ставить її та дитину в скрутне матеріальне становище. Відносно визначення виду та міри покарання підсудному, вважає, що ОСОБА_2, повинен понести суворе кримінальне покарання.

показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6, наданими ними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні з яких слідує, що ОСОБА_2, на протязі 2011 року допомагав ним по господарству за, що вони розраховувалися з ОСОБА_7, продуктами харчування та готівкою в сумі 10 -15 грн./а.с.22-24/;

показаннями свідка ОСОБА_8, наданими ним на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні з яких слідує, що він працює державним виконавцем відділу ДВС Олевського районного управління юстиції. У нього на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліментів в розміри ? частини всіх видів заробітку на утримання дитини: сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Він неодноразово розяснював підсудному порядок сплати аліментів, про наслідки не сплати та ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, але це не дало позитивних результатів. На неодноразовий виклик до державного виконавця Єрмейчук С.П., не зявлявся. Вважає, що дії підсудного є умисними./а.с.25/.

Обставини вчинення ОСОБА_2, злочинної бездіяльності, а саме злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), стверджуються також копією рішення Олевського районного суду Житомирської області від 27.08.2004 року відповідно до якого з ОСОБА_2, стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.6-8/; копією виконавчого листа про стягнення аліментів /а.с.9/; свідоцтвом про народження дитини/а.с.42/; поясненнями ОСОБА_2, наданими ним до відділу ДВС Олевського районного управління юстиції /а.с.13,14/, у період виконання рішення про стягнення аліментів; заявою потерпілої з приводу ухилення ОСОБА_2, від слати аліментів /а.с.11/; довідкою-розрахунком про заборгованість по аліментам ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1П./а.с.4/.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_2, повністю й обєктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії підсудного ОСОБА_2, суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, оскільки він своєю умисною бездіяльністю вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Кваліфікуючи злочинну бездіяльність ОСОБА_2, за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дитини (аліментів), суд прийшов до такого висновку виходячи з того, що ОСОБА_2, будучи зобовязаним рішенням суду до сплати аліментів умисно не зявлявся на виклик до виконавчої служби та не повідомляв державного виконавця про місце своєї роботи. Не зважаючи на відповідні попередження державного виконавця про обовязок, як батька добровільно сплачувати аліменти та погасити виниклу заборгованість по аліментам, не реагував. Являючись фізично здоровою особою продовжував ухилятися від сплати аліментів навіть і тоді коли працював у приватних осіб і мав відповідний заробіток, що стверджується показаннями свідків /а.с.22-24/, будь-якої матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надавав і тоді, коли потерпіла просила допомоги по господарству. Не вчиняв дій щодо офіційного працевлаштування, хоча мав таку можливість, оскільки має відповідний вік і має можливість працевлаштуватися (при бажанні) і мати відповідний заробіток та сплачувати призначені судом аліменти та виниклу заборгованість по аліментам. Факт ухилення від сплати аліментів на утримання дитини визнав і сам підсудний у судовому засіданні. Крім того те, що ухилення від сплати аліментів має злісних характер, доведено як показаннями потерпілої, свідків наданими ними на досудовому слідстві так і матеріалами справи.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного.

Обставини, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи міру і вид покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує також і те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, але по місцю проживання характеризується позитивно, зловживає спиртними напоями, враховуючи його вік, та те, що він має можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, має можливість працевлаштуватися і мати відповідний заробіток та сплачувати аліменти на утримання дитини, але підсудний не має наміру працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання дитини, що свідчить про його бездіяльність, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, переховувався від суду /а.с.75-76/, що говорить про те, що підсудний взагалі не має наміру працевлаштуватися у майбутньому та сплачувати аліменти, не вжив заходів щодо сплати заборгованості по аліментам, хоча мав таку можливість частково погасити, суд приходить до висновку про необхідність обрання йому покарання повязаного з обмеженням волі в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2, рахувати з дня його затримання.

Запобіжний захід у виді зобовязання, обраний відносно ОСОБА_2, до набрання вироком чинності змінити на підписку про не виїзд.

Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10