ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ:

головуючого Слинька
С.С.,

суддів:
Крижановського В.Я., Мороза М.А.,

за участю прокурора
Опанасюка О.В.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула в судовому засіданні 4
вересня 2014 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_2 на вирок
Бершадського районного суду
Вінницької області від 26 січня 2012 року
та ухвалу Апеляційного суду Вінницької
області від 5 вересня 2012 року.

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

неодноразово судимого, останній раз -
вироком Бершадського районного суду
Вінницької області від 9 січня 2009 року
за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки
позбавлення волі, відповідно до
постанови Вінницького районного суду
Вінницької області від 12 квітня 2011 року
звільнений умовно-достроково на
невідбутий строк 9 місяців 28 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на
строк три роки;

- за ч. 1 ст. 115 КК України
до покарання у виді позбавлення волі на
строк дванадцять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення більш суворого покарання
менш суворим ОСОБА_2 визначено
покарання у виді позбавлення волі на
строк дванадцять років.

На підставі ст. 71 КК
України за сукупністю вироків шляхом
часткового складання, до призначеного
покарання за цим вироком частково
приєднано невідбуте покарання за
попереднім вироком місцевого суду від 9
січня 2009 року та остаточно ОСОБА_2
визначено покарання у виді позбавлення
волі на строк дванадцять років шість
місяців.

Вироком суду також вирішено долю
речових доказів та питання щодо
судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 5 вересня 2012 року апеляцію
засудженого ОСОБА_2 залишено без
задоволення, а вирок місцевого суду -
без зміни.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним і
засуджено за те, що він 5 жовтня 2011 року
о 2-ій год. 30 хв., будучи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись
поблизу опори лінії електропередач № 78
між вулицями Пушкіна та 8-го Березня в
селі Красносілка Бершадського району
Вінницької області, на ґрунті
особистих неприязних відносин, маючи
умисел на позбавлення життя ОСОБА_3,
наніс їй два удари кулаками рук по
обличчю, поваливши потерпілу на землю,
закрив рот рукою, наніс ще близько 10
ударів кулаками рук по обличчю. Після
цього, зірвавши з потерпілої
бюстгальтер, двічі обмотав ним шию та
затягнув його, чим спричинив механічну
асфіксію, що згідно висновку
судово-медичної експертизи № 101 від 18
листопада 2011 року спричинила смерть
потерпілої ОСОБА_3 на місці скоєння
злочину.

Після вчинення
вбивства, продовжуючи злочинні дії,
таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_3
на загальну суму 753 грн, з яким з місця
злочину зник, розпорядившись ним на
власний розсуд.

За змістом касаційної скарги
засуджений просить судові рішення щодо
нього скасувати, а матеріали справи
направити на новий судовий розгляд.
Обґрунтував своє прохання тим, що
винність у скоєнні злочинів, за які
його засуджено, є недоведеною. При
цьому заперечив встановлені судами
фактичні обставини справи та висновки
проведених експертиз.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, який заперечував проти
задоволення касаційної скарги
засудженого, пояснення засудженого,
який підтримав подану ним касаційну
скаргу та просив її задовольнити,
захисника, який підтримав касаційну
скаргу засудженого та просив її
задовольнити, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 398 КПК України 1960
року при вирішенні питань про
наявність підстав для зміни або
скасування судового рішення, суд
касаційної інстанції має керуватися
статтями 370-372 КПК України 1960 року.

Відповідно до змісту зазначеної норми
закону підставами для зміни або
скасування судових рішень в
касаційному порядку є лише істотні
порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування
кримінального закону та
невідповідність призначеного
покарання ступеню тяжкості злочину та
особі засудженого.

Як вбачається із змісту касаційної
скарги засудженого, останній фактично
посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи та вказує на неповноту та
однобічність досудового та судового
слідства, тоді як перевірка цих
обставин до повноважень касаційного
суду законом не віднесена.

Висновки суду про доведеність винності
засудженого у вчиненні злочинів, за які
його засуджено, підтверджується
сукупністю зібраних у справі,
перевірених у судовому засіданні та
наведених у вироку доказах, зокрема
показаннями ОСОБА_2, наданих ним під час
досудового слідства з участю
захисника, показаннями свідків та
даними, що містяться у: протоколі
відтворення обстановки і обставин
події від 6 жовтня 2011 року (проводився у
присутності понятих,
експерта-криміналіста, із
застосуванням відеозапису), протоколі
огляду місця події та фото таблицею до
нього від 5 жовтня 2011 року, висновку
судово-медичної експертизи трупа,
висновках судово-медичних
(імунологічних і цитологічних)
експертиз, висновку
судово-одорологічної експертизи тощо.

За встановлених судами обставин, дії
засудженого ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.
115 КК України кваліфіковані правильно.

Ухвала апеляційного суду відповідає
вимогам ст. 377 КПК України 1960 року, усі
доводи засудженого, викладені ним в
касаційній скарзі, аналогічні й тим, що
наведені були в апеляції, всебічно
розглянуті апеляційним судом, який
відмовив у їх задоволенні з наведенням
докладних мотивів прийнятого рішення.

З огляду на те, що кримінальний закон
застосовано правильно, істотних
порушень кримінально-процесуального
закону не встановлено, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України 1960
року та пунктом 15 розділу ХІ Перехідних
положень КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Вирок Бершадського районного суду
Вінницької області від 26 січня 2012 року
та ухвалу Апеляційного суду Вінницької
області від 5 вересня 2012 року щодо
ОСОБА_2 залишити без зміни, а касаційну
скаргу засудженого - без задоволення.

Судді:

_________________ ___________________ __________________

С.С. Слинько В.Я. Крижановський М.А.
Мороз