Ухвала іменем україни 07 серпня 2014 року

м. КиївКолегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Літвінова Є. В.,

суддів Орлянської В. І.,
Франтовської Т. І.,

при секретарі Гладких Л. М.

розглянувши в судовому засіданні
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000119, за
обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Кумурі, Ванського

району Республіки Грузія, грузина,

в силу ст. 89 КК України такого, що не має
судимості,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України,

за участю прокурора Таргонія О. В.

В С Т А Н О В И Л А:

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_2
просить ухвалу місцевого суду та
ухвалу апеляційного суду скасувати та
призначити новий розгляд у суді першої
інстанції. Зазначає, що судами умисно
проігноровано, що крадіжка і
пошкодження майна завдані юридичній
особі МПП «Стіван», а не йому, отже
неправильно встановлений потерпілий
по справі. Крім того, судами умисно не
були допитані всі свідки по справі,
показання яких мають суттєве значення
для правильного вирішення справи.
Також судами першої та апеляційної
інстанції не був взятий до уваги
заявлений цивільний позов про
відшкодування йому матеріальної та
моральної шкоди.

Ухвалою Куйбишевського районного суду
м. Донецька від

12 вересня 2013 року ОСОБА_1 звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі п. «в», «ґ» ст. 1 Закону України
«Про амністію», а кримінальне
провадження закрито.

Ухвалою вирішено питання щодо речових
доказів.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції,
ОСОБА_1, на початку вересня 2009 року
стало відомо про недобудовану будову
СТО поблизу Панфіловського моста, що по
вул. Артемівській Куйбишевського
району м. Донецька та дізнавшись, що
даний об'єкт не охороняється, у
останнього виник умисел на таємне
викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 23
вересня 2009 року приблизно о 17 год.,
ОСОБА_1 прибув на автомобілі ГАЗ 2931 до
Панфіловського мосту, що по вул.
Артемівській Куйбишевського району м.
Донецька. Так само до місця злочину
прибули попередньо найняті ним водій
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Перебуваючи в зазначеному місці
ОСОБА_1, діючи з корисливих мотивів,
умисно, таємно, шляхом вільного
доступу, за допомогою підйомного крану
під управлінням ОСОБА_3, демонтував 53
фундаментних блоки, після чого з місця
скоєння злочину зник, заподіявши
потерпілому шкоду на суму 22 217 грн. 60
коп.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 08 листопада 2013 року ухвала
суду першої інстанції залишена без
зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, який заперечував проти
задоволення касаційної скарги, просив
судові рішення залишити без зміни,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України
підставами для скасування або зміни
касаційним судом судового рішення є
істотне порушення кримінального
процесуального закону, неправильне
застосування закону України про
кримінальну відповідальність та
невідповідність призначеного
покарання тяжкості кримінального
правопорушення та особі засудженого.

Отже, касаційний суд не перевіряє
судові рішення щодо неповноти та
однобічності досудового і судового
слідства, а також невідповідності
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність вини

ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
відповідає фактичним обставинам
справи і підтверджуються доказами
дослідженими в судовому засіданні та
викладеними в ухвалі.

Крім того, судом першої інстанції, з
висновками якого погодився і
апеляційний суд, обґрунтовано прийнято
рішення про звільнення ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності на
підставі п. п. «в», «ґ» ст. 1 Закону
України «Про амністію» від 08 липня 2011
року, оскільки на день набрання
чинності вказаним раніше Законом
України, обвинувачений ОСОБА_1 мав
неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3,
відносно якої він не позбавлений
батьківських прав, а також на день
набрання чинності Закону України «Про
амністію» від 08 липня 2011 року він досяг
60-річного віку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції потерпілий ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій наводились
доводи, аналогічні доводам його
касаційної скарги.

Апеляційний суд в межах повноважень та
в порядку, визначеному ст. 404 КПК
України, розглянув у повному обсязі
доводи апеляційної скарги. Визнав ці
доводи, з наведенням в ухвалі
відповідних мотивів, безпідставними і
обґрунтовано дійшов висновку про
залишення ухвали стосовно ОСОБА_1 без
зміни.

Висновки апеляційного суду належним
чином мотивовані. Вважати ці висновки
необґрунтованими чи сумнівними
підстав немає. Ухвала апеляційного
суду відповідає вимогам ст. 419 КПК
України.

Посилання потерпілого в касаційній
скарзі на не вирішення цивільного
позову про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди є необґрунтованими
виходячи з наступного.

Цивільний позов не
підлягає розгляду у випадках закриття
кримінального провадження як на
досудовому розслідуванні, так і в суді,
що не позбавляє особу, яка пред'явила
позов, згідно ч. 7 ст. 128 КПК України,
звернутися з позовом в порядку
цивільного судочинства.

Доводи касаційної скарги щодо
неправильного встановлення особи
потерпілого також є безпідставними та
не ґрунтуються на вимогах
Кримінально-процесуального кодексу
України 1960 року та Кримінального
процесуального кодексу України.

За змістом ст. 49 КПК України 1960 року
потерпілим може бути визнана лише
фізична особа, тому рішення органу
досудового слідства, з яким погодилися
суди першої та апеляційної інстанції
щодо визнання особи ОСОБА_2 потерпілим
є законним.

Істотних порушень кримінального
процесуального закону або
неправильного застосування
кримінального закону при розгляді
кримінального провадження судами
першої та апеляційної інстанцій
колегією суддів не виявлено, а тому
підстави для задоволення касаційної
скарги потерпілого відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 434, 436 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Ухвалу Куйбишевського районного суду
м. Донецька від

12 вересня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області
від 08 листопада 2013 року стосовно ОСОБА_1
- залишити без зміни.

Судді:

Літвінов Є. В. Орлянська
В. І. Франтовська Т. І.