печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

14 квітня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши в приміщенні Печерського районного суду м. Києва підготовче судове засідання на підставі клопотання прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.12.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 Кк України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 27.12.2013 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва звільнений від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказаний злочин,

В С Т А Н О В И В :
06.04.2015 року до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 23.06.2013 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Ухвалою від 06.04.2015 року вказане клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності було призначене до підготовчого судового засідання, згідно вимог ч. 1 ст. 314 КПК України 2012 року.

В підготовочму судовому судовому засіданні прокурор просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. ст. 285-287 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказаний злочин, а кримінальне провадження закрити.

ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю погодився з клопотанням прокурора, надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. ст. 285-287 КК України та підтвердив суду, що він не оспорює фактичні дані вчинення злочину, в якому він підозрюється, правильно розуміє значення своїх дій і просить звільнити його від кримінальної відповідальності з названих підстав.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000232 від 23.06.2013 року, приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України 2012 року.

ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що у листопаді 2012 року, знаходячись у місті Києві, вступив у попередню змову з невстановленими слідством особами, спрямовану на придбання ТОВ Сатекс Груп (код за ) з метою прикриття незаконної діяльності останнього та без наміру здійснення господарської діяльності, вчинивши при цьому дії по перереєстрації суб`єкта підприємництва - ТОВ Сатекс Груп (код за ).

Так, ОСОБА_4 , підписав Рішення №1 від 11.11.2012 власника ТОВ Сатекс Груп, згідно якого придбав ТОВ Сатекс Груп і нібито вніс до статутного 5000 гривень, які становлять 100% статутного капіталу підприємства. Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в офісному приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_5 , підписав статут ТОВ Сатекс Груп без наміру зайняття підприємницькою діяльністю, що передбачена вказаним статутом.

В подальшому, вищезазначені документи невстановленими слідством особами були передані до Печерської районної державної адміністрації в м. Києві для перереєстрації ТОВ Сатекс Груп.

Підписання ОСОБА_4 реєстраційних документів ТОВ Сатекс Груп дало змогу невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства.

Дії ОСОБА_4 , який перереєстрував ТОВ Сатекс Груп здійснювалися в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва, а саме:

- статті 1 Закону України Про підприємництво № 698-ХІІ від 02.07.1991 року, із змінами та доповненнями, яка визначає, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик діяльність з метою виробництва продукції, виконання робіт, чи надання послуг та заняття торгівлею з метою одержання прибутку;

- статті 14 Закону України Про підприємництво № 698-ХІІ від 02.07.1991 року, із змінами та доповненнями, яка визначає, що управління підприємством здійснюється відповідно до статуту на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна. Власник здійснює свої права по управлінню підприємством безпосередньо, або через уповноважені ним органи;

- пункту 3 статті 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16.07.1999 р., згідно якого власник, або уповноважена ним службова особа підприємства повинні організувати бухгалтерський облік на підприємстві та забезпечити фіксування здійснення всіх господарських операцій у первинних документах;

- пункту 1 статті 9 Закону України Про систему оподаткування №1251-ХІІ від 25.06.1991 р., із змінами та доповненнями, згідно якого підприємство повинно сплачувати до бюджету належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) в установлені законом терміни.

- статті 81 Цивільного Кодексу України, за якою юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

- статті 87 Цивільного кодексу України якою встановлено:

Для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

- статті 88 Цивільного кодексу України якою встановлено:

- у засновницькому договорі товариства визначаються умови передання товариству майна учасників.

- статті 89 Цивільного кодексу України якою встановлено:

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.

- статті 56 Господарського кодексу України якою встановлено, що суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.

- статті 57 Господарського кодексу України якою встановлено:

Установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.

В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умовипередачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону.

Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

- статті 57 Господарського кодексу України, якою встановлено, що суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

- статті 88 Господарського кодексу України якою встановлено, що учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.

- статті 89 Господарського кодексу України якою встановлено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства.

- статті 8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 755-IV від 15.05.2003 р., якою визначено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи, які подаються державному реєстратору, повинні містити відомості, передбачені законом.

- пункту 3 статті 8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 755-IV від 15.05.2003 р., відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, несуть засновники (учасники) юридичної особи.

- статті 24 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 755-IV від 15.05.2003 р., якою визначено, що для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору два примірники установчих документів. Частиною 4 цієї ж статті визначено, що у разі державної реєстрації юридичної особи, для якої законом встановлено вимоги щодо формування статутного фонду (статутного або складеного капіталу), крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ, що підтверджує внесення засновником (засновниками) вкладу (вкладів) до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) юридичної особи в розмірі, який встановлено законом.

- статті 4 Закону України Про господарські товариства N 1576-XII від 19.09.1991 р. якою визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 205 КК України, як фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

28.03.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, який свою вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі.

06.04.2015 року прокурор прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_3 подав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Санкція ч. 1 ст. 205 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин вчинений ним в листопаді 2012 року року,тобто перебіг давності строків притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, який вчинив ОСОБА_4 не зупинявся та не переривався, в зв`язку з чим строк притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205 КК України закінчився.

Згідно зі ст. 286 КПК України питання, щодо звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності віднесено до компетенції суду, при умові, що обвинувачений згоден на його звільнення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлені підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 288, 314, 369, 371 КПК України 2012 року, ст. 49 КК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205 КК України на підставі ст. 49 КК України звільнити, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000232 від 23.06.2013 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили через сім днів з моменту її проголошення, у разі не подачі на неї апеляції.

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі протягом 7 днів з дня її проголошення апеляційної скарги, через Печерський районний суд м. Києва.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та підозрюваному.

Суддя ОСОБА_1