У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Коновалова В.М.,

суддів

Кривенди О.В., Мороза М.А.,

за участю: прокурора

Сухарєва О.М.,

ОСОБА_1

розглянула
у судовому засіданні 20 вересня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області на
постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 9 грудня 2005 року, якою кримінальну
справу щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки м. Кам'янка Черкаської області, не судимої,

обвинуваченої
за ч. 1 ст. 367 КК України,

закрито
за відсутністю в її діях складу злочину.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

Органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачувалася в тому, що, працюючи начальником відділу державної виконавчої
служби Ізюмського місцевого управління юстиції, будучи посадовою особою, на
протязі 2001 року неналежно виконувала свої обов'язки через несумлінне
ставлення до них під час
виконання стягнення з Ізюмської нафтогазорозвідувальної експедиції
заборгованості по заробітній платні на користь громадян. Унаслідок службової
недбалості ОСОБА_1 громадянам була
спричинена матеріальна шкода на суму 2 675,35 грн.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування постановлених
судових рішень і закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв'язку із закінченням строків
давності. Вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367
КК України, і суд допустився помилки, закриваючи справу на підставі п. 2 ст. 6
КПК України. Стверджує, що міжрайонному
прокурору було безпідставно відмовлено в подачі апеляції на постанову
місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який
частково підтримав касаційне подання, ОСОБА_1, яка вважала постанову суду
законною й обґрунтованою і пояснила, що ніяких злочинних дій не вчиняла,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що воно підлягає задоволенню частково.

Відповідно до положень Закону України від 19 квітня 2000 року ”Про податок із доходів
фізичних осіб” норми Кримінального кодексу України щодо розміру шкоди, що
встановлюється у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, з 1 січня 2004
року слід визначати з урахуванням установленої податкової соціальної пільги.

Згідно з вимогами ст.ст. 4, 5 КК України, рішення Конституційного Суду
України від 19 квітня 2004 року “Про зворотну силу кримінального закону у часі”
злочинність і караність діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час учинення
цього діяння.

Злочин ОСОБА_1 учинено у 2001 році, у цей рік неоподатковуваний мінімум
доходів громадян складав 17 грн., а значна шкода мала бути не меншою, ніж 1 700
грн. Унаслідок службової недбалості ОСОБА_1 громадянам була спричинена
матеріальна шкода на суму 2 675,35 грн. Тому органами досудового слідства дії
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 367 КК України були кваліфіковані правильно.

Проте суд обставини справи не дослідив, обґрунтованість пред'явленого
ОСОБА_1 обвинувачення не перевірив, і закрив справу за відсутністю складу
злочину у попередньому судовому засіданні на підставі помилкового висновку, що
завдана шкода не створює складу злочину.

Тому зазначена постанова, на думку колегії суддів, є необґрунтованою і
поспішною.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора підлягає частковому задоволенню,
зазначена постанова - скасуванню, а кримінальна справа - направленню на новий
судовий розгляд, під час якого суд має
ретельно перевірити доводи касаційного подання, всебічно, повно та об'єктивно
дослідити обставини справи і в разі доведеності винуватості ОСОБА_1 прийняти рішення, яке б точно відповідало вимогам
закону.

Керуючись ст.ст. 394-396
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

касаційне подання прокурора задовольнити частково.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 9 грудня 2005 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

С у д д і :

Коновалов В.М. Кривенда О.В. Мороз М.А.