Справа № 247/3355/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року Торезький
міський суд Донецької області

У складі головуючого суду
Пушнова О.О.

При секретарі Терехової Є.Г..

За участю прокурора Гребенюка Я.Є.

За участю потерпілої
ОСОБА_2

За участю обвинуваченого
ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Торезі
кримінальне провадження за
обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у с.
Зятківці, Гайсинського район,
Вінницької області, громадянин
України, українець, з
середньо-спеціальною освітою,
розлучений, не працюючий, не судимий,
який мешкає та зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164
ч.1, 263ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3, вчинив
злочин на території міста Тореза за
наступних обставин.

Так, він, згідно з рішенням
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 17 травня 2010 року
зобов'язаний до виплати аліментів на
утримання доньки - ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4
та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 280
гривень на кожну дитину, яка підлягає
індексації відповідно до закону,
щомісячно, починаючи з 24.02.2010 року і до
повноліття дітей. Після рішення
Гайсинського районного суду
Винницької області ОСОБА_3 аліменти
виплачував періодично та не в повному
обсязі. ІНФОРМАЦІЯ_7 року старша донька
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 досягла
повноліття, у зв'язку з чим, ОСОБА_3
згідно виконавчого листа № 2-224 від
17.05.2010 року повинен продовжувати
виплачувати аліменти на молодшу доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 280 гривень
щомісячно і до досягнення останньою
повноліття. 08.11.2011 року був
попереджений про кримінальну
відповідальність за ухилення від
сплати аліментів по ч. 1 ст. 164 КК
України, але незважаючи на це ОСОБА_3
продовжив аліменти виплачувати
періодично, а починаючи з 22.01.2013 року та
по 15.10.2013 року, ОСОБА_3 діючи умисно, із
корисливих мотивів, з метою ухилення
від удержань по виконавчому листу,
тривалий час. систематично, злісно
ухилявся від сплати аліментів, будучи
працездатним, офіційного міста праці
не має. у Торезькому міському центрі
зайнятості не значиться, із питанням
працевлаштування не звертався, про
свої доходи у відділ державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції не повідомляв чи
переховує їх, добровільної допомоги на
утримання дитини не надає, у вихованні
участі не приймає, тим самим злісно
ухиляється від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
неповнолітньої доньки. У результаті
злісного ухилення від сплати аліментів
на утримання неповнолітньої дитини за
ОСОБА_3 утворилась заборгованість по
аліментах у період часу з 22.01.2013 року по
15.10.2013 року, що в грошовому вираженні
складає 2465,80 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3, приблизно у
лютому 2013 року, знаходився у вугільному
сараї, розташованому у дворі будинку
АДРЕСА_1, де виявив предмет
циліндричної форми з надписом на
лицевій частині «Амоніт» та діючи
умисно, не маючи передбаченого законом
дозволу на здійснення законних дій з
бойовими припасами, в порушення
Інструкції «Про порядок виготовлення,
придбання, зберігання, обліку
перевезень та використання
вогнепальної, пневматичної і холодної
зброї, а також боєприпасів до зброї та
вибухових матеріалів», затвердженої
наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року;
а саме пункту 3 статті 2 «Про порядок
видачі дозволів на виготовлення,
придбання, зберігання, перевезення
зброї, боєприпасів, вибухових
пристроїв і вибухових речовин,
матеріалів»; статті 7 «Про облік
власників зброї та вибухових
пристроїв, а також вибухових
матеріалів»; статті 8« Про основні
положення виготовлення, придбання
зберігання перевезення зброї,
боєприпасів, вибухових пристроїв,
матеріалів, речовин »; статті 9« Про
порядок придбання зброї, боєприпасів,
вибухових пристроїв, матеріалів,
речовин »; розділ 3« Придбання,
зберігання, перевезення, облік і
використання вибухових матеріалів »:
статті 15« Зберіганні вибухових
матеріалів» Постанови Верховної Ради
України« Про право власності на окремі
види майна »від 17.06.1992 року, а саме
доповнення № 1 до вищевказаного
постанови «Перелік видів майна, яке не
може знаходиться у власності громадян
на території України»; Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження положення про дозвільну
систему» від 12.10.1992 року, а саме стаття 2
«Перелік зброї і вибухових речовин і
пристроїв, які контролюються
дозвільною системою »; стаття 4« Право
власності на окремі види зброї і
боєприпасів»; стаття 9« Про порядок
видачі дозволів на виготовлення,
придбання, зберігання, обліку, охорони,
перевезення, використання предметів
матеріалів і речовин»; стаття 15
«Відповідальність за порушення
порядку виготовлення, придбання,
зберігання, перевезення, обліку і
використання предметів, на які
поширюється дозвільна система», став
зберігати за місцем свого мешкання з
метою подальшого використання. 30.05.2013
року ОСОБА_3 вирішив використати
знайдену ним вибухову речовину для
здобуття риби на водоймищі м. Тореза, з
метою цього взяв вказаний вище предмет
циліндричної форми з надписом на
лицевій частині «Амоніт» та спрямував
до кар'єру м. Тореза. 30.05.2013 року ОСОБА_3
знаходився в районі вул.. Пригородній м.
Тореза та розпивав спиртні напої, у
зв'язку з чим працівниками міліції
Торезького МВ ГУМВС на останнього було
складено адміністративний протокол за
ст. 178 КУпАП та в ході огляду особистих
речей та речей, які знаходяться при
ОСОБА_3, в поліетиленовому пакеті
виявлено та вилучено предмет
циліндричної форми з надписом на
лицевій частині «Амоніт», який згідно
висновку експерта № 56/164 від 07.06.2013 року,
є вибуховою речовиною у вигляді
конструктивно - оформленого заряду
(патрону) - амоніту, вибуховим пристроєм
амоніт не є, вибухова речовина амоніт
відноситься до групи бризантних,
пониженої потужності, класу аміачно -
селітрових, даний амоніт промислового
(заводського) виробництва, загальною
вагою (брутто) 318 грами, наданий на
експертне дослідження амоніт для
виробництва вибуху від детонірующего
імпульсу електродетонатора придатний.
Зазначену вибухову речовину ОСОБА_3
зберігав з метою подальшого особистого
використання.

У пред'явленому обвинуваченні
обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в
скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 164
ч. 1, 263 ч. 1 КК України визнав повністю і
суду пояснив, що згідно з рішенням
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 17 травня 2010 року
зобов'язаний до виплати аліментів на
утримання доньки - ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4
та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 280
гривень на кожну дитину, яка підлягає
індексації відповідно до закону,
щомісячно, починаючи з 24.02.2010 року і до
повноліття дітей. Однак аліменти
виплачував періодично не в повному
обсязі. ІНФОРМАЦІЯ_7 року старша донька
ОСОБА_1, досягла повноліття, та він
повинен виплачувати аліменти на
молодшу доньку ОСОБА_5, у сумі 280 гривень
щомісячно і до досягнення останньою
повноліття. Однак аліменти виплачував
періодично у зв'язку з тим, що не мав
постійного місця роботи.
Зобов'язується найближчим часом
погасити всю заборгованість. Що
стосується амоніта, то приблизно у
лютому 2013 року, у вугільному сараї, який
знаходиться у дворі його будинку
АДРЕСА_1, він виявив предмет
циліндричної форми з надписом на
лицевій частині «Амоніт», який
зберігав з метою особистого
використання. У скоєному розкаюється,
просить суд його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї
провини і свідчень, винність ОСОБА_3 у
скоєнні інкримінованого йому злочину
підтверджується і іншими фактичними
доказами справи, які всіма учасниками
судового розгляду визнані, ніким не
оспорюються, у відповідності зі ст. 349
КПК України, суд визнав недоцільними їх
дослідження. При цьому судом з'ясовано,
чи правильно розуміють підсудний та
інші учасники судового розгляду зміст
цих обставин, чи немає сумнівів у
добровільності та істинності їх
позицій, а також роз'яснено, що у такому
випадку вони будуть позбавлені право
оспорювати ці фактичні обставини
справи та розміру цивільного позову в
апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що
фактичні обставини справи та розмір
цивільного позову підтверджені
наявними у справі доказами, які не
вимагають дослідження в ході судового
розгляду справи, суд, зберігаючи
об'єктивність і неупередженість, також
визнає фактичні обставини справи та
розмір цивільного позову доведеними.

Вивчаючи особу винного, судом
встановлено наступне ОСОБА_3 раніше не
судимий, на обліку у лікаря нарколога
та психіатра не стоїть та за допомогою
не звертався, за місцем мешкання
характеризується зразково.

Сукупність доказів, що
узгоджуються між собою дають суду
підстави кваліфікувати дії ОСОБА_3 за
ст. 164 ч. 1 КК України - як злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання неповнолітньої
дитини - аліментів.

за ст. 263 ч. 1 КК України - як
незаконне зберігання вибухових
речовин.

При визначенні виду та розміру
покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_3
провину визнав повністю, розкаявся у
скоєному як обставини які пом'якшують
покарання, обтяжуючих обставин в ході
судового слідства не встановлено.

Враховуючи ці обставини,
ступінь і характер суспільної
небезпеки вчиненого злочину, особу
обвинуваченого, раніше не судимий,
провину свою визнав повністю, на
диспансерному обліку у лікаря
психіатра та нарколога не стоїть,
характеризується зразково, тому суд
вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе
без ізоляції його від суспільства, та
звільнити його від відбування
покарання з випробуванням, що буде
достатнім для виправлення
обвинуваченого та попередження
здійснення ним нових злочинів

Керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні
злочинів, передбачених ст..ст. 164ч.1, 263ч.1
КК України і призначити йому покарання

за ст. 164ч.1 КК України у вигляді 100 годин
громадських робіт

за ст. 263ч.1 КК України у вигляді 2 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначити
покарання ОСОБА_3 у вигляді 2 років
позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_3 від
призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку ОДИН рік не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього судом обов'язки,
передбачені ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органам кримінально -
виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи;

- періодично з'являтися для реєстрації
в орган кримінально-виконавчої
інспекції.

Вирок набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги, вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може
бути подана апеляція в апеляційний суд
Донецької області через Торезький
міський суд протягом 30 діб з дня його
проголошення, а засудженим, який
перебуває під вартою, - в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору. Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку. Учасникам судового
провадження, які не були присутніми в
судовому засіданні, надіслати копію
судового рішення не пізніше наступного
дня після ухвалення.

Суддя

Пушнов О.О.