Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3117/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 03.03.2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Копище Олевського району Житомирської
області, українця, громадянина України, із
середньо-спеціальною
освітою, одруженого, помічника
начальника варти військової частини НОМЕР_1 ,
зареєстрованого
в АДРЕСА_1 ,
та проживаючого в
АДРЕСА_2 , не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем Національної гвардії України, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 11, 12, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно не з`являвся до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , вчасно без поважних причин у період з 15.02.2015 р. по 04.03.2015 р.
Так, встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 2 від 03.01.2013 р. сержанта ОСОБА_5 , стрільця 1-го комендантського відділення комендантського взводу роти бойового забезпечення призваного на строкову військову службу 22 червня 2012 року ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Під час проходження військової служби сержант ОСОБА_5 повинен керуватися вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 12, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.
Усупереч вищевказаних вимог, сержант ОСОБА_5 порушив встановлений порядок проходження військової служби та не з`явився до військової частини НОМЕР_1 вчасно без поважних причин за наступних обставин.
Відповідно до графіку чергувань, 15.02.2015 р. сержант ОСОБА_5 повинен був заступити у добовий наряд на Головне управління Національної гвардії України №2. З даним графіком військовослужбовець був ознайомлений.
14.02.2015 р. старший лейтенант ОСОБА_6 особисто телефонував сержанту ОСОБА_5 для того, щоб нагадати йому, що він заступає в добовий наряд, але останній виявив небажання, як заступати у добовий наряд, так і проходити військову службу.
У подальшому, 15.02.2015 р. сержант ОСОБА_5 не з`явився до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для заступання у добовий наряд на Головне управління Національної гвардії України №2. Після чого старший лейтенант ОСОБА_6 по команді доповів начальнику штабу про невихід військовослужбовця на службу.
Організованими пошуками встановити місцезнаходження сержанта ОСОБА_5 не представилось можливим.
04.03.2015 р. приблизно о 10 год. 30 хв. сержант ОСОБА_5 самостійно з`явився до військової прокуратури Київського гарнізону із зізнанням та щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення. Документів, що підтверджують поважні причини не з`явлення не надав.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб.
Під час досудового розслідування між старшим прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 16 березня 2015 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст. 407 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Внаслідок злочину у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 16 березня 2015 року по кримінальному провадженню №0000052 від 03.03.2015 року про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 і ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України та призначити йому узгоджене покарання по цій статті у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 (одну тисячу сімсот гривень 00 коп.) грн.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва протягом 30 діб із моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1