гСправа № 187/218/15-к Провадження №1-кп/0187/53/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2015 року смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки
м. Вільногірська Дніпропетровської області,
українки, громадянки України, не працюючій,
одруженій,освіта вища, мешкає АДРЕСА_1
обвинуваченої в скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3, ст.15, ч.1 ст.368-4 КК України
В С Т А Н О В И В
24 лютого 2015 року о 11.00 годині ОСОБА_4 , звернулася до приватного нотаріусу Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 , який не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але провадить професійну діяльність пов`язану з наданням публічних послуг з проханням допомогти їй в посвідченні та видачі довіреності на ім`я ОСОБА_7 від імені ОСОБА_8 на право розпорядження квартирою без відома власника ОСОБА_8 , заднім числом та без безпосередньої участі останнього.
24 лютого 2015 року приблизно о 12-00 годині, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на підкуп особи, яка надає публічну послуги, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в приміщені робочого кабінету нотаріуса ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , під час чергової зустрічі з ОСОБА_6 продовжила словесно переконувати його у необхідності вчинення ним дій з використанням наданих повноважень в інтересах третіх осіб, які полягали в посвідченні та видачі нотаріусом довіреності на ім`я ОСОБА_7 від імені ОСОБА_8 на право розпорядження квартирою задніми числами без його безпосередньої участі.
Після цього, ОСОБА_4 в якості винагороди за вчинення нотаріусом вищевказаних дій, тобто посвідченні та видачі довіреності від імені ОСОБА_8 на право розпорядження квартирою без відома ОСОБА_8 намагалася передати грошові кошти ОСОБА_6 , однак ОСОБА_4 свій злочинний умисел довести до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками міліції під час передачі грошових коштів нотаріусу.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані по ч. З ст. 15, ч.1 ст. 368-4 КК України (в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014), тобто незакінчених замах на підкуп особи, яка надає публічні послуги: надання нотаріусу неправомірної вигоди за вчинення ним дій, з використанням наданих йому повноважень в інтересах третьої особи.
Будучи допитаною в якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення не оспорювала та пояснила, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, скоїла інкриміноване їй кримінальне правопорушення, при цьому пояснила, що в скоєному щиро кається, просить затвердити угоду між ним та прокурором.
В судовому засіданні встановлено, що між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 25 лютого 2015 року укладено угоду про визнання обвинуваченою винуватості, відповідно до якої сторони погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.368-4 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 4505 грн ( 265 неоподаткованих мінімумів доходів громадян) та зі спеціальною конфіскацією на підставі ст. 96-2 КК України.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відсутні підстави, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, а саме: умови угоди не суперечать вимогам КПК України, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.368-4 КК України, які відповідно до ч.2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення вищезазначеної угоди; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; у суду не має підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, оскільки допитана в судовому засіданні обвинувачена підтвердила факт укладення угоди; є очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; існують фактичні підстави для визнання винуватості.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 25 лютого 2015 року між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 .
ОСОБА_9 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст.368 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 4505 грн із спеціальною конфіскацією грошових купюр номіналом 100 доларів США серії 52322004 , 69765557, 08330664, купюру номіналом 10 доларів США серії 17900147, дві купюри номіналом 20 доларів США серії 95911427, 756511882, одну купюру номіналом 50 доларів серії 55674155 на користь держави.
Речові докази два диски з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1