Справа № 495/1934/15-к

ВИРОК
16.04.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Випасне, Білгород-Дністровського району, громадянки України, українки, освіта середня, розлученої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимої:
- 24.05.1999 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.140 ч.2 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 25.05.1998 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 140 ч.2 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі з конфіскацією майна,
- 12.03.2003 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 185 ч.3, ст. 15 ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України на 3 (три) роки та 2 місяці позбавлення волі,
- 20.11.2006 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі,
- 08.02.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.1 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України на 3 (три) роки та 6 місяців позбавлення волі,
- 03.03.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки та 6 місяців позбавлення волі;
зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2 КК України,-
сторони кримінального провадження:
старший прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4
обвинувачена ОСОБА_3
09 грудня 2014 року приблизно о 15 годині 20 хвилин обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись на автобусній зупинці пасажирської посадки на автобус сполученням Білгород-Дністровський-Випасне, розташованої по вул. Московській, 58, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, з корисливою метою та чітким умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з кишені куртки потерпілої ОСОБА_5 таємно викрала мобільний телефон Nokia RM-980, який належав останній. Після чого обвинувачена ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь, а саме: мобільний телефон Nokia RM-980 вартістю 300 гривень; micro CD карту пам`яті на 1Гб вартістю 40 гривень; sim-картку мобільного оператора «Киівстар», вартістю 10 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було; sim-картку мобільного оператора «Life», вартістю 10 гривень, на рахунку якої було 43 гривні. Всього обвинувачена ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 403 гривні.
Далі, 21 березня 2015 року приблизно о 16.00 годині обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись при виході з приміщення магазину «Продукти» ПП «Безпрозванних», розташованого по вулиці Ізмаїльській 131-а, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, з корисливою метою та чітким умислом направленим на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу з поліетиленового пакета відкрито викрала жіночу косметичку, яка належала потерпілій ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину обернувши викрадене у свою користь, а саме: жіночу косметичку, вартістю 20 гривень; пластикову картку КБ «ПриватБанк», на рахунку якої були грошові кошти в розмірі 150 гривень; грошові кошти в розмірі 1385 гривень. Всього обвинувачена ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1555 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_3 провину визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням доказів, які характеризують її особистість.
Обвинувачена ОСОБА_3 погодилась з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом, дослідженням доказів, які характеризують її особистість. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінальних правопорушень.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила наступне. 09 грудня 2014 року у другій половині дня вона, знаходячись на автобусній зупинці пасажирської посадки на автобус, яка розташована в м. Білгород-Дністровський сполученням Білгород-Дністровський-Випасне, викрала з кишені куртки потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон Nokia. Після чого вона з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась викраденим на свою користь. 21 березня 2015 року у другій половині дня вона, знаходячись при виході з приміщення магазину «Продукти» (ПП «Безпрозванних»), розташованого по вулиці Ізмаїльській 131-а, м. Білгород-Дністровський де з поліетиленового пакета відкрито викрала жіночу косметичку, яка належала потерпілій ОСОБА_6 . В косметичці знаходилась пластикова картка КБ «ПриватБанк», на рахунку якої знаходилось 150 гривень, а також грошові кошти в розмірі 1385 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась на власний розсуд. На даний час потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вона повністю відшкодувала заподіяну матеріальну шкоду, претензій будь-якого характеру до неї потерпілі не мають. У скоєному щиро розкаялась, просила її суворо не карати.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинувачену ОСОБА_3 у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях та кваліфікує її дії:
· за ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
· за ст. 186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчинених нею кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, її стан здоров`я, розлучена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 претензій до неї не мають, завдана шкода потерпілим відшкодована повністю, враховується думка потерпілих щодо призначення обвинуваченій покарання на розсуд суду (а.с. 9, 31-35, 37, 37-43).
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності. Останній раз була засуджена 03.03.2015 року на 2 роки та 6 місяців позбавлення волі, але після ухвалення вироку 21.03.2015 року знову вчинила новий злочин. Суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачена ОСОБА_3 не має бажання ставати на шлях виправлення.
Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що її виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за фактом скоєння крадіжки 09.12.2014 року у потерпілої ОСОБА_5 відповідно до ст. 70 ч.1, ч.4 КК України за сукупністю злочинів, оскільки 03.03.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області був ухвалений відносно неї вирок. Суд приходить до висновку, що обвинувачена вчинила злочин до постановлення попереднього вироку.
З урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_3 провину у скоєнні кримінальних правопорушень визнала повністю, посередньо характеризується за місцем мешкання, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, відшкодувала завдану шкоду потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та вони не мають до неї претензій, суд вважає за можливе застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України та призначити їй основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті 186 ч.2 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за фактом скоєння крадіжки майна потерпілої ОСОБА_6 21.03.2015 року, то суд застосовує положення ст. 71 КК України та вважає призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом складання покарань, приєднати частково не відбуту частину покарання відповідно до попереднього вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2015 року.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 70 КК України обвинуваченій ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання по новому вироку від 16.04.2015 року більш суворим покаранням за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2015 року та остаточно призначити до відбування покарання 2 (два) роки та 6 (шість) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом частково складання покарань приєднати частково невідбуту частину покарання у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2015 року та остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 на стадії досудового слідства не обирався.
Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_3 обчислювати з моменту її фактичного затримання та направлення до відбування призначеного покарання.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

.

Копію вироку негайно видати обвинуваченій та старшому прокурору.

СУДДЯ