Справа № 149/881/15-к
Провадження №1-кп/149/97/15
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
08.07.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадженням за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не одруженої, не працюючої, освіта середня, уродженки м. Хмільника Вінницької області, місце проживання зареєстровано за адресою - АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючій по АДРЕСА_2 , раніше судимої: 28.07.1999 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 81 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, в силу ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 680 гривень; 22.02.2007 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 05.07.2010 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 297 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільненої від відбування з іспитовим строком 2 роки; 24.12.2010 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі, в силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків засуджена до 4 років обмеження волі; умовно-достроково звільнена 06.08.2013 року за рішенням Орджинікідзевського міського суду Дніпропетровської області , -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2015 року за № 0000163,- В С Т А Н О В И В:

10 березня 2015 року о 09.30 годині в місті Хмільнику Вінницької області, ОСОБА_4 перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_3 , таємно, умисно, повторно, з метою крадіжки чужого майна шляхом вільного доступу вчинила крадіжку бувших у використанні речей, а саме: чугунної сковорідки вартістю 110 гривень; алюмінієвого друшляка, вартістю 40 гривень; алюмінієвої миски, вартістю 80 гривень, чим завдала ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 230 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені зазначеного злочину визнала повністю та показала, що 10 березня 2015 року в місті Хмільнику, прийшла до будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , де разом з ним та його батьком випили. Перед цим вона зустріла знайому ОСОБА_6 , яка запитала у неї, чи не має у неї за ціною металолому якогось посуду, вона відповіла що немає, але знає де є. Скориставшись тим, що перебуває у будинку ОСОБА_5 , який в той час заснув, вона винесла з будинку чугунну сковорідку, алімінієвий друшляк та алюмінієву миску, які віднесла і здала ОСОБА_6 по ціні металолому. За це вона від ОСОБА_6 отримала 30 гривень. За отримані кошти купила сигарети та спиртні напої. Не заперечує щодо визначеної вартості викраденого майна в обвинувальному висновку. Розкаюється в тому, що скоїла.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачена ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності її позиції. Одночасно, обвинуваченій ОСОБА_4 , роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. ОСОБА_4 заявила, що не заперечує, проти того, щоб суд не досліджував докази щодо тих обставин, які нею визнаються.

Крім повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , під час судового розгляду, її вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які за заявою обвинуваченого, крім показів самої обвинуваченої, наданих нею в судовому засіданні, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Аналізуючи покази обвинуваченої, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачена ОСОБА_4 надала чіткі та послідовні покази стосовно обставин вчинення інкримінованого їй злочину, вказуючи на способи, мотиви їх вчинення. Надані обвинуваченою покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 охоплюються складом злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому суд кваліфікує її за ч. 2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є вчинення повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка негативно характерзується за місцем проживання, суд вважає, що її виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити покарання у виді арешту.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду не обиралися, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_4 немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не за"являвся.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-29, 100, 349, 369-371, 373-375, 392-395 КПК України, ст.ст. 12, 65, 66, 67, 185 КК України,
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді арешту строком п"ять місяців.

Речові докази у кримінальному провадженні - чугунну сковорідку, алімінієвий друшляк, алюмінієву миску, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області, повернути спадкоємцям померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1