Кримінальне провадження 1-кп/760/524/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 від 25 лютого 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого Солом`янським районним судом м. Києва від 25.04.2013 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі.

13.06.2014 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 маючи не зняту, та не погашену в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став, та знову повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так він, 25.02.2015 року приблизно о 14:30 год., перебуваючи в приміщенні аудиторії №303, корпусу №18, НТУУ «КПІ», по вул. Політехнічній 37 в м. Києві, помітив біля столу сумку з ноутбуком, яка належать ОСОБА_4 вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, а саме ноутбук марки «Asus» модель «UX 32 A».

Реалізуючи свій злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні аудиторії №303, корпусу №18, НТУУ «КПІ», по вул. Політехнічній 37 в м. Києві взяв сумку, яка матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_4 не має з ноутбуком марки «Asus» модель «UX 32 A» вартістю 7500 гривень, який в цей час знаходився біля столу, після чого направився до виходу із аудиторії.

Утримуючи при собі викрадене майно ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 7500 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 , своїми умисними діями які виразились в повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Потерпілим від кримінального правопорушення являється ОСОБА_4 якому завдано матеріальний збиток на загальну суму 7500 грн. Цивільний позов не заявлявся, оскільки викрадене майно повернуте.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України до суду надійшла угода від 13 березня 2015 р. про примирення між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому злочині, в суді обвинувачений визнання ним вини підтвердив.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

ОСОБА_6 із запропонованою видом та мірою покарання згоден, прокурор, проти затвердження угоди не заперечував.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в судовому засіданні обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

Потерпілий також беззастережно підтримав угоду.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема вимогам ст. 471 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 13 березня 2015 р., укладену в м. Києві між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001810.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази ноутбук марки «Asus» модель «UX 32 A», який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити в його володінні та користуванні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особливості оскарження даного вироку визначені ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1