№612/859/14-к
1 кп /612/11/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
- прокурора ОСОБА_2 ,
- потерпілої ОСОБА_3 ,
- представника потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
- захисника адвоката ОСОБА_7 ,
при секретарі - ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Самара Близнюківського району Харківської області, українця, громадянина України, студента другого курсу Олександрівського професійного аграрного ліцею №148 Донецької області, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09 грудня 2014 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком тривалістю два роки.
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 26 серпня 2014 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись в гостях у ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , познайомився з раніше невідомою йому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка гралася своїм мобільним телефоном «Lenovo А-390». Побачивши мобільний телефон «Lenovo А-390», яким гралася ОСОБА_3 , ОСОБА_5 вирішив, шляхом застосування обману, незаконно заволодіти ним та обернути його на свою користь. Діючи з прямим умислом та керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 шляхом обману, попросив у ОСОБА_3 на декілька хвилин погратися належним їй мобільним телефоном «Lenovo А 390», не маючи дійсних намірів в подальшому повертати його власникові. ОСОБА_3 , не здогадуючись про дійсні наміри ОСОБА_10 , на прохання передала йому свій мобільний телефон «Lenovo А 390». Після цього ОСОБА_10 , заволодівши мобільним телефоном «Lenovo А-390», покинув місце вчинення злочину і в подальшому розпорядився викраденим телефоном за власним розсудом.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи НДЕКЦ ГУ МВС України в Харківській області №3369 від 16.10.2014 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo А-390» станом на 26.08.2014 становила 756 грн. 00 коп.
Матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_3 , завдана злочином, вчиненим ОСОБА_5 , склала 756 грн. 00 коп.
Крім того, 30 серпня 2014 року, ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо якого ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року застосовані примусові заходи виховного характеру, яка набрала законної сили, вирішили спільно, таємно викрасти чуже майно з погребу домоволодіння гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Після цього ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_13 з викраденим майном таємно покинули місце вчинення злочину і в подальшому розпорядилися ним за власним розсудом, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 750 грн. 53 коп.
У судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкременованих йому злочинів визнав повністю та пояснив наступне.
26 серпня 2014 року, після обіду він був у ОСОБА_9 в с. Садове. Там також була ОСОБА_16 з якою він і познайомився. У неї він побачив мобільний телефон марки «Lenovo А-390» і вирішив ним заволодіти. З цією метою попросив у ОСОБА_3 погратися належним їй мобільним телефоном. Наміру повертати їй телефон не мав. ОСОБА_3 дала йому телефон. Він його взяв та в подальшому намагався продати на ринку в м. Лозова.
Крім того, 30 серпня 2014 року, він та ОСОБА_11 , на пропозицію ОСОБА_11 , вирішили спільно вчинити крадіжку у батюшки ОСОБА_12 . З цією метою вони прийшли до території домоволодіння ОСОБА_12 . На пропозицію ОСОБА_17 він залишився біля входу на територію домоволодіння на варті. ОСОБА_13 , через не зачинене вікно проник у будинок, а потім через деякий час таким же чином і повернувся. Там він викрав 3 пляшки коньяку та пляшку горілки а потім як виявилося і гроші.
Інші обставини, як вони викладені в обвинувальному акті, не заперечує. Висновки експертиз та їх калькуляцію, вартість викраденого не оспорює. У скоєному розкаюється.
Завдану шкоду потерпілому ОСОБА_12 не відшкодовував.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому суд обмежується допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів щодо його особи та речових доказів.
Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого повністю доказаною.
Дії ОСОБА_5 26.08. 2014 року, по епізоду заволодіння телефоном потерпілої ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.
Крім того дії ОСОБА_5 30.08. 2014 року, по епізоду вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 , суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст.12 КК України обвинуваченим ОСОБА_5 вчинені злочини середньої тяжкості (ч.2 ст. 190 КК України) та тяжкий злочин (ч.3 ст. 185 КК України).
Відповідно до ст.66 КК України обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий. Його батько помер. До вступу в ліцей проживав із матір`ю, вітчимом, братом та сестрою. Сім`я має власний будинок. Стосунки між членами сім`ї добрі, шкідливих звичок не мають. На цей час навчається на другому курсі Олександрівського професійного аграрного ліцею №148.Не одружений, військовозобов`язаний. На обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває (а.п.49-57,101).
Суд, враховуючи наведене, дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним злочинів, будучи неповнолітнім, наявність обставин які пом`якшують і відсутність обставин, що обтяжують покарання, його менш активну роль у вчиненні крадіжки у ОСОБА_12 , повернення мобільного телефону потерпілій ОСОБА_3 , письмову заяву потерпілого ОСОБА_12 про те, що він жодних претензій до ОСОБА_5 не має, приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 буде покарання тільки у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім того судом установлено, що вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09.12. 2014 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України із іспитовим строком 2 роки.
Приймаючи до уваги, що теперішні злочини ОСОБА_5 вчинені до винесення вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 09.12. 2014 року, суд, на підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднує покарання за попереднім вироком.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки наявність зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, не свідчить про те що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Також суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, звільняючи його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України.
Відповідно до п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався і відсутні підстави для його обрання до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (а.п.14,88).
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України (а.п. 23).
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України,суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк два роки;
- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді три роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, до призначеного покарання частково у вигляді одного року позбавлення волі, приєднати невідбуту ОСОБА_5 частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09.12. 2014 року і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки.
Згідно п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Речові докази: мобільний телефон «Lenovo А-390», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_3 , залишити їй як власнику.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, щодо ОСОБА_5 не обирати.
Стягнути із засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Самара Близнюківського району Харківської області, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не працюючого, навчається в Олександрівському професійному аграрному ліцеї №148 Донецької області, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи:
- №3369 від 16.10. 2014 року в сумі 293 (двісті дев`яносто три) гривні 40 коп.;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1