Провадження № 1-кп/161/571/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 10 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002108, що надійшов з прокуратури м.Луцька 05.08.2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковеля Волинської області, українця, гр.України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого за цією ж адресою), раніше судимого:

1.23.09.2010 р. Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 70 до 6 місяців арешту, звільненого 05.01.2011 р. по відбуттю строку покарання;

2.10.10.2012 р. Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк 2 роки;

3.18.05.2013 р. Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання 16.06.2014 р. на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 р.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 , повторно, 14.07.2015 року близько 15.00 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати ноутбук марки «Lenovo G500S» серійний номер СВ 29080511, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №172 від 28.07.2015 р., 5640 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, вчинено повторно.
Під час підготовчого судового провадження між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , зокрема, 10.08.2015 року укладено угоду про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілої, оскільки збитки повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав винність у скоєнні інкримінованого злочину. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.2 ст. 185 КК України - у виді арешту строком на 3 місяці.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст.65, 60 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 10.08.2015 року у кримінальному провадженні №0002108, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.2 КК України, призначивши покарання 3 (три) місяці арешту.
Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.
Речові докази ноутбук марки «Lenovo G500S» серійний номер СВ 29080511, що переданий на зберігання потерпілій - залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в доход держави 920 (дев`ятсот двадцять) грн. 70 (сімдесят) коп. судових витрат у справі за проведення товарознавчої та дактилоскопічної експертиз.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: