Провадження № 11-кп/780/446/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 27.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
27 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Поправка, Білоцерківського району, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 23 570 грн. завданої матеріальної шкоди та 75 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду, 19 жовтня 2014 року приблизно 11 год. 30 хв. ОСОБА_8 знаходився на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , де разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 вживали алкогольні напої, в ході яких, між ними виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, схопив кухонний ніж, який знаходився на столі, за яким він сидів разом з ОСОБА_8 та наніс йому удар ножем в область живота, чим заподіяв ОСОБА_8 згідно висновку СМЕ № 450д від 21.11.2014 року, тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні живота зліва в підребер`ї, від якої йде рановий канал спереду назад і проникає в черевну порожнину, по ходу якого ушкоджено шлунок, брижа та стінка попереко - ободової кишки, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, перекваліфікувати його дії на ст. 124 КК України, і визнати міру покарання без позбавлення волі. Також просить зменшити суму стягнення моральної шкоди до 30 000 грн.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам справи, а вирок незаконним - у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, твердить, що захищав своє життя від нападу потерпілого. Вказує на те, що він - людина похилого віку, в нього поганий стан здоров`я і п`ять років він може не дожити в містах позбавлення волі, та не зможе виплатити потерпілому стягнуті з нього кошти. Крім того, зазначає, що суд не взяв до уваги стан його здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , які просили судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну юридичну оцінку.

Судом першої інстанції, відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він захищався є безпідставними, оскільки висновки суду підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема:

· даними протоколу проведення слідчого експерименту, за участю потерпілого ОСОБА_8 від 17.11.2014 року, та фототаблицею до протоколу, з яких вбачається, що ОСОБА_8 знаходився за своїм місцем проживання та сидів на стільці, ОСОБА_7 підійшовши позаду нього вхопив за праве плече та звалив спиною на землю, після чого наступив коліном на праву руку та, вхопивши ножа двома руками, наніс один удар в область живота, потерпілий схопив рукою за лезо ножа, потім ОСОБА_7 наніс ще два удари в область грудної клітини після чого ОСОБА_8 втратив свідомість (а.с.46-51);

· аналогічними поясненнями потерпілого ОСОБА_8 ;

· згідно висновку експерта № 457/д від 25.11.2014 року не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , за обставин, які він вказував під час слідчої дії-слідчого експерименту від 17.11.2014 року (а.с.52);

· даними протоколу огляду місця події від 19.10.2014 року, та фототаблицями, які містять дані про те, що на території приватного будинку АДРЕСА_1 , були виявлені бурі плями. Окрім того, в протоколі детально зазначено планування території, розміщення речей та перелік виявлених та вилучених предметів та слідів (а.с.40-43);

Окрім того, з висновку експерта № 450/д від 21.11.2014 року при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_8 знайдені наступні ушкодження, а саме:

· рана на передній поверхні живота зліва в підребер`ї, від якої йде рановий канал спереду назад і проникає в черевну порожнину, по ходу якого ушкоджено шлунок, брижа та стінка попереко - ободової кишки;

· рана на грудях справа в ІІІ міжребер`ї передньопахвовій лінії від якої йде рановий канал зверху і сліпо закінчується в області 4 ребра;

· рана на передній поверхні грудей справа в області ареоли соска молочної залози;

· рана на передній поверхні грудей справа в області ключиці.

Описані ушкодження заподіяні гострим предметом, чим міг бути і клинок ножа, можливо в строк указаний у постанові.

Проникаюча колото-різана рана живота зліва відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпечності для життя внаслідок заподіяння.

Щодо виписки із медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 з записом травматолога станом на 20.10.2014 року про забій м`якої тканини лівої частини грудної клітини, то вона не містить в собі даних, які б вказували на причетність потерпілого до вказаного діагнозу. Це підтверджується показаннями потерпілого, ставити які під сумнів у колегії суддів немає підстав.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , під час нанесення ударів ножем в життєво важливі органи потерпілого, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо допустив настання цих наслідків, тобто його дії були умисними.

Із акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №451 від 28.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_7 на психічне захворювання не страждав, перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (т.1, а.с.62)

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, правильно призначивши вид та розмір покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України, суд першої інстанції залишив поза увагою обставини, які давали йому підстави для вирішення питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 є людиною похилого віку, хворіє, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, за свої 70 років життя не скоїв жодного правопорушення.

В ході апеляційного розгляду обвинувачений вину визнав, чистосердечно розкаявся, просив вибачення у потерпілого, збитки частково відшкодував, та зобов`язався в подальшому їх відшкодовувати.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України. Таке покарання відповідатиме вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, буде домірним скоєному та достатнім для перевиховання і виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 .

Рішення суду першої інстанції щодо вирішення цивільного позову належним чином вмотивовано у вироку і є правильним, оскільки прийнято судом у відповідності з діючим законодавством, з врахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав потерпілий у зв`язку з отриманням тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення. Колегія суддів вважає, що вказаний розмір завданої моральної шкоди відповідає вимогам розумності і справедливості, у зв`язку з чим доводи апелянта не є такими, що заслуговують на увагу та впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Тому, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги обвинуваченого підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, КПК України колегія суддів;-

У Х В А Л И Л А :
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року, щодо ОСОБА_7 - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

В решті вирок суду залишити без змін.

Головуючий
Судді