Справа № 199/6196/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2015 року м.Дніпропетровськ
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.203-2 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
29.12.2014 року до Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровська суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у нього приблизно у кінці червня 2013 року виник злочинний намір на здійснення господарської діяльності з надання населенню послуг у сфері грального бізнесу. Реалізуючи свій злочинний намір, 01.07.2013 року фізична особа ОСОБА_5 , використовуючи договір оренди № 608/13 на оренду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , завіз у вищевказане орендоване ним приміщення 23 гральних автомати, які раніше придбав у невстановленої особи. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, завідомо знаючи про дію Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року (зі змінами та доповненнями), в орендованому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , фізична особа ОСОБА_5 з 01.07.2013 року почав займатися гральним бізнесом, проводячи азартні ігри на встановлених у приміщенні гральних автоматах та надаючи можливість доступу до таких ігор. 04.08.2013 року при відпрацюванні працівниками Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області території Амур-Нижньодніпровського району, щодо дотримання вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року встановлено, що в період часу з 00:15 до 01:00 години у вищевказаному приміщенні, населенню надаються послуги грального бізнесу. В цей же день, в ході огляду нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено гральні автомати у кількості 23 штук фірми «Gaminator». Всі зазначені гральні автомати за своїм типом ідентичні та на них відсутні серійні номери. Згідно висновку експерта з інформаційної безпеки за № 116 від 18.09.2013 року, вказані пристрої, а саме: гральні автомати у кількості 23 штук, відносяться до електромеханічних пристроїв грального призначення для проведення азартних ігор. Таким чином, фізична особа ОСОБА_5 , достовірно знаючи про дію Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року (зі змінами та доповненнями), займався гральним бізнесом - провівши діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 203-2 КК України, як такі, що виразилися в наданні населенню послуг у сфері грального бізнесу. Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, підстав для повернення обвинувального акту не вбачав.
Захисник ОСОБА_4 вважав, що огляд приміщення по пр.ім.Газети «Правда»,91 працівниками міліції був проведений незаконно, в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 203-2 КК України, органами досудового розслідування не усунуті недоліки, які були зазначені в ухвалі Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровська від 17.09.2014 року, новий обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України і просив його повернути прокурору. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , додані матеріали, вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору прокуратури АНД р-ну м.Дніпропетровська, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Слідчий, складаючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 203-2 КК Українита прокурор, затверджуючи цей обвинувальний акт, не дотримались положень п.5) ч. 2 ст. 291 КПК України, що потягло за собою направлення до суду обвинувального акту, який не відповідає вимогам п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення здійснений без врахування загальних засад кримінального законодавства України, з посиланням на положення статті і частини статті закону України про кримінальну відповідальність без зазначення редакції цього закону, яка діяла на час вчинення суспільно-небезпечного діяння. Зокрема, злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України). Заборона на зайняття гральним бізнесом передбачена Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року, до якого вносилися зміни та доповнення, які змінювали визначення грального бізнесу та азартних ігор. Порушення особою цієї заборони є підставою для її притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому, за ст. 203-2 КК України кримінальна відповідальність настає лише за зайняття гральним бізнесом, який характеризується: а) певним місцем проведення азартної гри у казино, букмекерських конторах чи в інтерактивних закладах; б) певним засобом азартної гри на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера. Суб`єктом цього злочину визнається особа, яка досягла 16-річного віку і фактично виступає організатором зайняття гральним бізнесом. Це може бути службова особа суб`єкта господарської діяльності, підприємець або інша особа.
Проте, з обвинувального акту не зрозуміло, яким чином ОСОБА_5 , як фізична особа, організував гральний бізнес і яке відношення він мав до договору оренди приміщення АДРЕСА_3 . Це має суттєве значення для розуміння суті пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, оскільки для визначення в майбутньому допустимості доказів, зібраних під час досудового розслідування, необхідно з`ясувати сторони договору оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , відношення ОСОБА_5 до цього договору, аби суд та інші учасники судового провадження мали можливість визначити особу орендаря. Якщо ОСОБА_5 мав законне відношення до цього приміщення, оскільки оренда нежитлових приміщень дозволена законом і цей договір оренди на час вчинення суспільно-небезпечного діяння не був визнаний недійсним за рішенням суду, то лише він або орендар, як володільці цього приміщення в розумінні ст.397 ЦК України, мали право надати дозвіл на огляд або обшук цього приміщення, тобто проникнення до нього, оскільки ч. 1 ст.233 КПК України пов`язує можливість надання добровільної згоди на проникнення до приміщення особою, яка володіє цим приміщенням, що не є тотожним до поняття власності і статусу власника цього приміщення, який на підставі договору оренди тимчасово передав своє право володіння цим приміщенням або таке проникнення повинно було відбутися на підставі ухвали слідчого судді. Оскільки в реєстрі, доданому до обвинувального акта, відсутнє посилання на винесення ухвали слідчим суддею щодо дозволу на огляд приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , приймаючи до уваги, що в обвинувальному акті зазначено про огляд цього нежитлового приміщення та вилучення в ньому гральних автоматів, є незрозумілим виклад слідчим в обвинувальному акті підстав проведення такого огляду чи був він добровільним і хто надав такий дозвіл, чи був він примусовим і ким санкціонований. В обвинувальному акті не зазначено, чи було приміщення, яке займав ОСОБА_5 , переобладнано у казино, букмекерську контору чи в інший інтерактивний заклад.
Норма диспозиції ст. 203-2 КК України є бланкетною, яка для визначення наявності підстав притягнення до кримінальної відповідальності посилає до норм Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року з наступними змінами та доповненнями. Проте, в обвинувальному акті не зазначено, які саме норми цього закону порушив ОСОБА_5 , що безпосередньо впливає на розуміння караності дій, вчинених ОСОБА_5 . Невірне викладення слідчим норм законодавства, порушених обвинуваченим, ускладнює розуміння викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, що тягне за собою порушення права ОСОБА_5 на захист, допущене під час досудового слідства, оскільки обвинувальний акт складається в межах підозри, пред`явленої ОСОБА_5 на досудовому слідстві, а ця підозра, як слідує з обвинувального акту - не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.
Слідчий, формулюючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність також допустив порушення кримінального закону, оскільки в обвинувальному акті не зазначена редакції ст.203-2 КК України, яка інкримінована ОСОБА_5 , що також є порушенням його права на захист, оскільки ця норма з моменту її доповнення до КК України мала інший виклад санкції, ніж чинна норма, яка також доповнена додатковим покаранням.
Оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України, містить численні протиріччя, внаслідок яких грубо порушено право ОСОБА_5 на захист, суд вважає недоцільним призначення обвинувального акту до розгляду по суті, оскільки це матиме наслідком продовження порушення права ОСОБА_5 на захист, яке фактично здійснюється від обвинувачення, викладеного з явними і чисельними порушеннями, що є безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Також органами досудового розслідування не виконані в повному обсязі вказівки, які зазначені в ухвалі Амур-Нижньодніпровського райсуду міста Дніпропетровська від 17.09.2014 року і ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року у даному кримінальному провадженні - про конкретизацію і належний виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , у тому числі стосовно обгрунтованості і законних підстав проведення огляду 04.08.2013 року працівниками АНД РВ ДМУ нежитлового приміщення по пр.ім.Газети «Правда»; в акті не зазначено номер будинку, де проводився огляд, не зазначено хто конкретно ( сам ОСОБА_5 чи адміністратор), кому саме і які послуги грального бізнесу надавав у період часу з 00:15 до 01:00 годин 04.08.2013 року; не конкретизовано у чому полягають дії саме ОСОБА_5 по організації, проведенню та наданню можливості доступу до азартних ігор, його обізнаності про зазначені обставини.
Керуючись ст.ст.28,107,110,291,314 ч.3 п.3,369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію ухвали надати негайно після проголошення обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1