Справа № 727/2021/14-к
Провадження № 1-кп/727/126/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року Шевченківський райсуд м.Чернівці

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
та адвоката - ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 і ч.3 ст. 190 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 в період з 4 жовтня 2012 року по 12 листопада 2013 року надіслав електронною поштою з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 Саніну ОСОБА_6 (особа виступає під вигаданим ім.»ям у відповідності до ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 декілька листів, в яких запропонував останньому викрасти гроші з поточного рахунку №4856 промислово-технічної кампанії у вигляді ТОВ «Агромат» відкритого в КРД АТ «Райффайзен банк Аваль». До листа долучив електронні цифрові підписи посадових осіб ПТК ТОВ «Агромат», а саме директора ОСОБА_7 , головного бухгалтера ОСОБА_8 . У своєму листі він підбурював ОСОБА_9 до вчинення злочину. Однак, ОСОБА_9 не бажав здійснювати злочинний намір ОСОБА_10 і не використав їх у подальшому для викрадення коштів вказаної юридичної особи, зберігаючи їх у себе на електронній скриньці.
Крім цього, у листопаді 2013 року ОСОБА_5 у телефонній розмові звернувся до ОСОБА_9 з пропозицією про використання цих ключів у розкраданні грошових коштів ПТК ТОВ «Агромат». Діючи в рамках оперативного постачання, яке проводилося відповідно до ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», Управлінням СБУ в чернівецькій області, останній 12 листопада 2013 року направивши листа із цими ключами на електронну скриньку ОСОБА_5 , який у своїй відповіді та у телефонній розмові підтвердив, що дані ЕЦП є тими ж самими ключами, які він направляв йому восени 2012 року. Реалізуючи даний оперативно-розшуковий захід ОСОБА_9 15 листопада 2013 року 0 15.18 год. біля приміщення ПТК ТОВ «Агромат» (м.Київ, проспект Перемоги, 89А) була проведена уявна спроба викрадення грошових коштів з рахунку ТОВ «Агромат», на якому зберігалося 79742,54 грн. у присутності ОСОБА_5 , який у даній обстановці виявив свій стійкий намір використати ЕЦП, чим підтвердив свій злочинний умисл на викрадення грошових коштів, які були на рахунку, однак по незалежних від нього причинах його діяння, спрямовані на викрадення грошових коштів ТОВ «Агромат» не були доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі, хоча він виконав усі дії, які вважав необхідними.
11 лютого 2014 року між підозрюваним ОСОБА_5 та ст.прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби, державної прикордонної служби прокуратури Чернівецької області, радником юстиції ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись певних умов.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_11 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження.
Крім цього, при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення по ч.2 ст.15 ч.3 ст. 190 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі із звільненням ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 2 роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обумовлені обов`язки.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він розуміє наслідки укладення такої угоди, які роз`яснені йому головуючим.
Суд, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, вважає, що угода підлягає затвердженню, а ОСОБА_5 слід визнати винним за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 190 КК України.
До такого висновку суд дійшов виходячи з вимог ст.ст. 469 ч.4, 472, 473, 474, 475 КПК України, відповідно до яких угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути затверджена оскільки такі угоди можуть бути укладені у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 190 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, а обвинувачений розуміє права, наслідки укладання та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому суд доходить висновку про те, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, всі обставини справи, спосіб скоєння злочину, причини та умови, що спонукали його до цього та сприяли цьому, об`єм його обвинувачення, а також дані про його особу, те, що він до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується, вину свою визнав повністю та щиросердно кається у скоєному. При цьому також враховується наявність угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Крім того, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітню дитину, вину свою визнав повністю, щиросердно кається у скоєному, стан його здоров`я, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробовуванням.
Керуючись статтями 314, 315, 369, 370-374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
засудив:

затвердити угоду про визнання винуватості між ст.прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби, державної прикордонної служби прокуратури Чернівецької області, радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в 2 роки не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця свого проживання та періодично з`являтися туди для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати по проведенню експертиз в сумі 586,80 грн. (а.с.86, 193 Т.1)
Мірою запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський райсуд м.Чернівці протягом 30 днів з часу його проголошення, а засудженим в той же термін після отримання копії вироку.

Головуючий: