Справа №1-180
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року місто
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді Поповича С.
С. з участю
секретаря Черкес У. О. прокурора Кінаш М. А. захисника адвоката ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Івано-Франківська кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Мислів
Калуського району Івано-Франківської області,
жителя м. Івано-Франківськ, АДРЕСА_1, не одруженого, українця,
громадянина України, освіта
середня спеціальна, не працює, раніше судимого: вироком Івано-Франківського
обласного суду від 15 березня 1990 року визнаного винним та засудженого за ст.
ст. 117 ч. 4, 121 ч.2 КК України до дев'яти років
позбавлення волі у ВТК загального
режиму, звільнився з місць позбавлення
волі 24 травня 1996 року - умовно-достроково на 2 роки 4 місяці 24 дні, - за
ст. 153 ч. 2 КК України, -

установив:

Підсудний
вчинив задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням
фізичного насильства та погрозою його застосування, вчиненими повторно.

Злочини вчинено
за наступних обставин.

1. В
березні 2005 року, точної дати органом
досудового слідства не встановлено, в
одній із квартир буд. АДРЕСА_1, що у м.
Калуші, підсудний ОСОБА_2. з метою задоволення статевої пристрасті
неприроднім способом, погрожуючи
фізичним насильством та розправою визнаному потерпілим по справі ОСОБА_3, змусив останнього вступити з ним у статеві
зносини неприродним шляхом.

2.У
червні 2005 року, точної дати теж не
встановлено, підсудний ОСОБА_2. з метою задоволення статевої пристрасті
неприроднім способом, застосувавши
фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_3. привіз останнього в готель
„Кіндрат" в м. Калуші, де насильно та погрожуючи розправою змусив
останнього вступити з ним у неприродні статеві зносини.

3. В ніч
з 28 на 29 травня 2006 року, в квартирі
АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківську
підсудний ОСОБА_2. з метою задоволення
статевої пристрасті неприроднім способом застосувавши фізичне насильство та
погрожуючи розправою змусив визнаного потерпілим по справі ОСОБА_4. вступити з
ним у неприродні статеві зносини.

В
судовому зсіданні підсудний свою вину у вчиненні злочину не визнав та по суті
справи пояснив, що 28 травня 2006 року
він був в м. Івано-Франківськ, був вдома,
до нього ніхто не приходив,
тільки телефонували знайомі,
приблизно о 15-16 годині пішов в центр міста. О 17-19 годні заходив на
роботу до ОСОБА_5, бо хотів сказати, що їде в

Тернопіль, однак не сказав, бо перед тим поговорив зі своїм знайомим на
ім'я ОСОБА_7 і той порадив нічого їй не казати. В м. Тернопіль виїхав в цей же день о 20-21
годині автобусом "Івано-Франківськ-Київ". 29 травня 2006 року в
період часу з 12 до 16 години він зателефонував ОСОБА_6. і вони домовилися
зустрітися. Близько 17 години зустрілися в номері на другому поверсі в готелі
по вул. Бурдуляка, що в м.
Тернопіль. ОСОБА_6. приніс з собою пляшку вина та, можливо,
шоколад чи апельсин. Вони сиділи і спілкувалися. Про що саме не
пам'ятає. Потім вони пішли погуляли по місту,
побули в кафе на протязі 30-60 хв.. В кафе пив вино, а ОСОБА_6. пиво чи сік. З кафе ОСОБА_6.
поїхав додому, а він в готель. Це було
близько 20-22 години. Після того зв'язувався з ним 30 чи 31 травня 2006
року, щоб той забрав з автобуса
документи, блокнот, які мав передати підсудному його колега, оскільки думав, що сам не встигне взяти їх, бо тоді був за межами м. Тернопіль. Документи підсудному були потрібні, бо він мав їхати в м. Київ. Автобус мав бути 01 червня 2006
року, підсудний приїхав в Тернопіль до
того часу і встиг на автобус, але був
затриманий працівниками міліції з міста Івано-Франківська, опору він не чинив, не намагався втекти. З працівниками міліції
були ще четверо людей в цивільному - родичів потерпілого, які били його і казали йому, що він буде винен. Пояснював ОСОБА_6., що приїхав до м. Тернопіль на 3-4 дні по справах. Жінці не
повідомляв куди і на скільки він їде, їй
не дзвонив. На диктофон записував деякі розмови, які передавав слідчому, бо ряд осіб вимагали у нього гроші. Всі
касети з записами він передав,
залишилася тільки чиста касета. Однак він нікого не змушував говорити на
диктофон про відсудність претензій до нього. Звідки на ганчірці кров
потерпілого ОСОБА_4. йому невідомо,
вважає, що її туди могли
наляпати. Він також просив ОСОБА_5. через колегу передати документи. Звідки
потерпілому відома його адреса не знає. Пояснив суду, що потерпілого ОСОБА_3 він взагалі не знає.
Відповідно жодних протиправних дій з ним не чинив.

Допитаний
в ході досудового слідства як обвинувачений підсудний ОСОБА_2. свою вину в пред'явленому йому звинуваченні
теж не визнав та пояснював, що раніше
він проживав у м. Калуші, за адресою АДРЕСА_2. У його власному
користуванні був автомобіль марки „Опель
Кадет" синього кольору, який
він продав у 2005 році. Про те, що його
підозрюють у скоєнні даних злочинів він вперше дізнався від працівників
міліції. Даних злочинів він не вчиняв,
оскільки 28 травня 2006 року,
близько о 21 год.
виїхав по особистих справах у м.
Тернопіль, що може підтвердити
адміністратор готелю, який розташований
в м. Тернополі по вул. Бурдуляка,
11. В готель він приїхав 29 травня 2006 року близько о 00 год. 30 год. А особу на
прізвище ОСОБА_3 він не знає і вперше про нього чує. На запитання чи зберігав
він вдома, якісь розписки, ОСОБА_2.
відповів, що йому писали одну чи
дві розписки, які він зберігав дома у
барсетці. Розписки були написані з того приводу, що до нього по факту конфлікту ніхто немає
ніяких претензій (а.с. 57, 73 ).

Проте, незважаючи на невизнання вини самим
підсудним вона повністю доведена показами потерпілих, свідків,
матеріалами справи.

1. По
епізодах насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом у
березні та червні 2005 року стосовно потерпілого ОСОБА_3. :

Протоколом
усної заяви про злочин прийнятої від потерпілого ОСОБА_3. 20 червня 2006 року в
якій він вказав про вчинення щодо нього підсудним зазначених вище злочинів (
ах. 99).

Показами
допитаного в якості потерпілого ОСОБА_3. котрий 20 червня 2006 року, в ході досудового слідства, ствердив,
що зимою 2005 року він почав зустрічатись з дівчиною з сусіднього двору.
В цьому дворі у нього було багато товаришів. Вони час від часу зустрічались та
разом відпочивали. На початку березня 2005 року в буд. АДРЕСА_2 у м. Калуші поселився підсудний. З ним ОСОБА_3
познайомився в дворі будинку де той проживав,
коли відпочивав разом з друзями. Дану квартиру він мабуть винаймав. Час
від часу підсудний приходив у їхню компанію і всіх пригощав випивкою та
цигарками. В кінці березня 2005 року,
точної дати не пам'ятає, він
сильно посварився зі своєю дівчиною. Близько 02 год. ночі він повертався від неї додому. Коли він проходив
неподалік Калуського

районного відділення
міліції до нього на автомобілі темно-синього кольору марки „Опель Кадет"
під'їхав підсудний та запитав, чому він
такий сумний. ОСОБА_3 розповів йому, що
посварився з дівчиною, і той
запропонував поїхати з ним до нього додому та випити спиртного. На дану
пропозицію ОСОБА_3 погодився. Він сів у автомобіль і вони поїхали до підсудного
на квартиру. По дорозі вони заїхали в магазин,
де підсудний придбав пляшку горілки ємкістю 0, 7 літра. Автомобіль
підсудний припаркував неподалік відділення міліції і вони пішки пішли до нього
на квартиру. Прийшовши в квартиру, яка
розташована на третьому поверсі, в
буд. АДРЕСА_1 у м. Калуші,
номера не пам'ятає, підсудний
закрив за ними двері на замок, а ключ
кудись заховав. Після цього вони почали розпивати горілку, яку ОСОБА_2 придбав у магазині. ОСОБА_3
бачив, що ОСОБА_2 п'є спиртного менше як
він, однак не звернув на це особливої
уваги. Коли вони розпили дану пляшку горілки,
ОСОБА_3 відчув, що сильно
сп'янів. Тоді підсудний запропонував переночувати в нього, потерпілий відмовився. Підсудний сказав, що хоче вступити з ним в неприродні статеві
зносини, але він йому відмовив. Тоді
підсудний сказав, що у потерпілого немає
вибору, оскільки двері він не відкриє.
Після цього підсудний заспокоївся і ОСОБА_3 подумав, що він жартував. Вони разом лягли на одне
ліжко, так як окремого ліжка не було.
Вночі, коли ОСОБА_3 уже спав, то відчув,
що з нього знімають штани. Він прокинувся і побачив, що над ним стоїть підсудний, який намагається зняти з нього штани.
Потерпілий зрозумів його наміри і почав чинити опір та кричати. Підсудний рукою
закрив йому рота та сказав, якщо він не
припинить кричати, то він його вб'є.
ОСОБА_3 сильно перелякався і припинив кричати. Підсудний, погрожуючи фізичним насильством змусив його
зробити йому оральне задоволення. Після цього він зняв з ОСОБА_3 штани та нижню
білизну і останній знову почав чинити йому опір. Так як підсудний був
сильніший, то повалив ОСОБА_3 на диван
на спину та піднявши ноги на свої плечі почав його ґвалтувати неприроднім
способом. Потерпілий благав цього не
робити та сильно плакав, однак підсудний
його не слухав. Він ґвалтував його на протязі приблизно 20 хвилин, після чого ліг спати. ОСОБА_3 заснути не
міг, а просто лежав та плакав. Вранці
підсудний прокинувся і відчинив йому двері. Коли ОСОБА_3 уже виходив, підсудний сказав, що якщо він про це комусь розповість, то він його вб'є та поріже родичів. Дану
загрозу він прийняв реально, та й не
хотів, щоб про даний випадок хтось
дізнався, оскільки вважав, що більше цього не повториться. Після даного
випадку ОСОБА_3 більше місяця не виходив гуляти, а цілими днями сидів дома. Через місяць після
даного випадку, коли йшов по вулиці, до нього на автомобілі під'їхав підсудний і
сказав, щоб він сідав у салон, потерпілий відмовився. Підсудний сказав, що їм треба поговорити про той випадок, який стався раніше. ОСОБА_3 сів у автомобіль
і підсудний сказав, що йому треба
побачитись з дружиною. ОСОБА_3 не хотів їхати,
але підсудний пригрозив про все розповісти його знайомим. Вони поїхали в м. Івано-Франківськ, точної адреси не знає, зайшли в квартиру, вдома була дружина підсудного, яка бачила потерпілого. Підсудний сказав їй, що це його знайомий. Вони разом
пообідали, після чого повернулись в
Калуш. По дорозі він завіз його на пустир та сказав, що якщо він про даний випадок комусь
розповість, то він вб'є його і всіх
родичів. Крім цього сказав, щоб він не
думав звертатись в міліцію, оскільки
вона йому і так не допоможе. В кінці червня 2005 року, точної дати не пам'ятає, близько о 15 год. до нього додому знову прийшов підсудний, та сказав,
що потрібно поговорити. ОСОБА_3 не хотів з ним розмовляти, але той пригрозив, що розповість його знайомим про те, що сталося. Вони разом вийшли на вулицю і
пішли в кафе, де підсудний купив їм по
чашці кави. При розмові, підсудний питав
ОСОБА_3 чи він нікому не розповідав, що
сталося, потім викликав таксі. ОСОБА_3
сів у таксі думаючи, що воно відвезе
його додому. Підсудний сказав водію, щоб
він їхав до готелю „Кіндрат". Приїхавши під готель, ОСОБА_3 відмовився заходити в середину.
ОСОБА_2 схопив його за руку та пригрозив,
що сильно поб'є. ОСОБА_3 наляканий пішов за ним. ОСОБА_3 здогадувався чому вони приїхали в
готель, однак втекти від нього не
міг, бо сильно боявся. Підсудний зняв
номер і сказав, щоб ніхто не турбував.
Потім вони піднялися в номер і підсудний сказав щоб потерпілий роздягався. Він
відмовився і підсудний наніс йому удар рукою в обличчя. Сильно перелякавшись
ОСОБА_3 перестав чинити опір і він знову його

зґвалтував.
ОСОБА_3 тоді не кричав, а просто тихо
плакав. Того дня підсудний ґвалтував його близько однієї години. Після
того, як він перестав ОСОБА_3 ґвалтувати, то під диктовку заставив останнього написати
розписку, що він не має до нього ніяких
претензій. Коли ОСОБА_3 писав розписку,
то дізнався що прізвище підсудного - Смук. Потім вони вийшли з готелю і
підсудний сказав, що потерпілий може йти
додому, а сам зупинив мікроавтобус, який їхав у м. Івано-Франківськ і на ньому поїхав. З того
часу ОСОБА_3 більше підсудного не бачив і взагалі перестав ходити в той двір. В
міліцію він не звертався, бо не
хотів, щоб хтось знав про даний випадок.
ОСОБА_2 він без зусиль може впізнати (а.с.
102 ).

Потерпілий
ОСОБА_3. в судове засідання не прибув,
але подав суду заяву про те що хворий і свої покази дані при проведенні
досудового слідства підтримує, просить
покарати підсудного суворо згідно вимог чинного законодавства (а.с. 199).

Від подання
цивільного позову відмовився (а.с. 103 ).

Протоколом
пред'явлення фотознімків для впізнання від 02 червня 2006 року коли потерпілий
ОСОБА_3. серед інших фотознімків впізнав саме підсудного як такого, що його зґвалтував (а.с. 104).

По
епізоду насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом в
ніч з 28 на 29 травня 2006 року щодо потерпілого ОСОБА_4. вина підсудного
підтверджується :

Протоколом
усної заяви про злочин від 29 травня 2006 року прийнятої від ОСОБА_4. (
а.с. 5 ) та письмовим поясненням
потерпілого ОСОБА_8. від 29 травня 2006 року ( а.с. 8-9 ) в яких він одразу ж вказав, що в період часу з 23 год. 28 травня 2006
року по 06 год. 30 хв.
29 травня 2006 року невідома особа, по
імені ОСОБА_2, застосувавши фізичне
насильство, всупереч його волі вступила
з ним у неприродній статевий зв"язок,
конкретизував обставини вчинення злочину.

Протоколом
огляду місця події, а самеАДРЕСА_1 в
м. Івано-Франківську від 29 травня 2006
року з план-схемою до нього, де міститься опис місця події після скоєння
злочину з відображенням обставин, що
мали місце на той час (а.с. 6-7).

Показами
потерпілого ОСОБА_4. котрий в судовому засіданні ствердив, що 28 травня ввечері він приїхав з села.
Стояв і спостерігав за грою на ігрових автоматах. Через 15-20 хв. йому
представився підсудний і запропонував поїхати до нього аби взяти гроші і
повернутися, щоб ще пограти на
автоматах. Коли приїхали до підсудного то він закрив двері на ключ, запропонував випити вина, потерпілий відмовився, тоді підсудний вдарив його і той випив 2
стакани вина. Підсудний заявив аби він роздягався, відмовився,
однак підсудний пригрозив, що
поріже його, схопив рукою за шию і почав
розщіпати штани на потерпілому, той
пручався, однак підсудний стягнув з
нього штани і вступив з ним в статевий акт,
який тривав біля години-півтора. Він кричав, однак ніхто не чув. Через півгодини після
статевого акту підсудний ліг спати. Зранку він відчинив двері, вийшов в коридор та почав втікати. Підсудний
кричав йому, що міліція йому не
допоможе. До цього у потерпілого таких випадків не було. Після того як він
вийшов з під'їзду то запитав перехожого який це будинок. Сам одразу ж пішов до
брата, розповів йому все і пішов в
міліцію. Міліція взяла одяг його на експертизу. Сліди крові були на
ганчірках, які давав йому підсудний.
Потерпілий також ствердив, що підсудний
пропонував йому зґвалтувати якусь дівчину,
а той платитиме за це. Після злочину потерпілий не бачив підсудного.
Зустрів аж у міліції.

Показами
допитаного при проведенні досудового слідства в якості потерпілого ОСОБА_4.
котрий ствердив, що 28 травня 2006 року
близько 22 год. він
приїхав з с Терновиця, Тисменицького р-ну в м. Івано-Франківськ. У нього із собою була
відеокамера марки «Самсунг В-351», яку
він взяв у кредит в магазині «АБВ Техніка» за 1809 грн. Камера була у сумочці
із зарядним пристроєм. Приїхавши на
вул. Мазепи біля кільцевої розв'язки
він, не заходячи додому, підійшов до ігрового автомата, який розташований неподалік ринку, щоб подивитись як люди грають. Підійшовши до
однієї з сторін автомата, він помітив що
один молодий чоловік часто виграє. ОСОБА_4. став біля нього і почав
спостерігати за

його
грою. Через кілька хвилин той чоловік,
за грою якого він спостерігав,
підійшов до нього та представився ОСОБА_2. Вони познайомились і ОСОБА_2 запропонував
йому пограти разом з ним на автоматах,
на що він погодився. ОСОБА_2 сказав,
що у нього при собі немає грошей і попросив, щоб ОСОБА_4. разом з ним пішов до нього
додому де мав взяти гроші. На дану пропозицію він погодився і вони пішли на
АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_2. Квартира
однокімнатна і розташована на першому поверсі. Вони зайшли в середину квартири
і ОСОБА_2 зачинив за ними двері на замок. В квартирі є апаратура: два
відеомагнітофони, музичний центр та
телевізор марки «Соні». Ванна в квартирі маленька, сидяча. Потім ОСОБА_2 поклав на стіл пляшку
вина і сказав, щоб він пив. ОСОБА_4.
відмовився пити і ОСОБА_2 наніс йому кілька ударів кулаком в обличчя, після чого він став з ним розпивати вино.
Після того як вони допили вино ОСОБА_2 сказав,
що буде йому задавати запитання,
а він мав відповідати тільки „Так". ОСОБА_2 запитав ОСОБА_4. чи він
не проти вступити з ним в неприродні статеві зносини, але останній відмовився і той знову наніс
йому удар в обличчя. Після цього ОСОБА_4. налякався і говорив так як казав
ОСОБА_2. Коли ОСОБА_2 припинив давати йому запитання, то підійшов до меблевої стінки, ззаду вазона, який знаходився на одній із полиць витягнув
диктофон марки „Панасонік" чорного кольору, і сказав,
що вся їхня розмова записана. Крім цього ОСОБА_2 сказав, що на касеті є записана його згода на вступ
з ним у неприродні статеві зносини,
тому він нічого не зможе доказати. Даний диктофон ОСОБА_4.
пояснював, що зміг би впізнати по
розміру, кольору і взагалі по
загальному вигляду. Крім цього в диктофоні була світло-синя аудіо-касета марки
„Панасонік", але касету впізнати
не зможе, оскільки ніяких особливостей
на ній не побачив. Потім ОСОБА_2 сказав,
щоб ОСОБА_4.3німав штани, на що
він відповів, що не зніме. Тоді ОСОБА_2
накинувся на ОСОБА_4. та застосовуючи силу сам спробував їх з нього стягнути.
ОСОБА_4. ногами відштовхнув ОСОБА_2 до стіни. ОСОБА_2 знову почав розстібати на
штанах ґудзик і стягувати їх з ОСОБА_4.. ОСОБА_4. пручався та кричав, але його ніхто не чув. ОСОБА_2 сильно
потягнув штани на себе і зняв їх. ОСОБА_4.3алишився на дивані в одних трусах.
Тоді ОСОБА_2 сказав, щоб ОСОБА_4
добровільно зняв з себе труси, але він
відмовився. Потім ОСОБА_2 вийшов на кухню,
і прийшов звідти з великим ножем.
ОСОБА_2 сказав, що якщо він не
зніме труси, то поріже його на шматки.
ОСОБА_4. сильно перелякався і сам зняв труси. Побачивши в руках ОСОБА_2 ніж він
наскільки перелякався, що більше опору
не чинив. ОСОБА_2 почав його ґвалтувати неприроднім способом. Це тривало близько десяти хвилин. Весь цей
час він кричав, плакав та кликав на
допомогу, однак нікого не було. Після
того, як ОСОБА_2 його перестав
ґвалтувати він залишився лежати на дивані. Хвилин через 20 ОСОБА_2 знову почав
його ґвалтувати, але опору він вже не
чинив, оскільки його сильно боявся.
Після цього ОСОБА_4. ще деякий час лежав на дивані та плакав, після чого заснув. ОСОБА_2 деякий час разом
з ним лежав на дивані після чого пішов спати на інше ліжко. З квартири він
вийти не міг, оскільки боявся, що ОСОБА_2 побачить і його поріже. Вранці
він прокинувся, пішов у туалет, щоб справити свої природні потреби, при цьому його сильно болів задній прохід. В
кімнаті на кріслі він бачив сумочку в якій зберігається камера. Коли ОСОБА_4.
повернувся з туалету, то одівся та
підняв сумочку, щоб переконатись, що в ній є камера, однак її там не було. В цей час прокинувся
ОСОБА_2 і він запитав його де камера. ОСОБА_2 сказав, що ніякої камери не брав і взагалі він
прийшов до нього без камери. Тоді ОСОБА_4 пішов до дверей і ОСОБА_2 вдогін
почав кричати, щоб він в міліцію не
звертався, бо вона йому і так не
допоможе. Потерпілий все розповів рідним братам і вони викликали міліцію. На
даний час він лікується, і на
медикаменти потратив уже близько 600 грн.. ОСОБА_2 був на зріст близько 185
см. ,
худорлявої тілобудови, волосся
русе, середньої довжини, очі великі світлі, на животі мав наколку у вигляді образа Божої
Матері, а на лівому передпліччі наколку
у вигляді куполів. Як би він його ще раз побачив, то без зусиль зміг би впізнати (а.с. 31).

Показами даними
в судовому засіданні
свідком ОСОБА_5. котра підтвердила, що з підсудним проживала разом з 2005 року.
28 травня 2006 року вона була на

роботі.
В понеділок повернулася додому і до неї прийшли двоє працівників міліції і двоє
в цивільному, сказали, що у неї дома були якісь хлопці і що щось
пропало, склали акт. Один з працівників
міліції взяв з ванної ганчірку зі слідами червоного кольору, сказав,
що забирає її з собою. Свідок була присутня, коли забирали ганчірку, однак не бачила як її виявили -міліціонер
приніс ганчірку в кімнату. При самому обшуку понятих не було, їх закликали тоді, коли забирали речі. Потім міліціонери
сказали, що пропала відеокамера. Після
того, як міліціонери вже пішли, свідок помітила зникнення з квартири 1200
грн.. Пізніше міліціонери приходили ще раз,
забрали барсетку, диктофон та
мобільний телефон „Соні-Еріксон". Диктофон належить свідкові. Вона його
купила в травні 2006 року, однак не
користувалася ним. Син свідка
диктофоном не користувався, чи
користувався підсудний свідкові невідомо. Слідчий говорив свідкові, що на диктофоні є записи. Свідок також
підтвердила, що 28 травня 2006 року
підсудний приходив до неї на роботу взяти парасолю, бо падав дощ, це було ввечері, вже смеркалося, яка саме була година свідок не знає.
Підсудний завжди попереджав її, якщо мав
кудись їхати. Тоді він нічого не говорив про поїздку. Підсудний, за словами свідка, зимою брав в оренду автомобіль
„Вольксваген", 05 травня він
віддав даний автомобіль. Раніше у підсудного був автомобіль марки „Опель". 29 травня 2006
року свідок телефонувала підсудному,
однак його телефон був виключений. Підсудний час від часу їздив
кудись, але майже постійно повідомляв
про це її до поїздки. У Тернополі у підсудного були чи то друзі, чи то родина. До сина свідка підсудний
відносився добре. Після обшуку свідок підписувала протокол.

Будучи ж
допитаною при проведенні досудового слідства в якості свідка ОСОБА_5.
підтвердила, що проживає разом зі своїм
сином ОСОБА_9, 1988 року народження та
співжителем ОСОБА_2. Працює продавцем в
кафе „На гребені хвилі", яке
знаходиться на Привокзальній площі в м.
Івано-Франківськ). Режим роботи : одну добу працюєш, а дві відпочиваєш. З ОСОБА_2 вона
познайомилась весною 2005 року. Деякий час вони просто зустрічались, а восени 2005 року він переїхав до неї на
постійне місце проживання. ОСОБА_2 на даний час ніде не працює. Сім'ю утримує
вона сама. 28 травня 2006 року,
приблизно о 09 год.
30 хв. вона пішла на роботу, на
добу. Дома залишився тільки один ОСОБА_2,
оскільки син знаходився в селі Верхня Калуського р-ну в рідної сестри.
Цілий день вона знаходилась на роботі. Приблизно о 18-19 год. до неї на роботу
прийшов ОСОБА_2. Він випив каву і в цей час почав падати дощ. ОСОБА_2 попросив
щоб вона дала йому парасолю, однак її у
неї не було. Після цього ОСОБА_2 сказав що іде на маршрутку, щоб їхати додому і більше з того часу вона
його не бачила. 29 травня 2006 року в обід,
до неї додому прийшли працівники міліції, які розповіли, що сталося і вона добровільно видала їм
ганчірку рожевого кольору на якій були червоні плями схожі на кров. Даною
ганчіркою вони протирали в кімнаті порох. Звідки на ній з'явились червоні плями
їй не відомо. Крім цього працівники міліції вилучили барсетку коричневого
кольору з документами та блокнотами,
диктофон марки „Панасонік" чорного кольору в касетнику якого була
аудіокасета марки „Панасонік". Через кілька днів вона в квартирі виявила
відсутність грошей в сумі 1200 грн. які мабуть забрав ОСОБА_2. Зазвичай ОСОБА_2
завжди попереджував її, якщо кудись
іде. Про те, що він має їхати в Тернопіль він їй нічого не
казав, вперше про це почула від
працівників міліції. На запитання, чи
був у ОСОБА_2 у власному користуванні автомобіль, ОСОБА_5. відповіла, що у ОСОБА_2 раніше був у власному
користуванні автомобіль марки „Опель"
синього кольору, який він продав
(а.с. 51).

Показами
допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6. котрий
підтвердив, що працював на таксі в
м. Тернопіль, де й познайомився з підсудним. Час від часу ходив разом з ним в бар.
Підсудний 1-2 рази в місяць приїжджав до Тернополя по справах. 29 травня 2006
року свідок зустрів підсудного в м.
Тернопіль у готелі на вул.
Бурдуляка. Перед тим підсудний телефонував і сказав, що буде там. Підсудний був в номері на другому поверсі.
Свідок мав з собою пляшку вина. Вони розпивали вино. Підсудний був
знервований, розповідав свідкові, що втік з Івано-Франківська, оскільки дав працівникам

міліції
свій автомобіль, вони когось збили на
ньому і тепер хочуть його підставити. Також розповідав, що в м.
Тернопіль він перебуває від неділі - 28 травня 2006 року. Після
того, як випили вино підсудний провів
свідка, вони ще зайшли в бар, посиділи там,
попили вина і близько 22 години розійшлися. 30 травня підсудний
телефонував і просив взяти з автобуса його паспорт, бо він мав їхати до м. Київ. На вокзалі, де свідок зустрів підсудного, вони стояли та чекали автобус їх затримали
шестеро працівників міліції. Вже у відділку свідкові пояснили причину
затримання. Свідок сказав слідчому, що
підсудний в м. Тернопіль на протязі
останніх чотирьох днів. Протокол від 31 травня підписував він.

А будучи
допитаний в якості свідка при проведенні досудового слідства ОСОБА_6.
підтвердив, що в 2005 році він працював
водієм таксі в м. Тернополі. В другій
половині вересня 2005 року він, коли
обслуговував замовлення на таксі, то
познайомився із підсудним Смуком ОСОБА_2.
29 травня 2006 року, приблизно о
17 год. 22 хв.
до нього на мобільний телефон зателефонував підсудний та повідомив, що він у Тернополі, запросив його до себе в гості в готель, на що він погодився. По дорозі придбав пляшку
вина. Приїхавши в готель вони стали розпивати вино та розмовляти. Підсудний
казав, що у даному готелі він уже живе
чотири дні і в нього закінчуються гроші. Допивши вино, підсудний запропонував піти ще на пиво, зайти в бар. Свідок відмовився, мотивуючи тим, що не п'є випивку за чужий рахунок. Все ж
таки вони зайшли в бар „Зорепад",
де підсудний придбав йому пачку цигарок та 0, 5 л. пива, а собі взяв 100 гр. вина. Потім вони вийшли з
бару і ОСОБА_2 запропонував йому поїхати на таксі, однак він відмовив мотивуючи тим, що не має грошей, після чого сів у маршрутку і поїхав додому.
30 травня 2006 року підсудний зателефонував до нього і сказав, що має їхати в Київ, і йому треба забрати паспорт. Вони
домовились, що підсудний перетелефонує і
точно скаже коли і яким автобусом передадуть паспорт. О 10 год. підсудний
зателефонував та сказав, що паспорт
мають передати 31 травня 2006 року ранковим автобусом. 31 травня 2006 року зранку підсудний до нього
зателефонував та сказав, що паспорт мали
передати автобусом „Івано-Франківськ-Тернопіль", який прибуває приблизно о 10 год. 30 хв.. Крім
цього він назвав номер автобуса. Цього ж дня він разом з дружиною о 10 год. приїхав на
вокзал. Дружина пішла в інститут, а він
залишився чекати на автобус. Через
деякий час зателефонував ОСОБА_2 та запитав чи приїхав автобус з паспортом. Відповів,
що не приїхав. Тоді підсудний сказав,
що за кілька хвилин сам під'їде на вокзал. Коли підсудний приїхав на
вокзал вони стали разом розмовляти і в цей час підбігли працівники
міліції, які затримали ОСОБА_2 і вони
всі разом поїхали в м. Івано-Франківськ
давати показання (а.с. 49-50).

Показами
допитаної в якості свідка при проведенні досудового слідства ОСОБА_10, яка спростувала показання підсудного
ОСОБА_2. дані на досудовому слідстві про
те, що він на момент вчинення злочину
знаходився в Тернополі у готелі, та
підтвердила, що є власником готелю, який розташований по вул. Бурдуляка,
11 в м. Тернополі. Назви у готелю
немає, оскільки вони просто здають в
оренду приміщення. Такої посади як адміністратор в готелі теж немає, оскільки всі справи веде вона особисто.
Реєстрація осіб, які винаймають у них
приміщення раніше не велася, і тому хто
винаймав приміщення в травні та червні 2006 року їм не відомо. Анкетних даних у
жильців вони не беруть. Гроші клієнти платять одразу ж при поступленні. Про
те, що 29 травня 2006 року в їх готель
поселився ОСОБА_2, вона підтвердити не
може, оскільки його не знає і вперше чує
таке прізвище. Про те, що даний
громадянин вчинив злочин і переховувався в їхньому готелі, вона вперше почула від працівників міліції (
а.с. 52 ).

Актом
судово-медичного огляду потерпілого ОСОБА_4.,
з якого вбачається, що в
результаті судово-медичного огляду розпочатого 29 травня 2006 року зроблені
такі висновки : у ОСОБА_4. малося садно в ділянці задньо-прохідного
отвору, яке утворилося від дії тупого
предмета яким міг бути як статевий член,
палець, так і інший тупий твердий
предмет. Дане садно відноситься до легких тілесних ушкоджень. Також виявлено
синці в ділянці нижньої повіки лівого ока та спинки носа зліва, які утворились від дії тупих предметів (
предмета), які також відносяться до
легких тілесних ушкоджень (а.с. 18-20)

Висновком
експерта № 897/869-Е від 14 червня 2006 року,
з якого вбачається, що після
судово-медичної експертизи ОСОБА_4.,
зроблені такі висновки : у ОСОБА_4. малося садно в ділянці
задньо-прохідного отвору, яке утворилося
від дії тупого предмета яким міг бути як статевий член, палець,
так і інший тупий твердий предмет. Дане садно відноситься до легких
тілесних ушкоджень. Також виявлено синці в ділянці нижньої повіки лівого ока та
спинки носа зліва, які утворились від
дії тупих предметів ( предмета), які
також відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 77-78 ).

Протоколом
виявлення та вилучення від 29 травня 2006 року,
з якого вбачається, що в
результаті огляду кімнати, де проживав
підсудний, виявлено та вилучено :
ганчірку рожевого кольору з білими вставками,
на якій знаходилися плями бурого кольору, зовні схожі на кров (а.с. 25).

Протоколом
пред'явлення для впізнання, з якого
вбачається, що потерпілий серед трьох
наданих для впізнання, впізнав саме ту
ганчірку, яка була вилучена у квартирі
де проживав підсудний, і якою він
витирав кров після того, як підсудний
наніс йому удари ( а.с. 34).

Висновком
експерта № 204 від 13 червня 2006 року,
з якого вбачається, що внаслідок
співставлення крові потерпілого ОСОБА_4. та крові, виявленої на ганчірці, що вилучена по місцю проживання підсудного
виявлено, що кров на ганчірці може
належати потерпілому. ( а.с. 31-32).

Протоколом
пред'явлення для впізнання предмета, з
якого вбачається, що потерпілий серед
трьох наданих для огляду впізнав саме той диктофон, який був вилучений по місцю проживання
підсудного, як той, на який підсудний проводив аудіозапис у своїй
квартирі під час скоєння злочину (а.с. 34).

Аудіокасетою
„Панасонік" та стенограмою розмови,
що на ній записана, яка
підтверджує зміст розмови котра відбувалася між підсудним та потерпілим
ОСОБА_4. в ніч з 28 на 29 травня 2006 року у квартирі де проживав підсудний
якою доводиться факт примушування потерпілого до вступу в статеві зносини
неприроднім способом ( а.с. 42, 44-48
)Протоколом пред'явлення для впізнання від 04 червня 2006 року з якого
вбачається, що потерпілий ОСОБА_4. по
фотографії впізнав серед ряду осіб саме підсудного як особу, що вчинила щодо нього вказаний злочин (а.с.
53 ).

Протоколом
очної ставки від 04 червня 2006 року між підсудним та потерпілим коли
потерпілий ствердив про ті обставини котрі мали місце при вчиненні даного
злочину, що підтверджує викладене вище
(а.с. 61 ).

Акт №
249 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 26 червня 2006 року
підтверджує, що підсудний психічними
розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованого йому
злочину, здатний усвідомлювати свої дії
і керувати ними (а.с. 96-98).

Досліджені
в ході судового слідства докази достовірно підтверджують, що дії підсудного слід кваліфікувати за ст.
153 ч. 2 КК України так як він вчинив задоволення статевої пристрасті
неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погрозою його
застосування, вчиненими повторно.

Суд вважає, що невизнання вини самим підсудним у вчиненні
вказаних злочинів направлена на уникнення відповідальності за фактично скоєне і
вважає, що позиція підсудного є
необгрунтованою, а досліджені в судовому
слідстві зазначені вище докази достовірно підтверджують, що саме підсудний вчинив дані злочини. При
цьому суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_5 в суді з врахуванням того що
вона певний період проживала з підсудним у фактичних шлюбних стосунках і бере
за основу її покази дані в ході досудового слідства.

Призначаючи
підсудним покарання суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого, так і особу винного.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність підсудного суд
вважає те, що у нього на утриманні є
неповнолітня дитина.

Обставиною, яка обтяжує вину підсудного суд вважає
вчинення злочину повторно ( рецидив злочину).

За таких
обставин, суд вважає, що покарання підсудному слід обрати в межах
санкції ст. 153 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення
волі. Підстав для застосування іншого покарання суд не вбачає.

Потерпілим
по справі ОСОБА_4.3аявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

Суд
вважає, що позов слід задовольнити так
як досліджені судом докази підтверджують факт вчинення злочину щодо потерпілого
ОСОБА_4., а заподіяні матеріальні і
моральні збитки є наслідком вказаних вище злочинних дій.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2
визнати винним за ст. 153 ч. 2 КК України та призначити покарання -
п"ять років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої
установи.

Строк відбування
призначеного покарання рахувати з 02 червня 2006 року.

Запобіжний
захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний -
тримання під вартою.

Цивільний позов
задовольнити.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_2 у користь потерпілого по справі ОСОБА_4 1110 гривень у
відшкодування заподіяної внаслідок злочину матеріальної шкоди та 10000 гривень
у відшкодування моральної шкоди.

На вирок
протягом 15 діб з часу його проголошення,
а засудженим у той же строк з часу отримання ним копії вироку, може бути подана апеляція до судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд.