Справа № 521/4434/15-к
Провадження № 1-в/521/339/15
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
представників ЧВК УДПтСУ в
Одеській області (№ 74) ОСОБА_4
ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, клопотання в.о. начальника Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої: ОСОБА_6 , 1966 року народження, раніше не судимої, засудженої 25.07.2013 року Немирівським районним судом Вінницької області за ст. 190 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2014 року термін відбування покарання скорочено наполовину згідно ст. 6 Закону України «Про амністію» у 2014 році та складає 1 рік 4 місяці 22 дні та призначено строк покарання 1 рік 7 місяців 8 днів позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ
З клопотання в.о. начальника Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) вбачається, що ОСОБА_6 відбуває покарання в ЧВК УДПтСУ в Одеській області (№74) з 10 березня 2014 року. Початок строку покарання 03 лютого 2014 року, кінець строку покарання 11 вересня 2015 року. За час перебування у слідчому ізоляторі, режим тримання не порушувала, стягнень не мала. За період відбування покарання в місцях режим утримання не порушує, стягнень не має. По прибутті до установи працевлаштована робочою майстерні. До роботи ставиться сумлінно, відповідально, виробничі завдання виконує вчасно та якісно, чим надає гарний приклад іншим засудженим. Норми виробітку має вищі ніж середні по бригаді. Внутрішньо цеховий режим та заходи безпеки не порушує, зауважень з боку цехового персоналу не має. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Заохочень не має. Станом на 05 березня 2015 року відбула 1 рік 1 місяць 2 дні, тобто 2/3 строку покарання. До відбуття покарання залишилось 6 місяців 6 днів позбавлення волі.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_6 в якій остання просить клопотання про умовно-дострокове звільнення розглядати у її відсутності без застосування технічних засобів.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки підстав для звільнення засудженої не має.

Представник ЧВК № 74 в судовому засіданні висловила свою думку, а що стосується самого клопотання то залишила його на розсуд суду.

Вивчивши матеріали про умовно-дострокове звільнення, вислухавши думку прокурора, представника ЧВК № 74, суддя вважає за необхідне у задоволені клопотання адміністрації відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджена формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбула більше двох третин покарання призначеного вироком суду. Також адміністрація колонії її характеризує доволі позитивно, як особу яка має право на умовно-дострокове звільнення.

Разом з тим, суд вважає, що обставини за якими було засуджено ОСОБА_6 , тяжкість покарання, розмір майнової шкоди, та ставлення до праці свідчать про необхідність залишення засудженої у місці позбавлення волі.

Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

Під час розгляду клопотання про умовно дострокове звільнення судом встановлено, що засуджена ОСОБА_6 адміністративних стягнень не має, однак і не має заохочень, виходячи з довідки помічника начальника установи (з ПЗЗ до П та ТА) до праці ставиться не задовільно.

Враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що в задоволені клопотання колонії необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджена ОСОБА_6 довела своє виправлення у суду не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.ч.2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні в.о. начальника Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно дострокове звільнення засудженої ОСОБА_6 , 1966 року народження відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1