Справа №212/1292/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 07 січня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, навчається на 2-му курсі КПГЕМЛ №29, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 05 січня 2015 року приблизно о 19.30 годин, маючи намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи із корисних мотивів, перебуваючи біля реабілітаційного центру, розташованого на мікрорайоні 5-й Зарічний 78-А в Жовтневому районі м. Кривого Рогу та побачивши раніше незнайому ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що її ніхто не супроводжує та вона на нього не звертає жодної уваги, реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, наздогнав ОСОБА_6 , та, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, яке виразилося в тому, що ОСОБА_5 лівою рукою наніс удар у обличчя та правою рукою у лікоть, яким потерпіла ОСОБА_6 прикривала живіт. Одночасно, ОСОБА_5 , реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та є очевидними для потерпілої ОСОБА_6 , діючи із корисних намірів на досягнення злочинного результату, правою рукою відкрито викрав з правої руки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Нокіа 2730», ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 700 гривень. Після чого, ОСОБА_5 з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він дійсно вчинив грабіж мобільного телефону , який належить потерпілій ОСОБА_6 , при цьому пояснював , що він винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, просить вибачення у потерпілої.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 05.01.2015 року у вечірній час йшла з роботи , при цьому розмовляла по мобільному телефону. Проходячи мимо реабілітаційного центру , що розташований на 5 мікрорайоні Зарічному у м. Кривому Розі, її наздогнав обвинувачений , розвернув , наніс удар в обличчя , у лікоть , яким вона прикривала живіт, та вихватив мобільний телефон. На досудовому розслідуванні їй відшкодована матеріальна шкода на суму 700 грн , вважає , що покарання необхідно призначити на розсуд суду.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що був присутнім у якості понятого під час проведення слідчого експерименту, який також фіксувався засобами фотозйомки, за участю обвинуваченого ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_5 на місці учинення злочину у добровільному порядку пояснив обставини вчинення грабежу та продемонстрував механізм вчинення злочину, пояснюючи, що наніс потерпілій удар в область обличчя та ліктя, яким остання прикривала живіт. За результатами слідчого експерименту було складено протокол, який на місці було прочитано та підписано ним, понятим ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_5 та слідчим, будь- які зауваження від учасників експерименту не надходили. Обвинувачений ОСОБА_5 покази давав добровільно , клопотань не заявляв.

Неповнолітній свідок ОСОБА_9 допитаний судом у присутності законного представника ОСОБА_10 пояснив, що у вечірній час 05.01.2015 року, проходячи мимо реабілітаційного центру, що розташований на 5 мікрорайоні Зарічному у м. Кривому Розі, побачив , як раніше йому знайомий ОСОБА_5 штовхав незнайому жінку , внаслідок чого вона упала, вирвав з її рук мобільний телефон та зник з місця злочину.

Допитаний слідчий ОСОБА_11 суду пояснив, що у його провадженні перебувало кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , який на досудовому розслідуванні покази давав добровільно, на місці вчинення злочину, у присутності понятих , залучених до участі, продемонстрував механізм вчинення грабежу, за результатами чого було складено протокол слідчого експерименту , який підписаний понятими та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Крім показів обвинуваченого , свідків , потерпілої, вина ОСОБА_5 у вчинені зазначеного кримінального правопорушення підтверджується також іншими доказами, які за клопотанням прокурора досліджені під час судового розгляду, а саме: протоколом огляду місця події від 06.01.2015 року , яким зафіксована ділянка місцевості територія біля реабілітаційному центру на мікрорайоні 5 Зарічному № 78-А у м. Кривому Розі, де 05.01.2015 року обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено грабіж мобільного телефону; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.02.2015 року , з якого убачається, що серед пред`явлених осіб для впізнання потерпіла ОСОБА_6 вказала на на ОСОБА_5 , який фіксувався під №2 , як на особу, яка вчинила грабіж належного їй мобільного телефону 05.01.2015 року; протоколом слідчого експерименту від 18.02.2015 року , проведеного у присутності понятих , яким зафіксовано , що обвинувачений на місці учинення злочину у добровільному порядку пояснив обставини вчинення грабежу, продемонстрував механізм вчинення злочину, пояснюючи, що наніс потерпілій удар в область обличчя та ліктя, яким остання прикривала живіт. За результатами слідчого експерименту було складено протокол, який на місці було прочитано та підписано понятими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_5 та слідчим, будь- які зауваження від учасників експерименту не надходили. Обвинувачений ОСОБА_5 покази давав добровільно , клопотань не заявляв; розпискою від 20.02.2015 року підтверджується відшкодування обвинуваченим потерпілій матеріального збитку на суму 700 грн; протоколом одночасного допиту від 20.02.2015 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , де останні підтвердили надані раніше показання.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази у сукупності , суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена повністю.

Суд вважає, що провину обвинуваченого ОСОБА_5 доведено в повному обсязі, а його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є добровільне відшкодування завданого матеріального збитку та щиросердне каяття обвинуваченого у вчиненому.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, навчається на 2-му курсі КПГЕМЛ №29 м. Кривого Рогу, раніше не судимий, розкаявся в скоєному.
Приймаючи до уваги конкретні обставини справи , думку потерпілої , суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, проте на мінімальний строк, з застосуванням ст. 75 КК України і звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням .

Суд, реалізуючі принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 особисте зобов`язання, залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено. Суд вважає необхідним роз`яснити потерпілому право на звернення з цивільним позовом про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання ЧОТИРИ роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді ЧОТИРЬОХ років позбавлення волі з випробуванням на ОДИН рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього зобов`язання.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі зобов`язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на кримінально - виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 особисте зобов`язання, залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

На виконання ч.6 ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1