У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Таран Т.С., Нікітіна Ю.І.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 25 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.

За вироком Євпаторійського міського суду АР Крим від 30
січня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, не судимий,

засуджений:
за ст. 367 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права
виконувати організаційно-розпорядчі функції строком на 2 роки; за ст. 128 КК
України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів суд визначив
ОСОБА_1 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з
позбавленням права виконувати організаційно-розпорядчі функції строком на 2
роки.

На підставі ст. 75 КК України суд вирішив звільнити ОСОБА_1 від відбування
основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 рік
і 6 місяців.

За цим вироком також засуджено ОСОБА_2, щодо якого скарги та подання не
надходили.

Ухвалою апеляційного суду АР Крим від 27 березня 2007 року зазначений вирок
щодо ОСОБА_1 було змінено: виключено рішення суду про засудження ОСОБА_1 за ст.
128 КК України і постановлено вважати ОСОБА_1 засудженим за ст. 367 ч.1 КК
України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права виконувати
організаційно-розпорядчі функції строком на 2 роки. На підставі ст. ст. 75, 76
КК України апеляційний суд постановив звільнити ОСОБА_1 від відбування
основного покарання і поклав на нього певні обов'язки.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні службової недбалості за наступних
обставин.

01 лютого 2002 року ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника директора
по експлуатації атракціонів ТОВ “Парк розваг”, що знаходиться по вул.
Некрасова, 110 у м. Євпаторії.

16 серпня 2005 року, внаслідок неналежного виконання своїх службових
обов'язків через несумлінне ставлення до них, ОСОБА_1 допустив порушення вимог
п.п. 2.1, 2.9 Посадової інструкції заступника директора по експлуатації
атракціонів та охороні праці, оскільки не забезпечив технічно правильну
експлуатацію атракціону “Лебеді”, що знаходиться та експлуатується ТОВ “Парк
розваг” у дендрологічному парку по вул. Кірова, 34/32 у м. Євпаторії. Крім
того, він порушив вимоги п.п. 7.3.2, 7.1 Керівництва по експлуатації КА
077.00.000 РЕ цього атракціону, оскільки не здійснив належний контроль при
щоденному обслуговуванні надійності кріплення всіх збірних одиниць, не забезпечив
утримання атракціонної техніки у технічно справному стані та безпечні умови її
роботи шляхом організації належного обслуговування та ремонту, а також був
відсутній на робочому місці та не приймав участь у щоденному огляді атракціону
в указаний день, але поставив свій підпис в журналі на підтвердження
придатності атракціону до експлуатації.

Того ж дня, приблизно о 13 год. 30 хв., при експлуатації атракціону
“Лебеді” перекинулась одна із кабін, де в цей час знаходились малолітня ОСОБА_3
та неповнолітній ОСОБА_4, які впали з висоти на землю. В результаті падіння
ОСОБА_3 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, зокрема, у виді
закритого перелому лівої стегнової кості, а ОСОБА_4 - легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі, як видно із її змісту, засуджений ОСОБА_1 ставить
питання про скасування постановлених щодо нього судових рішень і закриття
справи, оскільки вважає себе засудженим безпідставно.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
викладені у касаційній скарзі засудженого доводи, колегія суддів вважає, що
скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень, передбачених ст. 398 КПК України підставами для
скасування або зміни касаційною інстанцією рішення місцевого та апеляційного судів
є істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування
кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину
та особі засудженого.

Що стосується застосування кримінального закону, то колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої інстанції, з врахуванням внесених апеляційним
судом змін, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.
367 ч.1 КК України злочину за викладених у вироку обставин.

Зокрема, у своїх показаннях на досудовому слідстві та в судовому засіданні
засуджений ОСОБА_1 не заперечував, що 16 серпня 2006 року він особисто не був
присутній під час проведення щоденної перевірки справності атракціону, а після
усної доповіді механіка поставив свій підпис у журналі про готовність
атракціону до експлуатації, після чого поїхав у своїх справах.

Із змісту показань свідка ОСОБА_5, яка є директором ТОВ “Парк розваг”,
вбачається, що згідно виданого по ТОВ наказу № 14 від 01 березня 2004 року,
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було призначено відповідальними за безпечною
експлуатацією атракціонів. Цей наказ було доведено до відома засуджених.
Відповідно до цього наказу, щоранку на початку робочого дня, вони повинні були
проводити перевірку технічного стану та роботу на холостому ходу атракціону та
робити відповідні відмітки у спеціальному журналі.

Крім того, свідок ОСОБА_6 показала, що в той день, приблизно о 10 годині,
заступника директора ОСОБА_1 на робочому місці не було. В її присутності ні він
ні механік ОСОБА_2 атракціон не оглядали, проте останній їй повідомив, що вже
оглянув атракціон і тому вона може здійснювати його запуск. В журналі стояв
підпис ОСОБА_1, який засвідчував готовність атракціону до роботи, що і
слугувало для неї допуском до роботи.

Достовірність таких показань свідків знайшла своє об'єктивне підтвердження
з огляду на інші досліджені судом і наведені у вироку докази. Зокрема, це
підтверджується даними долучених до матеріалів справи наказу № 14 від 01
березня 2004 року, журналу обліку щоденної роботи і технічного обслуговування
атракціону “Лебеді”. Зміст заяви ОСОБА_1 з відповідними відмітками інспектора
ДАІ свідчить про перебування засудженого ОСОБА_1 16 серпня 2005 року в ДАІ
міста.

Дані висновку проведеної по справі судово-технічної експертизи указують на
те, що експлуатація атракціону “Лебеді” 16 серпня 2005 року проводилась без
дотримання вимог п. 7.3.2 Керівництва по експлуатації КА 077.00.000 РЕ при
неналежному контролі за щоденною перевіркою надійності кріплення всіх збірних
одиниць і не відповідала ст. 13 Закону України “Про охорону праці”. Дії
заступника директора по експлуатації атракціонів не відповідали вимогам п.п.
2.1, 2.9 посадової інструкції та вимогам п.п. 7.3.2, 7.1 згаданого вище
Керівництва по експлуатації, що знаходиться у прямому причинному зв'язку з
наслідками травмування дітей.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у малолітньої ОСОБА_3 було
виявлено середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритого перелому
стегнової кістки, саден обличчя і грудної клітки, а у неповнолітнього ОСОБА_4 -
легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу і ран на лівому надбрів'ї, саден
верхніх і нижніх кінцівок, забою правого колінного суглобу з гемартрозом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 обґрунтовано визнано
винуватим у вчиненні неправомірних дій, передбачених ст. 367 ч.1 КК України.

Вирішення судами питання призначення засудженому покарання відповідає
положенням ст. 65 КК України. Підстав для пом'якшення цього покарання колегія
суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону колегією суддів по
справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1
відмовити.

Судді:

Таран Т.С. Нікітін
Ю.І. Федченко О.С.