АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Завязуна С.М.,

суддів: Ляшука В.В. та Слісарчука Я.А.,

за участю: прокурора Філя С.В.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінальної справи за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2010 року.

Даною постановою ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.І ст.129, ч.2 ст.125 КК України у зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу щодо нього закрито.

В апеляції потерпілого ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови суду та направлення справи на новий судовий розгляд до Малинського районного суду. Апелянт зазначає, що ухвала апеляційного суду Житомирської області від 13 січня 2009 року про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування в повному обсязі не виконана. На думку потерпілого по вині прокуратури та суду, була організована судова тяганина від 13 січня 2009 року по жовтень 2010 року. За таких обставин, зазначає апелянт, посилання суду на закриття даної кримінальної справи за мотивами закінчення строків давності є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілого ОСОБА_2, який просив апеляцію задовольнити, пояснення адвоката

ОСОБА_1 та думку прокурора, які заперечили проти апеляції, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, перевіривши постанову суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.І ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст. 11-1 КПК України суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч.І ст.49 КК України, закриває кримінальну справу у зв'язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, яка надійшла до суду з обвинувальним висновком, в судовому засіданні до початку судового слідства захисник ОСОБА_1 та підсудний ОСОБА_3 подали письмове клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності.

Вирішуючи клопотання підсудного та його захисника суд першої інстанції обґрунтовано встановив в постанові, що ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч.І ст.129, ч.2 ст.125 КК України, 14 вересня 2005 року. Вказані злочини є невеликої тяжкості, за які передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Тривалість досудового слідства та судового розгляду справи, на що звертає увагу в апеляції потерпілий, за відсутності даних, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин, ухилявся від слідства або суду, не є підставою для відмови в звільненні його від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

Апеляційний суд визнає необгрунтованими твердження в апеляції

потерпілого щодо невиконання ухвали апеляційного суду Житомирської

області від 13 січня 2009 року про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Так, згідно матеріалів справи, на виконання вказаної ухвали апеляційного суду орган досудового слідства з достатньою повнотою провів ряд слідчих дій, в тому числі й перевірку про наявність в діях ОСОБА_3 ознак злочину, передбаченого ст.15, ст. 115 КК України, по результатам якої постановою від 10.06.2009 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи (а.с.118).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції постановивши рішення про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи у зв'язку із закінченням строків давності, дотримався вимог ст.ст.11-1, 49, 282 КПК України. Постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляції потерпілого, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення,

а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 13

жовтня 2010 року, якою ОСОБА_3 звільнено від

кримінальної відповідальності, передбаченої ч.І ст.129, ч.2 ст.125 КК України у

зв'язку із закінченням строків.давності без зміни.

Судді: ( підписи)