АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/207/15 Справа № 195/141/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001429, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянки України, яка проживала в кв. АДРЕСА_1 ,

відносно якої ухвалено обвинувальний вирок за ч.1 ст.115 КК України

за участі прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
До Апеляційного суду Дніпропетровської області звернулася обвинувачена ОСОБА_6 із апеляційною скаргою на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року.
В апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачена ОСОБА_6 , посилаючись на односторонність досудового розслідування, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким перекваліфікувати її дії з ч.1 ст. 115 на ст. 119 КК України та призначити їй покарання в межах санкції вказаної статті кримінального із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що не мала умислу на вбивство свого чоловіка потерпілого по справі, а спричинила йому тілесні пошкодження, внаслідок яких він помер, із-за необережності. Стверджує, що судовий розгляд даного кримінального провадження щодо неї є неповним, суд безпідставно відмовляв їй в клопотаннях, чим було порушено принцип диспозитивності та її право на захист. Вважає, що рішення суду ухвалено наприпущеннях, а в основу вироку покладені недопустимі докази, зокрема висновок щодо її медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Вказує також на невідповідність вироку вимогам кримінального процесуального закону за його змістом та формою, а також невідповідність призначеного їй покарання, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Судом ухвалено визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за таких обставин.

Яв визнав встановленим суд, ОСОБА_6 24.10.2013 року, о 11 годині 40 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась на кухні квартири АДРЕСА_1 , де в ході сімейної сварки на ґрунті давно сформованих особистих неприязних відносин, тримаючи в правій руці кухонний ніж, завдала один удар в область грудної клітини, тобто у життєво важливу частину тіла свого чоловіка, ОСОБА_9 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , останньому були спричиненні тілесні ушкодження у виді колото-різаного проникаючого торакоабдомінального поранення з ушкодженням серця, печінки, діафрагми, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_8 , на підтримання апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , думку прокурора, який вважав вирок законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги обвинуваченої безпідставними, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченій ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши аргументи, що містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінально - караного діяння при указаних у вироку обставинах суд першої інстанції зробив на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду, які оцінені судом у їх взаємозв`язку відповідно до приписів ст.94 КПК.

Такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показань допитаних в судовому засіданні свідків.

Зокрема, як вбачається із показань свідка ОСОБА_10 , вона в складі бригади швидкої допомоги виїзджала за місцем проживання обвинуваченої. Коли оглядала чоловіка, який лежав в коридорі, то виявила колото-різану рану грудної клітини з правої сторони. Обвинувачена ОСОБА_6 на її запитання пояснила, що між нею та чоловіком відбувалась сварка. Вона чистила картоплю і коли чоловік знаходився позаду обернулась, завдавши йому удар ножем.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , стверджуючи що вбила свого чоловіка через необережність, показала, що під час прийняття їжі, за наполяганням чоловіка - ОСОБА_9 , вживала алкоголь. Після розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_9 став агресивним і наніс їй удар кулаком по обличчю. Вона відштовхнула його від себе, але останній знову наніс їй удар, підперши до стіни правою рукою став душити. Потім, відпустивши обвинувачену, ОСОБА_9 пішов до іншої кімнати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою. Близько 11:15 11:20 годин вона знаходилась на кухні, де чистила картоплю. Почувши, що ззаду до неї наближається чоловік, продовжуючи тримати ніж в правій руці, вона повернулась до нього лицем. Зробивши пару кроків назад, чоловік упав на підлогу. Вона замітила на ньому кров, ніж, який був у неї в руках, також був в крові.

Показання свідка ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджуються фактичними даними, які містяться в протоколі огляду трупа ОСОБА_9 , відповідно до якого на передній поверхні грудної клітини трупа справа виявлено рану овальної форми

Як вбачається із протоколу огляду місця події - квартири АДРЕСА_1 , на підлозі в коридорі було виявлено труп ОСОБА_9 , та в ванній кімнаті чоловічий светр кремового кольору з плямами червоно-бурого кольору на передній поверхні; в кухні, на поверхні шпалер, ковдри та кухонній меблі виявлені сліди червоно-бурого кольору; в кухонній раковині виявлений кухонний ніж з деревяною ручкою з слідами червоно-бурого кольору.

Розглянувши проведену у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу, суд установив причину смерті ОСОБА_9 та ступінь тяжкості заподіяних останньому тілесних ушкоджень. Прийнявши до уваги дані, що містяться в висновках експерта щодо кількості, локалізації, характеру й механізму утворення виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, зіставивши їх з іншими доказами, суд установив наявність причинно наслідкового звязку між діями ОСОБА_6 і настанням смерті потерпілого.

За матеріалами кримінального провадження смерть ОСОБА_9 настала від колото-різаного проникаючого торако-абдомінального поранення з ушкодженням серця, печінки, діафрагми, що супроводжувалося внутрішньою кровотечею та яке ускладнилося стисненням серця кров`ю (гемотампонада перикарду), що слід вважати безпосередньою причиною смерті.

Перевіряючи доводи обвинуваченої про спричинення потерпілому ножового поранення з необережності, при апеляційному розгляді данного кримінального провадження за результатами слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_6 була призначена судово медична експертиза.

Даними, що містяться в висновках вказаної експертизи спростовуються доводи обвинуваченої щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .. Судмедексперт прийшов до висновку, що значна довжина раневого каналу, який був виявлений під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , та відсутність ознак зміни положення клинка при вийманні ножа з рани - свідчать про значну силу і високу швидкість спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Розкладання векторів сил, які мали діяти на клинок ножа під час спричинення ушкоджень потерпілому згідно запропонованої обвинуваченою версії, мали привести при ненапруженій або слабо напруженій руці до втрати фіксації ножа, що унеможливлювало спричинення усього комплексу ушкоджень.

Оцінюючи знаряддя злочину, силу удару, який був нанесений ОСОБА_6 потерпілому у життєво важливий орган - переднюю поверхню грудей справа, зокрема в область серця, про що вказає глибина поранення, суд прийшов до обгрунтованого висновку про умисну форму вини обвинуваченої, виходячи з того, що остання повинна булла усвідомлювати суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачати їх небезпечні наслідки.

При таких обставинах, з урахуванням установлених судом сукупності фактів, що належить до предмета доказування у провадженні, винні дії ОСОБА_6 обгрунтовано отримали юридичну оцінку за ч.1 ст.115 КК України.

Диспозиція ст.119 КК передбачає кримінальну відповідальність за вбивство через необережність. Із суб`єктивної сторонни це вбивство характеризується необережною формою вини. Натомість, у цьому кримінальному провадженні немає обєктивних даних, які б свідчили про те, що смерть ОСОБА_9 сталася з необережності.

З огляду на викладене, доводи обвинуваченої в апеляційній скарзі щодо неналежної оцінки доказів, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не можна визнати обгрунтованими, а тому колегія суддів не вбачає підстав для перекваліфікації вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення з ч.1 ст.115 на ст.119 КК та призначення покарання за вказаним кримінальним законом.

Вирок суду щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.ст.370,373 КПК України, а твердження в апеляційній скарзі обвинуваченої про невідповідність вироку вимогам кримінального процессуального закону за формою та змістом колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів вважає, що доводи обвинуваченої ОСОБА_6 щодо невідповідності призначеного їй покарання в зв`язку із суворістю заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання не має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

У відповідності до положень ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті)закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані щодо особи обвинуваченої, зазначивши, що характеризується вона задовільно, має на утриманні неповнолітнього сина, обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та, вказавши на відсутність пом`якшуючих обставин, прийшов до висновку, що її виправлення не можливе без ізоляції від суспільства і призначив їй покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів провадження, факт вживання алкогольних напоїв разом з потерпілим ОСОБА_9 обвинувачена визнала в судовому засіданні. За висновками результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 була оглянута лікарем 24.10.2013 року о 19 годині та встановлено, що вона перебувала в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю. В даному випадку ступінь алкогольного сп`яніння не впливає на доведеність чи не доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, а служить юридичним критерієм для установлення наявності обтяжуючої обставини при вчиненні кримінального правопорушення. Відсутність у зазначеному висновку посилання на ступінь алкогольного сп`яніння та кількості промілей алкоголю в крові, в даному випадку, не є підставою до визнання вищевказаного висновку щодо стану сп`яніння ОСОБА_6 недопустимим доказом, про що остання зазначає в апеляційній скарзі.

Разом з тим, обираючи міру покарання обвинуваченій, суд залишив поза увагою поведінку потерпілого в день вищеописаних подій. А саме, відповідно до даних, що містяться у висновку експерта №759, за результатами обстеження ОСОБА_6 у останньої виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та лівої завушної області, які могли бути спричинені від ударів рук людини. Давність спричинення тілесного ушкодження у виді синця під правим оком може відповідати строку за декілька годин до моменту огляду, що підтверджує показання обвинуваченої щодо нанесення їй побоїв ОСОБА_9 в день вчинення нею кримінального правопорушення. Вказана обставина та наявність у обвинуваченої неповнолітнього сина - ІНФОРМАЦІЯ_2 , на думку колегії суддів, слід визнати обставинами, які пом`якшують її покарання

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини у сукупності з обставинами, на які послався суд при визначенні виду і міри покарання, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.115 КК, будучи переконаними, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Прийняття колегією рішення про пом`якшення покарання обвинуваченій є підставою до зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання у відповідності до ч.2 ст.409 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_6 покарання, призначене за ч.1 ст.115 КК України до семи років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3