Справа №
11-645 2007 р. Головуючий
у 1-й інстанції Клочко Б.М.
Категорія ст. 191 ч. 2 КК України Доповідач Матус В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року вересня 18 дня. Колегія судців судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
Ященка В.А.

суддів Матуса
В.В., Олійника В.Б.

з участю
прокурора Паливоди Л.В.

захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2

виправданої
ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією
прокурора Плевако В.А., який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок Сумського районного суду Сумської області від 10 липня 2007
року, яким ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, мешканку с Миропілля, Краснопільського району, Сумської області, раніше не судиму; виправдано за ст. 191 ч. 2 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом
досудового слідства ОСОБА_3 було
пред'явлено обвинувачення в тому, що
вона як посадова особа - голова Міропільської дільничної комісії № 138
Білопільського територіального виборчого округу № 159 по виборах народних
депутатів України, депутатів Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів, в період з 14 по 18 квітня 2006 року, після проведення виборів, дала вказівку колишньому члену комісії
ОСОБА_20, отримати від представників
Білопільської територіальної виборчої комісії № 159 3667 грн. 98 коп. і
платіжну відомість від 01.03.2006 року для виплати коштів членам своєї
дільничної виборчої комісії в сумах,
вказаних у відомості.

ОСОБА_3,
зловживаючи службовим становищем голови дільничної виборчої комісії, виплатила членам комісії по 25 грн., замість належних до виплати: ОСОБА_4. - 131
грн. 63 коп., ОСОБА_5. - 102 грн. 09 коп., ОСОБА_6 - 102 грн. 09
коп., ОСОБА_7 -102 грн. 09 коп., ОСОБА_8 - 131 грн. 63 коп., ОСОБА_9 - 102 грн. 09 коп., ОСОБА_10
-102 грн. 09 коп., ОСОБА_11- 211
грн. 37 коп., ОСОБА_12 - 87 грн. 32 коп., ОСОБА_13
- 420 грн. 27 коп., ОСОБА_14 - 87
грн. 32 коп., ОСОБА_15 - 131 грн. 63
коп., ОСОБА_16 -102 грн. 09 коп., ОСОБА_17 - 57 грн. 80 коп. Решту коштів в
сумі 1628 грн. 14 коп., які належало
виплатити, ОСОБА_3 , привласнила.

Суд у
вироку дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3складу злочину, передбаченого
ст.. 191 ч. 2 КК України.

В
поданій апеляції прокурор Плевако В.А.,
який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вказує на невідповідність суду фактичним
обставинам справи, оскільки судом не
взято до уваги те, що ОСОБА_3 знала принцип нарахування, і невідповідність отриманих

2

для видачі
коштів їх розподілу, як причина для
затримання видачі не виникала. Не взято до уваги те, що ОСОБА_3
утаїла факт наявності відомості та розмір отриманих для виплати грошей
для членів ДВК. Безпідставними є висновки суду про те, що ОСОБА_3 27 квітня 2007 року повернула всі гроші, які у неї тимчасово зберігалися, а показання свідків та матеріали справи
свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 умислу на привласнення коштів, які були повернуті завдяки членам ДВК.
Просить виправдувальний вирок суду скасувати,
з направленням справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора на підтримку
поданої апеляції, виправдану
ОСОБА_3 та її захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2 , які вважали вирок суду
законним і обґрунтованим, та
заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає,
що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.3 ст. 62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи
апеляції про те, що показання свідків та
матеріали справи свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 умислу на привласнення
коштів не заслуговують на увагу, а
висновки суду щодо відсутності в діях ОСОБА_3складу злочину, передбаченого ст.. 191 ч. 2 КК
України відповідають матеріалам кримінальної справи й підтверджені дослідженими
в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами. Цей висновок суду
наведеними у скарзі доводами не спростовується.

Як
вбачається з матеріалів справи,
обвинувачення ОСОБА_3 у привласнені 1628 грн. 14 коп. суми отриманої
премії, шляхом зловживання своїм
службовим становищем, грунтується лише
на факті затримання виплати премії в період з 14 - 18 по 27 квітня 2007 року.

Так, в ході допитів, ОСОБА_3 ,
поясняла, що з територіальної
виборчої комісії повідомили про виплату премії членам дільничної комісії в сумі
більш ніж 4000 грн. Всім членам комісії вона видала по 25 грн., залишивши решту грошей до вияснення питання
щодо загальної суми виплати. 27 квітня 2006 року видала решту коштів в сумі
1208 грн. ОСОБА_4., виписавши касовий
ордер.

Свідок
ОСОБА_18. підтвердила, що по інформації
ЦВК на середню дільничну виборчу комісію,
до якої відносилася Міропільська ДВК,
виділялося 4070 грн. премії, але
ЦВК повідомило про зменшення на 30 % суми премій.

Показання
ОСОБА_18. підтвердила свідок ОСОБА_19,
якій зі слів головного бухгалтера ТВК стало відомо про зменшення суми премії, але невідомо, чи ставилося до відома головам
ДВК.

Свідок
ОСОБА_11пояснила, що зі слів ОСОБА_3
стало відомо про виплату членам комісії премії в розмірі 4000 грн.

Показання
ОСОБА_3 стверджуються поясненнями свідка ОСОБА_20, яка підтвердила, що ОСОБА_3
намагалася з'ясувати про надходження залишку премії, та видала всім членам ДВК по 25 грн. від
отриманої суми.

Допитана
в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що всі члени комісії отримали премію в
розмірі 25 грн. Коли ОСОБА_4. привезла з м.
Білопілля відомість, та отримала
від ОСОБА_3 кошти, всю суму вони
розподілили між членами ДВК.

Показання
ОСОБА_14. стверджуються і показаннями свідка ОСОБА_4., яка підтвердила, що ОСОБА_3
видала кошти по відомості, яку
сама ОСОБА_4. привезла з ТВК в м.
Білопілля.

Отже, оцінюючи
показання вказаних свідків, в сукупності
з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, судом обґрунтовано покладені в основу
виправдувального вироку показання ОСОБА_3 про отримання меншої, ніж було передбачено, суми премії для членів ДВК, яка була виплачена 27 квітня 2006 року, через тиждень після її отримання та
з'ясування питань по сумі премії членами комісії в ТВК в м. Білопілля. При цьому, як вбачається з

3

матеріалів
справи, ОСОБА_3 інформувала про отримання суми меншої, ніж було заплановано отримати з ТВК, що підтвердили свідки ОСОБА_18., ОСОБА_19,
ОСОБА_20

Тому, доводи апеляції прокурора про те, що невідповідність отриманої суми не була
підставою для затримки виплати суми премії,
та те, що ОСОБА_3 утаїла факт наявності відомості та розмір
отриманих для виплати грошей, не
заслуговують на увагу.

Не
заслуговують на увагу і посилання в апеляції прокурора про безпідставність
висновків суду про те, що ОСОБА_3 27 квітня 2007 року повернула всі гроші, які у неї тимчасово зберігалися. Свідки
ОСОБА_14., ОСОБА_4. підтвердили, що ОСОБА_3
27 квітня 2006 року виплатила всю отриману суму премії.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону під час судового слідства у
справі, які б могли бути підставою для
скасування вироку суду, не встановлено.

За таких
обставин колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляції прокурора
і скасування вироку суду по наведеним мотивам.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 362,
365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 10
липня 2007 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцією прокурора Плевако В.А., який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції - без задоволення.