АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1158/15 Справа № 206/513/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ялта, АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.05.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 17.12.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 7 днів,

засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014 року і остаточно призначено покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави 393 гривні 12 копійок витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 69/01-06 від 22.01.2015 року.

Цим же вироком було засуджено ОСОБА_8 за ч.3 185, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців 5 днів позбавлення волі. вирок відносно якого не оскаржується.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за таких обставин.

18.01.2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у вечірній час, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачивши відчинене вікно у квартирі АДРЕСА_4 на 2 поверсі вказаного будинку, де мешкав знайомий ОСОБА_8 громадянин ОСОБА_9 , вирішили вчинити крадіжку особистих речей мешканця вказаної квартири, вступивши у злочинну змову на повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, у групі осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, 18.01.2015 року близько 17:30 годин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаться непоміченими, по металевій решітці вікна 1-го поверху будинку АДРЕСА_3 дістались 2 поверху зазначеного будинку, та через незачинене вікно проникли до кухні квартири АДРЕСА_4 , звідки із шафи в житловій кімнаті таємно викрали особисті речі ОСОБА_9 , а саме:

- синтетичну господарську сумку «Sher» в клітинку синьо-білого кольору, що не представляє матеріальної цінності для потерпілого;

- дублянку «Nicos» чорного кольору зі штучним хутром, вартістю 1000 грн.;

- джинсову куртку «Bayern» на змійці, вартістю 230 грн.;

- синтетичну куртку «Cibull» сіро-бежевого кольору на змійці, вартістю 280 грн.

З викраденим майном, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли.

Умисними злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спричинені майновий збиток на загальну суму 1510 гривень.
В апеляції:

· обвинувачений не погоджуючись з вироком суду, вказує на те, що судом не були прийняті до уваги його покази, в яких він щиро розкаюється у скоєному злочині, а також те, що до 3 років 6 місяців йому був добавлений строк для відбуття покарання, який йому призначив 29.05.2012 року Самарський районний суд.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив пом`якшити йому покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 щодо незаконності вироку суду першої інстанції

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання ОСОБА_7 суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Згідно ст..66 КК України, судом було визнано обставину, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_7 щире каяття.
Тому доводи обвинуваченого про те, що судом не були взяти до уваги покази, я яких він щиро розкаявся є безпідставними та не заслуговують на увагу.
Що стосується доводів обвинуваченого про незаконність вироку суду, а саме те, що районний суд необґрунтовано приєднав до 3 років 6 місяців позбавлення волі ще 3 роки за попереднім вироком, то ці доводи також є необґрунтованими.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 був раніше неодноразово судимий, останній раз Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 17.12.2014 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст..71 КК України до 5 років 7 днів позбавлення волі, а 18.01.2015 року він скоїв знову кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України. До цього він був засуджений Самарським районним судом м. Дніпропетровська 29.05.2012 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст70 КК України та йому було призначене покарання 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно та законно призначив ОСОБА_7 покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, застосувавши ст. 71 КК України, приєднавши до покарання частину невідбутого покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014 року, призначивши таким чином покарання за сукупністю вироків, яке ОСОБА_7 повинен відбувати реально.
Суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України та правильно призначив йому покарання, яке відповідно до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. В апеляційній скарзі кваліфікація дій обвинуваченим не оспорюється.

Будь-яких порушень кримінального чи кримінально-процесуального закону при ухвалені вироку судом першої інстанції, колегія суддів не виявила та вважає вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська законним та обґрунтованим.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженому в той самий строк з моменту отримання ним копії ухвали апеляційного суду

Судді: