УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/579/12-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.286 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
представника потерпілих ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 3 листопада 2014 року,-
встановила:
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, росіянина, громадянина
України, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, інваліда
1-ої групи, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
раніше не судимого,
визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п.2-4 ст.76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_9 підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу, залишено без змін.
Стягнуто із засудженого на користь держави судові витрати по справі в сумі 3312грн., що складаються з проведення експертиз на досудовому слідстві.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумах 164911грн. 05коп., 200427грн. 06коп. та 122062грн., відповідно, задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілих вказані суми.
Речові докази по справі:
· автомобіль «Гранд Чероки», держ. номер НОМЕР_1 , блок ЕБУ від автомобіля «Гранд Чероки» ( які зберігаються на штраф майданчику в м. Сімферополь по вул. Балаклавська, 68) повернути ОСОБА_11 ;
· автомобіль «Тойота», держ. номер НОМЕР_2 , (який зберігається на штраф майданчику в м. Сімферополь по вул. Балаклавська, 68) повернути ОСОБА_10 ;
· мотоцикл «Ямаха», держ. номер НОМЕР_3 , (який зберігається на штраф майданчику в м. Сімферополь по вул. Балаклавська, 68) повернути ОСОБА_12 ;
· тимчасовий талон ДАН №868390, тимчасовий талон ДАН №868362, талон попередження, страховий поліс, посвідчення преса на ім`я ОСОБА_13 повернути ОСОБА_9 ;
· водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 НОМЕР_4 від 12.07.2001 року направлено до УДАІ УМВС України в Житомирській області.
Згідно вироку суду ОСОБА_9 10.07.2009 року о 13 годині на прямолінійній ділянці дороги, керуючи технічно справним мотоциклом «Ямаха», держ. номер НОМЕР_3 , рухаючись на автошляху Красноперекопськ Сімферополь, з боку м. Красноперекопськ в напрямку м. Сімферополь зі швидкістю 100 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість на мотоциклі, не слідкуючи за дорожньою обстановкою, при виконанні маневру обгону ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де в районі 67км + 900м вказаної дороги, допустив зіткнення з автомобілем «Гранд Чероки», держ. номер НОМЕР_1 , котрий рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_11 . Після чого останній, від причин, що не залежали від нього, втратив контроль над керуванням свого автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіштовхнувся з автомобілем «Тойота», держ. номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_14 , який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_14 і його пасажир ОСОБА_15 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці ДТП. Водій автомобіля «Гранд Чероки» ОСОБА_11 і його пасажир ОСОБА_16 отримали тяжкі тілесні ушкодження.
Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п.п. 1.5, 2.36), 10.1, 11.3, 12.6, 14.2 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками.
В апеляції адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду щодо ОСОБА_9 скасувати, а справу повернути на додаткове розслідування.
Адвокат вважає даний вирок незаконним та необґрунтованим, оскільки докази не ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, допущена однобічність та неповнота досудового та судового слідства.
Зазначив, що суд на підтвердження вини підсудного ОСОБА_13 навів як докази покази потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , яким нічого невідомо про обставини даної ДТП. Також суд взяв до уваги показання потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 і не врахував, що останні зацікавлені в обвинуваченні ОСОБА_13 , щоб уникнути кримінальної відповідальності, бо саме автомобіль Гранд-Черокі під керуванням ОСОБА_17 вискочив на зустрічну смугу руху та зіткнувся із автомобілем Тойота, в результаті чого загинули люди.
Захист вважає, що показання потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , в частині застосування останнім екстреного гальмування, не відповідають дійсності, оскільки відповідно до протоколу огляду місця події сліди гальмування автомобіля Гранд - Черокі на асфальті відсутні. Цей факт підтверджується і висновком транспортно-трасологічної експертизи.
На думку апелянта до показань свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , в частині визначення швидкості, з якою вони рухалися і щодо швидкості мотоцикла необхідно відноситися критично, бо потерпіла ОСОБА_18 вказувала, що до даної ДТП, колона, в якій їхали дані свідки, рухалась повільно. Стверджує, що не відповідають дійсності покази цих свідків і в частині того, що на місці пригоди не було інших людей, крім якоїсь дівчини.
Захисник також вважає, що суд, при постановлені вироку, безпідставно критично віднісся до показань свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , вважаючи, що ці свідки не були очевидцями самої ДТП, а показання ОСОБА_23 , на думку суду, не узгоджуються з показаннями інших свідків та матеріалами справи.
На думку апелянта свідки ОСОБА_25 давали неправдиві показання, оскільки ОСОБА_19 змінював свої показання, а ОСОБА_20 сидів позаду водія і не міг бачити ДТП. Проте слідчим не проведені відтворення обстановки та обставин події за участю цих свідків, не проведена очна ставка.
Є безпідставним, на думку апелянта, і посилання суду на протокол огляду місця пригоди та схему до нього, оскільки в них відсутні дані про уламки від транспортних засобів, відсутня слідова інформація.
Захисник вказав, що з невідомих причин суд не взяв до уваги показання свідків понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 про те, що останні не пам`ятають чи були на дорозі уламки і залишки деталей від транспортних засобів, які зіткнулися, і те, що мотоцикл підсудного стояв на обочині дороги. На думку апелянта це свідчить, що до огляду місця події, предмети, які вказують на місце зіткнення, пересувалися.
Адвокат стверджує, що виходячи із схеми до протоколу огляду місця події, де зазначено осип грунту та сліди юзу, ОСОБА_17 міг уникнути зіткнення з автомобілем Тойота.
Також, на думку захисника, всі висновки експертиз, які проведені у даній кримінальній справі, є не об`єктивними, оскільки вихідні дані слідчим надавалися лише з показань потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також використовувалися матеріали по даній дорожньо-транспортній пригоді, які викликають сумнів щодо їх достовірності.
Також в апеляції йдеться про те, що в справі не була проведена комплексна автотехнічна, транспортно-трасологічна та металознавча експертиза, що вказує на однобічність судового слідства, не були досліджені повністю всі обставини справи, що і призвело, на думку апелянта, до винесення судового рішення на підставі припущень.
В своїй апеляції потерпіла ОСОБА_10 просить вирок суду, в частині призначеного покарання, скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним за ч.3 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки.
В обгрунтування апеляції зазначає, що суд не в достатній мірі врахував тяжкість злочину, внаслідок якого загинуло 2-є осіб та ще 2-і особи отримали тяжкі тілесні ушкодження, особу винного та, призначивши мінімальне покарання, передбачене ч.3 ст.286 КК України, звільнив засудженого від відбування покарання.
Додатково апелянт стверджує, що призначене покарання є несправедливим внаслідок його м`якості та не відповідає тяжкості вчиненого злочину.
В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 також просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий, яким визнати ОСОБА_9 винним за ч.3 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
В обґрунтування апеляції потерпілий зазначає, що суд не в достатній мірі врахував тяжкість злочину, який є тяжким відповідно до ст.12 КК України, особу винного, який не розкаявся у вчиненому, намагався уникнути відповідальності, заходів до відшкодування завданої шкоди не вживав.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, які підтримали свої апеляції, заперечення прокурора проти задоволення апеляцій, перевіривши вирок суду відповідно до вимог ст.365 КПК України 1960 року, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Винуватість ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким дана належна оцінка у вироку.
Так, згідно матеріалів справи, а саме: показань потерпілих, свідків, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) і схеми до нього, протоколів огляду транспортних засобів, які були задіяні в даній пригоді, висновків експертиз, видно, що саме засуджений ОСОБА_13 створив аварійну обстановку 10.07.2009 року під час руху на мотоциклі «Ямаха» на автошляху Красноперекопськ-Сімферополь.
Винуватість ОСОБА_13 підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які підтвердили той факт, що саме засуджений ОСОБА_13 , керуючи мотоциклом «Ямаха» виїхав на смугу зустрічного руху де і відбулося зіткнення його мотоцикла з автомобілем Гранд-Черокі. Показання цих потерпілих та свідків досліджувалися у судовому засіданні, вони є послідовними та узгоджуються з іншими доказами по справі. Крім того, сам підсудний в своїх первинних поясненнях, в якості потерпілого, зазначав що при обгоні фури, виїхав на зустрічну смугу (а.с.58 т.1). Слідчий ОСОБА_28 , який допитувався у суді, в якості свідка, підтвердив те, що при допиті ОСОБА_13 показував, що при обгоні фури саме він виїхав на смугу зустрічного руху.
Згідно протоколу огляду місця ДТП із схемою до нього, місце зіткнення автомобіля Гранд-Черокі з мотоциклом «Ямаха» розташоване на смузі руху автомобіля Гранд-Черокі. Даний факт підтверджений і висновком додаткової транспортно-трасологічної експертизи за № 3/142 від 16.06.2010 року (а.с.320 т.1), у висновку якої також зазначено, що розгерметизація шин переднього та заднього коліс автомобіля Гранд відбулася миттєво під час зіткнення з мотоциклом, у результаті розриву зовнішніх боків цих шин деталями, які виступали з нижньої бокової частини мотоциклу «Ямаха».
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 3/331 причиною виникнення даної ДТП та її наслідків стало порушення водієм ОСОБА_13 вимог п.п.1.5,10.1,11.3,12.6 ПДР України (а.с. 160 т.1).
Висновки проведених по справі експертиз не спростовані іншими експертними дослідженнями і, на думку колегії, не можуть піддаватися сумніву.
Доводи захисника засудженого про те, що показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та інших спростовують показання потерпілих та свідків ОСОБА_25 , не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки суд першої інстанції, допитавши вищеперерахованих свідків дав належну оцінку їхнім показанням у вироку. При цьому суд врахував, що дані свідки безпосередньо не бачили самої ДТП і не можуть спростовувати показань очевидців. Крім того, райсудом враховано, що показання свідка ОСОБА_29 , в частині того, що він бачив, як автомобіль Гранд задів обочину і вилетів на смугу зустрічного руху та скоїв наїзд на мотоцикла і на автомобіль Тойота, не узгоджуються з показами інших свідків, схемою ДТП та висновками експертиз.
Безпідставними є твердження захисника в апеляції про те, що судом не дано оцінки показанням свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_27 , які приймали участь в якості понятих при огляді даної ДТП. Дані свідки під час судового засідання підтвердили те, що в їхній присутності проводились заміри та складалася схема ДТП.
Що стосується показань потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , то судом дана оцінка цим доказам в сукупності з іншими доказами.
Не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом і доводи захисника про те, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги протокол огляду місця пригоди із схемою, бо, як вважає апелянт, в ній відсутні дані про уламки транспортних засобів, сліди гальмування, тобто відсутня будь-яка слідова інформація.
Проте, як видно з матеріалів даної кримінальної справи, місце зіткнення вищеперерахованих транспортних засобів зафіксовано в протоколі огляду місця ДТП із схемою до нього, а також у фото таблиці до вказаного протоколу. В даних документах зафіксовані ознаки слідів переміщення транспортних засобів, слідів переміщення відкинутих об`єктів, розташування об`єктів, які відокремилися від транспортних засобів, розташування транспортних засобів після ДТП, а також у протоколах огляду транспортних засобів зафіксовані всі деформації і пошкодження транспортних засобів після пригоди. При проведені основних та додаткових транспортно-трасологічних, автотехнічних експертиз всі ці ознаки досліджувалися експертом в сукупності.
Також, є суб`єктивним твердження захисника про те, що виходячи із схеми до протоколу огляду місця події, водій автомобіля Гранд, ОСОБА_17 міг уникнути зіткнення з автомобілем Тойота, оскільки не обґрунтовуються доказами.
Щодо апеляцій потерпілих, то колегія суддів погоджується із призначеним підсудному ОСОБА_9 покаранням судом першої інстанції, оскільки райсуд врахував всі обставини справи, те, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, злочин скоїв з необережності, сам в результаті отриманих тілесних ушкоджень став інвалідом першої групи.
З огляду на викладене підстави для задоволення всіх апеляцій відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365,366 КПК України в редакції 1960 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах,-
ухвалила:
апеляцію адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_9 та апеляції потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 3 листопада 2014 року - без змін.
Судді: