Справа № 183/3153/15
№ 1-кп/183/453/15
В И Р О К
іменем України
17 червня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000293 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білозерськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, солдата військової частини НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:

14 лютого 2013 року наказом № 32 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду механіка водія евакуаційного відділення евакуаційного взводу, яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.
22 вересня 2014 року солдат ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , умисно, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд у АДРЕСА_3 , не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

7 квітня 2015 року солдат ОСОБА_5 був затриманий та доставлений до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

Таким чином, у період з 22 вересня 2014 року по 7 квітня 2015 року солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та без поважних причин ухилявся від проходження військової служби тривалістю понад один місяць.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у тому, що самовільно залишив розташування військової частини через те, що у нього дуже хвора мати, а окрім нього за нею нікому було доглянути. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним самовільного залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць за ч. 3 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що він вчинив злочин, який віднесено законом до категорії середньої тяжкості.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим, ОСОБА_5 задовільно характеризується за місцем служби, має на утриманні матір похилого віку, 1953 року народження, яка перебуває на диспансерному обліку у дільничного лікаря з діагнозом: двобічний кокс артроз III ступеня, деформуючий остеоартроз колінних суглобів з больовим синдромом, порушення опорно-рухової функції, та потребує постійного догляду, який може забезпечити їй лише обвинувачений, оскільки його рідна сестра з листопада 2014 року і по теперішній час проживає та працює в м. Київ.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та скоєння злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (хвороба матері), що суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та дає суду підстави для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді у виді арешту з триманням на гауптвахті строком 6 місяців.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання з 07.04.2015 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_5 під вартою з 07.04.2015 року по 17.06.2015 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1