апеляційний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
жовтня 2007 року Колегія
судців судової палати

у кримінальних
справах Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого
судді - Лагнюка М. М. ,

судців - Коваль С.
М. та Матієк Т.В.

за участю

прокурора
- Решетняк Н.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, на вирок
Святошинського районного суду м. Києва
від 17.06.2007 року, яким -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м.
Києва, проживаючий за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимий:

·
08.06.2000 року Ленінградським районним
судом м. Києва за ст.
ст. 17, 141 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі;

·
03.12.2003 року Святошинським районним
судом м. Києва за ст.
395 КК України на 4 місяці арешту;

·
12.10.2005 року Святошинським районним
судом м. Києва за ст.
309 ч. 1 на 1 рік позбавлення волі.

засуджений за ч.
2 ст.
185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 2
ст. 186 КК України на 4 роки
позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточну міру покарання
призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4
років позбавлення волі.

Справа №
11 -а-204307 Головуючий у 1 -й
інстанції - Ясельський А.М.

Категорія:
ч. 1 ст.
186 КК України Доповідач -
Лагнкж М. М.

Вироком
суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що
17 листопада.2006 року близько 00 години 15 хвилин, проходячи біля будинку АДРЕСА_2, підійшов до громадянина ОСОБА_2 і, застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та
здоров'я, повторно, відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілому на загальну суму 541
гривня 40 копійок.

Крім
того, 04 травня.2007 року близько 9
години 30 хвилин, знаходячись в
приміщенні магазину ТОВ «Бі-Маркет»,
розташованого по АДРЕСА_3,
скориставшись тим, що за його
діями ніхто не спостерігає, з полиці
вітрини повторно, відкрито викрав
майно, яке належить громадянці ОСОБА_3
на загальну суму 2827 гривень, після
чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

В
апеляції прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції,
не оспорюючи фактичні обставини справи,
просить вирок змінити, виключивши
в мотивувальної частини вироку по епізоду таємного викрадення чужого майна
кваліфікуючу ознаку «з проникненням в приміщення», як таку,
що помилково зазначена та не відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення
прокурора, який підтримав апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції та просив її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційного подання, колегія суддів
вважає, що апеляційне подання підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як
убачається з матеріалів справи, суд
розглянув кримінальну справу у відповідності з вимогами ст. 299 КПК України, обмеживши дослідження доказів по справі
допитом засудженого, який повністю
визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочині, дав детальні пояснення з приводу обставин
вчинення злочину, а тому суд
обгрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і кваліфікував
дії засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185,
ч.2 ст. 186 КК України, які в апеляційному порядку ніким не
оспорюються.

Покарання
засудженому призначено відповідно до вимог
ст. 65 КК України.

Разом з тим доводи
апеляційного подання прокурора про неправильну кваліфікацію судом дій ОСОБА_1
за ознакою проникненням в приміщення по епізоду крадіжки, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно
до ст.
334 КПК України мотивувальна частина вироку повинна мітити формулювання
обвинувачення, визнаного судом
доведеним, інші атрибути, зокрема,
докази, на яких ґрунтується
висновок суду щодо кожного підсудного.

Як
вбачається з матеріалів справи, в
мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення по епізоду таємного
викрадення чужого майна, визнаного судом
доведеним, суд, зазначивши обставини вчинення злочину, вказав,
що ОСОБА_1 повторно таємно викрав чуже майно.

Однак, мотивуючи у вироку висновки щодо кваліфікації
епізоду злочину таємного викрадення чужого майна, вчиненого ОСОБА_1, суд першої інстанції при наведенні
кваліфікуючих ознак злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, помилково вказав таку кваліфікуючу
ознаку, як вчинення злочину з
проникненням в приміщення, оскільки
вказана кваліфікуюча ознака виходить за межі пред'явленого ОСОБА_1
обвинувачення, передбаченого ч. 2 ст.
185 КК України, і таке не було
пред'явлене засудженому та не відповідає обставинам справи.

За таких
обставин, колегія суддів вважає вирок
суду таким, що підлягає зміні, з виключенням з його мотивувальної частини
кваліфікуючу ознаку « з проникненням в приміщення». Дії засудженого ОСОБА_1. по епізоду таємного
викрадення чужого майна кваліфікувати за ч. 2
ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції,
задовольнити.

Вирок
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 липня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_1 змінити.

Виключити
з мотивувальної частини вироку по епізоду таємного викрадення чужого
майна, яке належить ОСОБА_3, кваліфікуючу ознаку « з проникненням в
приміщення».

В решті
вирок залишити без зміни.