Справа № 11-364/2008 р. Головуючий у І
інстанції - Смаль І.А.
Категорія - ст. 164 ч. 2 КК України. Доповідач -
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
червня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Баглая І.П.
суддів - Шахової
з участю прокурора - Басюка С.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Сосницького районного суду
Чернігівської області від 01 квітня 2008 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та житель АДРЕСА_1 українець,
громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, розлучений, на утриманні
має неповнолітню дитину, раніше судимий Сосницьким районним судом Чернігівської
області: 19 квітня 1996 року за ст.ст. 215-3 ч. 2, 140 ч. 2, 222 ч. 3, 42 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 09 січня
1998 року за ст. 140 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією
майна; 05 серпня 2003 року за ст. 164 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі;
18 травня 2005 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
засуджений за ст. 164 ч. 2 КК України до 3 років обмеження волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за новим
вироком ОСОБА_1приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком частково - у
вигляді 3 роки 1 місяць позбавлення волі, і остаточно до відбування йому
покарання призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і
засуджений за те, що в період з 19 лютого 2005 року по 01 грудня 2007 року
злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених рішенням Сосницького
районного суду від 07 серпня 2002 року на утримання сина ОСОБА_3 на користь
матері ОСОБА_2, в розмірі ¼ частини всіх видів заробітку щомісячно, що потягло за
собою заборгованість станом на 01 грудня 2007 року в розмірі 4 410 грн.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений
ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій просить переглянути його на предмет
законності. Вимоги мотивовані тим, що місцевий суд не врахував покази
потерпілої, яка відмовлялась від аліментів в залі суду та просила не
притягувати його до кримінальної відповідальності. Окрім цього, звертає увагу
суду на пом'якшуючі обставини по справі, як - щире каяття та незадовільний стан
його здоров'я, він хворіє відкритою формою туберкульозу. З тексту апеляції
вбачається, що він просить апеляційний суд виправдати його з тих підстав, що
він не сплачував аліменти, так як не працював, знайти роботу не міг, хворів.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
який просив скасувати вирок суду, а справу направити на новий судовий розгляд,
так як суд вийшов за межі обвинувачення, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи викладені в апеляції, судова колегія приходить до висновку,
що апеляція підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 22 КПК України
прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання зобов'язані вжити всіх,
передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження
обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що
виправдують обвинуваченого, також обставини, що пом'якшують і обтяжують його
відповідальність.

Так, органи досудового слідства не
виконали вимог вказаного закону, щодо всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, допустили неповноту досудового слідства, яку
неможливо усунути в судовому засіданні.

Згідно до вимог ст.ст.131, 132 КПК
України підставою для притягнення особи в якості обвинуваченого є достатність
доказів, які вказують на вчинення злочину. Обвинувачення повинно бути
конкретним та зрозумілим.

Неконкретність обвинувачення порушує право обвинуваченого на захист, що є
істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

В постанові слідчого /а.с.108/ про
притягнення ОСОБА_1 в якості обвинуваченого встановлено, що він в період з
19 лютого 2005 року по 01 грудня 2007 року злісно ухилявся від сплати
аліментів, встановлених рішенням Сосницького місцевого суду. А саме, ОСОБА_1 не
сплачував аліменти в період з 01 липня 2005 року по 01 грудня 2007 року
і заборгованість склала на 01 грудня 2007 року 4410 грн.

В обвинуваченні не конкретизовано з
якого моменту він злісно ухилявся від сплати аліментів, тобто, скоїв злочин, за
який період склалася заборгованість по сплаті аліментів, і за який період
склала заборгованість по аліментах в розмірі 4410 грн.

В вироку суд встановив, що ОСОБА_1
злісно ухилявся від сплати аліментів в період з 19 лютого 2005 року по 01
грудня 2007 року і станом на 01 грудня 2007 року заборгованість
склала 4410 грн.

Відповідно до постанови про обвинувачення,
заборгованість в розмірі 4410 грн. склала за період з липня 2005 року, а
суд встановив зазначену суму заборгованості за більший період часу, ніж в
обвинуваченні - з 19 лютого 2005 року.

Тобто, суд вийшов за межі обвинувачення
засудженого ОСОБА_1

Крім того, як обвинувачення, так і
вирок не базуються на фактичних обставинах справи.

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментах за період з липня 2005 по грудень 2007 р.р. вона складає 5283 грн./а.с.44-45/, а в обвинуваченні та вироку суду за цей
період зазначена сума 4410 грн. Чому саме така сума і якому періоду
заборгованості вона відповідає визначитися неможливо.

В період липня-серпня 2006 року
засуджений добровільно погашав суму
заборгованості, хоч і не значну, але по розрахунках неможливо встановити, чи вона зараховувалася,
тим більше, в матеріалах справи маються ксерокопії розрахунку, в яких розміри
заборгованості за деякі місяці розібрати взагалі неможливо.

Крім того, слідством порушені вимоги
ст.120 КПК України. Згідно з зазначеною нормою закону досудове слідство у
кримінальних справах повинно бути закінчено протягом двох місяців. 27.12.2006
року була порушена кримінальна справа, а слідство проводилося більш як 2 місяці
без продовження строку досудового слідства прокурором району. Тим більше
слідство закінчено 01 березня 2007 року, а обвинувальний висновок
затверджений прокурором 29 лютого 2007 року, тобто обвинувальний
висновок затверджений в період, коли досудове слідство ще не було закінчено, що суперечить вимогам
ст..ст.228-229 КПК України.

Згідно ст. 224 КПК, суддя, при
попередньому розгляді справи виносить рішення за результатами досудового
розгляду про призначення справи до судового розгляду за наявності достатніх підстав
для розгляду справи в судовому засіданні.

По даній справі суддя порушив вимоги
зазначеної норми закону, так як прокурором були суттєво порушені вимоги
ст.ст.228-232 КПК України і необхідно було справу повернути прокурору для
усунення виявлених порушень.

Суд не звернув уваги та той факт, що в
справі відсутні одні із доказів вини ОСОБА_1 в злісному ухиленні від сплати
аліментів - це попередження його про кримінальну відповідальність. Ухилення від
сплати аліментів - це не тільки пряма відмова від сплати присуджених судом аліментів, а також інші дії, що свідчать про
умисне ухилення від сплати аліментів, а суд навіть не дослідив ті докази його
вини, які знаходяться в справі: довідку в.о.начальника ДВС у Сосницькому районі
/а.с.38/ про неодноразове попередження засудженого про кримінальну
відповідальність, довідку з Сосницького районного центру зайнятості (а.с.71),
що він не перебуває на обліку в центрі зайнятості, довідку з селищної ради
(а.с.69), що він ніде не працює.

В вироку суд посилався на один із
доказів вини засудженого - копію відомості про утримання з ОСОБА_1 з 18.02.2004
по 18.02.2005 року аліментів в розмірі 139,55 грн. Яким чином це може доводити
винність засудженого в ухиленні від сплати аліментів за період з липня 2005 року?

Тобто, судом неповно проведено судове слідство.

Судом не враховані зазначені недоліки по
справі і це призвело до винесення необґрунтованого, передчасного рішення, яке
підлягає скасуванню, як незаконне.

Без встановлення досудовим слідством
всіх вищенаведених обставин по справі не дає можливості суду розглянути справу
по суті. А відповідно до вимог ст. 281
КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота
або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому
засіданні.

В ході досудового слідства необхідно
усунути вказані недоліки по справі та у відповідності до здобутих доказів суду
прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи всі обставини по справі,
особи засудженого колегія суддів прийшла до висновку про скасування запобіжного
заходу - утримання під вартою відносно ОСОБА_1 і звільнити його з під варти негайно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
365, 366, 379 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок Сосницького районного суду
Чернігівської області від 01 квітня 2008 року
відносно нього - скасувати, а кримінальну справу повернути прокурору Сосницького району
Чернігівської області для організації
додаткового розслідування.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1
у вигляді утримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти негайно. Обрати щодо нього запобіжний захід -
підписку про невиїзд.

С У Д Д І :

О.Г. Шахова Баглая І.П. Демченко О.В.