№ 1-178/2007
ВИРОК

29 жовтня 2007
року Софіївський районний суд
Дніпропетровської області

в складі:

судді: Шумської
О.В.

при секретарях: Пащенко А.В.

з участю
прокурора: Іванків В.В.

з участю
адвоката: ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка кримінальну справу

про
обвинувачення

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця Волгоградської області,

та жителя с.Петрове Софіївського

району Дніпропетровської

області, гр.Уркїни, освіта неповна

середня, не працюючого

не військовозобов'язаного

раніше судимого:

-13.06.1997 р.
Софіївським районним судом по ст.140 ч.1
КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-24.09.1997
р. Софіївським районним судом по ст.140
ч.1 КК України до штрафу в сумі 170 грн.

-06.09.2006
р. Софіївським районним судом по ст.185
ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт

за ч.2 ст.389 КК
України,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 скоїв ухилення від покарання, не пов'язаного з
позбавленням волі при слідуючих обставинах:

ОСОБА_1 6 вересня 2006 року був
засудженийСофіївським районним судом по ст.185 ч.1 КК України до покарання 100
годин громадських робіт, при цьому він був ознайомлений з обов'язками особи
засудженої до відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме: дотримуватися
установлених законодавством порядку та умов відбування покарання, працювати на
встановленому об'єкті та відпрацьовувати встановлений судом час громадських
робіт, з'являтися за викликом в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти
про зміну місця проживання, прибувати до інспекції для реєстрації.

2 лютого 2007
року ОСОБА_1 був
направлений КВС Софіївського району до Софіївської селищної ради для відбування
покарання у вигляді громадських робіт на срок
100 годин, але в термін до 16 липня 2007 року до Софіївської селищної ради
не прибув. Після чого ОСОБА_1 Був
попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування
покарання, але не зважаючи на попередження ОСОБА_1 призначенного
за вироком суду.

Будучи допитаним в
судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному
злочині визнав повністю, пояснивши при цьому, що він дійсно не з'являвся до КВІ
та Софіївської селищної ради, але мотивує це тим, що його мати хвора і не може
пересуватися без посторонньої допомоги, але він розуміє що міг відбувати
покарання.

Свідок ОСОБА_3
пояснив, що підсудний був засуджений 6 вересня 2006 року Софіївським районним
судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин
громадських робіт, Йому неодноразово були направлені виклики до КВІ для
реєстрації та відбування покаранняю. Інспектра КВІ виїзджали за місцем
проживання засудженого, але останній не реагував на їх попередження.

Показання
підсудного, свідка в своїй сукупності не протирічать поданню про притягнення до
кримінальної відповідальності (а.с.33), копії вирока Софіївського районного
суду від 6 вересня 2006 року (а.с.4), обліковим караткам засудженого (а.с.
8-11), викликам КВІ (а.с. 12-13), листом Софіївстької селищної ради (а.с27)

Дії підсудного
органами досудового слідства кваліфіковані по ч.2 ст.389 КК України, ніхто з
учасників процесу не оспорює вказану кваліфікацію і суд вважає, що дії
підсудного кваліфіковані вірно як ухилення від відбування громадських чи
виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання,
суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного злочину,
особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно.

Обтяжуючих
обставин судом не встановлено.

Пом'якшуючими
обставинами у підсудного являється каяття і активне сприяння розкриттю злочину,
має хвору матір, яка не може пересуватися.

Із врахуванням
як обтяжуючих, так і пом"якшуючих обставин, суд вважає за необхідне
призначити підсудному покарання у вигляді обмеження волі на строк, передбачений
санкцією статті за даний склад злочину.

У відповідності
зі ст.71 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком
Мофіївського районного суду Дніпропетровської області від 6 вересня 2006 року
за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт та остаточно
призначити покарання шляхом повного приєднання призначених покарань.

При складанні
призначених покарань, застосувати ст.72 КК України та визначити, що 100 годинам
громадських робіт, призначених за попереднім вироком, відповідають 25 днів обмеження
волі.

На підставі
ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк, передбачений кримінальним законом, поклавши на нього обов'язки
відповідно до ст.76 КК України.

Керуючись
ст.ст.323-324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винними по ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (Два) роки
обмеження волі.

Згідно з ст.71
КК України покарання призначити шляхом повного приєднання невідбутої частини
покарання і остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2
(Два) роки та 25 (Двадцять п'ять) днів обмеження волі

На підставі ст.
75 КК України звільнити ОСОБА_1 від покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк 2 (Два) роки, поклавши на нього відповідно зі ст.76 КК України
обов"язки: повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну
місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально виконавчої системи.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу засудженому залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський
районний суд в 15-ти добовий строк з часу його проголошення.