Справа № 353/575/15-к
Провадження № 1-кп/353/49/15
В И Р О К
22 липня 2015 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
старшого прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбуття покарання з встановленням іспитового строку - три роки, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, та вчинив нове кримінальне правопорушення.
Приблизно у березні 2015 р. ОСОБА_4 у невстановленої особи незаконно придбав уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), який є комплектуючою частиною ручної гранати дистанційної дії, призначеної для поразки живої сили противника в наступі та обороні. Потім він переніс його до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що він дійсно придбав у незнайомого чоловіка запал ручної гранати, переніс його додому, зберігав за місцем свого проживання в м. Івано-Франківську, а потім вирішив вивезти його з дому, оскільки він проживав з маленькою сестрою і боявся, що вона знайде цей запал. 19.04.2015 р. він поїхав автомобілем до бабусі в Тернопільську область та взяв з собою придбаний запал. Біля с. Нижнів Тлумацького району на блокпості його зупинили працівники міліції, які оглянули автомобіль та знайшли запал. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Тому при призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує те, що кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, обвинувачений характеризується по місцю проживання позитивно, не перебуває на обліку психіатричному кабінеті, перебуває під консультативним наглядом в Івано-Франківському ОНД внаслідок вживання канабіноїдів, працює, кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком.
За викладених обставин суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначено в межах санкції ст. 263 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний термін.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 12.09.2014 р. був засуджений Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Уразі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України (ч. 3 ст. 78 КК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Таким чином, оскільки нове кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив під час іспитового строку, тому, за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, до покарання за знову вчинений злочин слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_4 , а питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.71 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2014 року, - 5 (пять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту після вступу вироку в законну силу.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: боєприпас уніфікований запал ручної гранати дистанційної дії (УЗРГМ), який зберігаєтьсяу секторі ВТ та ПТЕ НДЕКЦ при Управлінні МВС України в Івано-Франківській області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 429,66 грн. (чотириста двадцять девять гривень 66 копійок) процесуальних витрат за проведення експертизи.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Тлумацький районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Головуюча ОСОБА_1