Справа № 163/3301/13-к
Провадження № 1-кп/163/92/13
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 року
Любомльський районний суд Волинської
області

в складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участю секретаря - Федчишин Г.В.,

прокурора - Бугайчука В.В.,

потерпілої - ОСОБА_1,

обвинуваченого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
кримінальне провадження №0000488
про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з середньо - спеціальною
освітою, непрацюючого, неодруженого,
раніше не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.286 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 26 вересня 2013 року близько 10
години 30 хвилин, керуючи
технічно-справним автомобілем марки
"Volkswagen Passat", реєстраційний номерний
знак НОМЕР_1, рухаючись на 44 км + 50 м
автодороги Т 03-02 сполученням
«Піща-Шацьк-Любомль-Верба», в напрямку
м. Любомль Волинської області, поза
межами населеного пункту, на ділянці
дороги, що знаходиться в кінці підйому,
порушив вимог п.1.5, п.2.3.б, д, п. 10.1, п.13.1
Правил дорожнього руху України, а саме:
всупереч п.1.5 Правил своїми діями
створив небезпеку та перешкоду для
руху, загрозу здоров'ю громадян;
всупереч п.2.3.б, д проявив неуважність,
не стежив за дорожньою обстановкою, не
зреагував відповідно на її зміну, чим
створив загрозу безпеці дорожнього
руху; всупереч п.10.1 розпочинаючи
виконання маневру обгону гужового
транспорту, який рухався в попутному
напрямку під керуванням громадянина
ОСОБА_3, не переконався, що це буде
безпечним і не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам дорожнього
руху; всупереч п.13.1. не дотримався
безпечної дистанції та безпечного
інтервалу, внаслідок чого допустив
наїзд на зазначений гужовий транспорт,
після чого автомобіль "Volkswagen Passat",
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
відкинуло на зустрічну смугу руху, де
сталось зіткнення керованого ним
автомобіля із зустрічним автомобілем
марки «Mazda 626», реєстраційний номерний
знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4,
який рухався по зустрічній смузі руху в
напрямку смт.Шацьк Волинської області.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної
пригоди, пасажир автомобіля марки «Mazda
626» ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину за
інкримінованим обвинуваченням визнав
повністю і показав, що 26.09.2013 року
близько 11 години керував автомобілем
марки «Фольксваген пасат»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
який належить його знайомому ОСОБА_5, по
автодорозі з смт. Шацьк в напрямку
м.Володимир-Волинський. Рухаючись на
ділянці автодороги між с.Куснища та
м.Любомль, попереду побачив, що в
попутному напрямку рухається гужовий
транспортний засіб. Наблизившись до
нього, вирішив його обігнати, не
виїжджаючи на зустрічну смугу руху.
Коли почав виконувати маневр обгону
зрозумів, що для того щоб об'їхати
підводу необхідно перетнути осьову
лінію. Тоді почав гальмувати для
припинення об'їзду і в цей момент
автомобіль занесло, можливості його
зупинити не було, таким чином допустив
зіткнення з підводою. В результаті
зіткнення автомобіль винесло на
зустрічну смугу руху по якій рухався
зустрічний автомобіль, з яким також
відбулось зіткнення. Під час руху падав
дощ, дорожнє покриття було мокрим. У
вчиненому щиро розкаявся, просив суд
його суворо не карати та не позбавляти
права керування транспортними
засобами, оскільки керування
транспортним засобом є його основним
джерелом доходів.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні
показала, що вранці 26.09.2013 року разом зі
своїм чоловіком власним автомобілем
марки «Мазда» рухались по автодорозі з
м.Любомль в напрямку с.Нудиже
Любомльського району. Не доїжджаючи до
м. Любомль побачила, що в зустрічному
напрямку рухався гужовий транспортний
засіб із-за якого на їх смугу руху
виїхав автомобіль марки «Фольксваген
пасат», який вдарився в підводу. Після
удару даний автомобіль виїхав на смугу
зустрічного руху і зіткнувся з їх
транспортним засобом. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди вона
отримала тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості, в зв'язку
із чим проходила лікування в медичному
закладі. Зазначила, що матеріальна
шкода обвинуваченим відшкодована не в
повному обсязі, однак просила суд
останнього суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2
повністю визнав свою винуватість в
інкримінованому йому органом
досудового розслідування злочині,
погодився з кваліфікацією вчинених ним
діянь, а потерпіла та прокурор не мають
жодних заперечень щодо встановлених
обставин, при цьому позиція учасників
кримінального провадження є
добровільною, тому суд вважає
недоцільним дослідження доказів,
поданих на підтвердження події
кримінального правопорушення і
винуватості обвинуваченого у вчиненні
даного суспільно-небезпечного діяння.

У зв'язку з наведеним, суд, в порядку ч. 3
ст. 349 КПК України, за згодою учасників
судового провадження, обмежився
допитом обвинуваченого та потерпілої,
дослідженням висновків
судово-медичної та судової
авто-технічної експертиз, а також
характеризуючими даними особи
обвинуваченого.

Згідно висновку судово-медичного
експерта № 229 від 07.10.2013 року внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
потерпілій ОСОБА_1 були спричинені
тілесні ушкодження у вигляді синця на
передньо - зовнішній поверхні правого
стегна; рубців в лобній ділянці зліва,
над зовнішнім краєм лівої брови в
ділянці лівої скроневої западини, в
ділянці лівої скроневої западини і на
верхній повіці лівого ока, які
являються слідством загоєння ран;
садно - забійної рани правої
вилично-лобної ділянки, закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, закритого перелому
І-го ребра справа по задній пахвовій
лінії, закритого пошкодження ІІІ і ІV
реберно-стернального з'єднання з
періодичним підвивихом ІІІ і ІV ребра,
які у своїй сукупності за ступенем
тяжкості відносяться до тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості
за ознаками тривалості розладу
здоров'я, оскільки для їх лікування
потрібен час більше 21-ї доби.

Згідно висновку судової авто-технічної
експертизи №199 від 12.11.2013 року водій
автомобіля марки "Volkswagen Passat",
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
ОСОБА_2 з технічної точки зору повинен
був діяти у відповідності до вимог п.10.1
та 13.1 Правил дорожнього руху України,
тобто повинен був керувати
транспортним засобом із дотриманням
безпечних дистанції та інтервалу, а
перед початком зміни напрямку руху -
переконатися, що це буде безпечним та
не створить перешкод або небезпеки
іншим учасникам руху. Водій автомобіля
"Volkswagen Passat" ОСОБА_2 мав технічну
можливість уникнути зіткнення із
гужовим транспортним засобом, під
керуванням ОСОБА_3, при умові виконання
вимог пунктів 10.1 та 13.1 ПДР України.

На підставі досліджених в судовому
засіданні доказів, суд приходить до
висновку про доведеність порушення
обвинуваченим п.1.5, п.2.3.б, д, п. 10.1, п.13.1
Правил дорожнього руху України, які
перебувають у прямому причинному
зв'язку із зіткненням транспортних
засобів та спричиненням потерпілій
середнього ступеня тяжкості тілесних
ушкоджень, а тому дії ОСОБА_2 слід
кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України.

При обранні виду та міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, який відноситься до категорії
злочинів невеликої тяжкості, фактичні
обставини справи, дані про особу
обвинуваченого, а також позицію
потерпілої, яка не наполягала на
суворому покаранні.

До обставин, які пом'якшують покарання,
суд відносить щире каяття
обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, що обтяжують його покарання,
суд по справі не вбачає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2
раніше несудимий, до кримінальної
відповідальності притягується вперше,
має постійне місце проживання, за яким
характеризується позитивно,
працездатний, не працює, утриманців не
має, а також позицію потерпілої, суд
вважає можливим призначити йому
основне покарання ближче до нижчої
межі санкції ч.1 ст. 286 КК України.

Разом з тим, з огляду на фактичні
обставини справи, наслідки вчиненої
обвинуваченим дорожньо-транспортної
пригоди, той факт, що останній хоча й
визнав свою вину у вчиненому та щиро
розкаявся, однак вибачення у
потерпілої не попросив і заподіяну
шкоду їй в повному обсязі не
відшкодував, доказів того, що керування
транспортним засобом є його основним
джерелом доходів суду не представив, а
тому сукупність зазначених обставин
дає підстави для висновку про
необхідність застосування до нього
додаткового покарання, передбаченого
ч. 1 ст. 286 КК України, у виді позбавлення
права керування транспортними
засобами.

З врахуванням наведеного, суд
прийшов до висновку, що для виправлення
обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження
вчинення ним нових злочинів,
необхідним і достатнім покаранням є
покарання у виді штрафу в розмірі,
передбаченому санкцією ч. 1 ст. 286 КК
України, з позбавленням права керувати
транспортними засобами.

Долю речових доказів слід
вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України з
обвинуваченого слід стягнути судові
витрати за проведення експертиз.

Цивільного позову по справі не
заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 під час
досудового розслідування не обирався,
клопотання про обрання такого заходу
сторона обвинувачення не заявила.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК
України, і призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі 3500 (три тисячі
п'ятсот) гривень з позбавленням права
керувати транспортними засобами
строком на 1 (один) рік.

Речові докази:

- автомобіль марки "Volkswagen Passat",
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
який зберігається на території
штрафмайданчика Любомльського РВ УМВС
України у Волинській області -
повернути власнику ОСОБА_5;

- автомобіль марки «Mazda 626»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2,
який зберігається на території
штрафмайданчика Любомльського РВ УМВС
України у Волинській області -
повернути власнику ОСОБА_4;

- гужовий віз, навантажений деревиною,
який зберігається на території
штрафмайданчика Любомльського РВ УМВС
України у Волинській області -
повернути ОСОБА_3;

- свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 на
автомобіль марки "Volkswagen Passat",
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
яке передано на зберігання володільцю
ОСОБА_5 - залишити у володінні
останнього;

- свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4 на
автомобіль марки «Mazda 626»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2,
яке передано на зберігання володільцю
ОСОБА_4 - залишити у володінні
останнього.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1858
(одну тисячу п'ятдесят вісім) гривень 20
копійок судових витрат за проведення
судової експертизи технічного стану
транспортного засобу, судової
транспортно-трасологічної експертизи
та судової авто-технічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Волинської області на протязі 30
днів із дня його проголошення через
Любомльський районний суд Волинської
області.

Головуюча:суддя

А.Л.Гайдук