Справа № 10-330/2011 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Категорія: ч. 2 ст. 345 КК України Доповідач: Вовк А. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Вовка А.С.,

суддів Гаврилова В.М., Марітчака Т.М.

з участю прокурора Гринів О.Д.

захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією захисника обвинуваченого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року,

встановила:

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року задоволено подання старшого слідчого прокуратури м. Львова, погоджене з прокурором м. Львова, та щодо обвинуваченого

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, військовозобовязаного, одруженому, маючому на утриманні малолітніх дітей 2007, 2010 років народження, працюючого приватним підприємцем, депутата Самбірської районної ради, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

15 травня 2011 року ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 115 КПК України.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України.

Так, органами досудового слідства, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він та ОСОБА_3, перебуваючи в приміщенні Львівського міського Управління ГУ МВСУ у Львівській області, на вул. С. Бандери, 1 у м. Львові, умисно спричинив легкі тілесні ушкодження оперуповноваженим ВКР ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, при цьому обвинувачений достовірно знав, що вказані особи являються працівниками міліції та виконують свої службові обовязки.

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року подання ст. слідчого прокуратури м. Львова задоволено та щодо ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді взяття під варту. Мотивуючи таке рішення, суд першої інстанції покликався на те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад 3 (три) роки, перебуваючи на волі останній може скриватись від слідства та суду, вже ухилявся від слідчих дій, а також будучи депутатом може чинити тиск на свідків і потерпілих, перешкоджатиме встановленню істини у справі та виконанню процесуальних рішень.

Не погоджуючись з наведеним, захисник обвинуваченого ОСОБА_1адвокат ОСОБА_2 подав апеляцію в якій просить постанову Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року, скасувати як незаконну. Обрати ОСОБА_1 міру запобіжного заходу у виді особистої поруки. Апелянт покликається на те, що суд, при обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту, не врахував, що дана міра запобіжного заходу є виключним і найбільш суворим заходом, який застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обовязків і належної поведінки.

Автор апеляції зазначає, що суд першої інстанції, не врахував, що ОСОБА_1 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, має на утриманні малолітніх дітей 2007, ІНФОРМАЦІЯ_5, приватний підприємець, не зловживає спритними напоями, не вживає наркотичні засоби, не вчиняє нових злочинів, не підтримує соціальні звязки негативного характеру, а тому, немає підстав вважати, що він може скриватись від слідства та суду, чинити тиск на свідків та потерпілих, перешкоджатиме встановленню істини у справі та виконанню процесуальних рішень.

Також, на думку апелянта, не відповідають дійсності та суперечить обставинам справи висновок суду про те, що обвинувачений ОСОБА_1 вже ухилявся від слідчих дій. Зокрема, вказує в апеляції на те, що 14 травня 2011 року близько 10 год. ранку невідомі особи, за місцем проживання ОСОБА_1 вручили йому повістку, складену 13 травня 2011 року ст. слідчим СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області Таратулою М.Л. Згідно даної повістки, ОСОБА_1 викликався у Львівське міське управління міліції на допит до слідчого 14 травня 2011 року о 09.00 год. При цьому, ОСОБА_1 від отримання повістки, чи явки до органу досудового слідства не відмовився, на зворотній стороні повістки залишив номер свого мобільного телефону, розписався і повідомив, що прибуде до слідчого у наступний робочий день. 15.05.2011 року приблизно о восьмій девятій годині у той час, коли ОСОБА_1 знаходився в себе в помешканні, чотири невідомих особи в цивільному, які не представились заламали йому руки, насильно посадили в автомобіль, за межами населеного пункту пересадили в інший автомобіль та доставили у Львівське міське управління міліції за адресою вул. Бандери, 1 м. Львова, де близько 3 - 4 год., не пояснюючи підстав фактичного затримання та позбавивши можливості самостійного пересування по вказаному приміщенню, працівники міліції фактично спровокували ОСОБА_1 та його брата ОСОБА_3 на конфлікт, принижуючи їх честь та гідність зневажливими висловами в їх адресу.

Як зазначає апелянт, його підзахисний був фактично затриманий працівниками міліції о 10.00 год. 16 травня 2011 року, протокол його затримання в порядку ст. 115 КПК України складено слідчим лише приблизно о 22 год. 45 хв. год. цього дня, що свідчить про грубе порушення прав людини, передбачених КУ та нормами КПК України.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора про відмову в задоволенні апеляції захисника і залишення постанови Личаківського районного суду без змін, адвоката про задоволення апеляції, перевіривши представлені матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що подана апеляція не підлягає до задоволення.

Згідно вимог ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного чи обвинуваченого, якщо є достатні підстави вважати, що підозрюваний чи обвинувачений намагатиметься ухилитись від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Перевіркою матеріалів досудового слідства встановлено, що при розгляді подання обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд правильно врахував вимоги ст.ст. 148, 150, 155 КПК України.

Згідно матеріалів справи, 14 травня 2011 року працівники міліції, за місцем проживання ОСОБА_1 вручили йому повістку, складену 13 травня 2011 року ст. слідчим СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області Таратулою М.Л. Згідно даної повістки, ОСОБА_1 викликався у Львівське міське управління міліції на допит до слідчого 14 травня 2011 року о 09.00 год. При цьому, ОСОБА_1 була запропонована доставка до слідчого транспортом міліції.

Як видно з корінця повістки про виклик на допит в якості свідка, ОСОБА_1 власноручно розписався про отримання повістки, однак написав, що він відмовляється від свідчень, підписався, вказав дату 14.05.2011р., своє прізвище, до слідчого не зявився. Відповідно до вимог ст. 70 КПК України особа, викликана слідчим як свідок зобовязана зявитись для давання показань. Це свідчить в даному випадку про реальне ухилення ОСОБА_1 від давання показань.

В звязку з цим, до нього слідчим був застосований привід, під час виконання якого ОСОБА_1 чинив активний опір працівникам міліції, перешкоджаючи виконанню їх службових обовязків, виражаючись нецензурними словами, погрожував їм звільненням з органів внутрішніх справ, на їх законні вимоги не реагував, наніс їм тілесні ушкодження.

В звязку з наведеним, суд першої інстанції підставно задоволив подання щодо обвинуваченого ОСОБА_1 з застосуванням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, правильно врахувавши вимоги ст.ст. 148, 150, 155 КПК, оскільки інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, він реально намагався ухилитись від слідства, погрожував перешкоджати встановленню істини у справі, продовжувати злочинну діяльність.

Крім того, згідно ст.155 КПК України взяття під варту застосовується в справах про злочини, за які передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, а в даному випадку передбачено покарання - позбавлення волі до пяти років.

В звязку з наведеним, доводи адвоката, викладені в апеляції, не можуть бути підставою для скасування постанови судді місцевого суду, тому колегія суддів залишає апеляцію захисника обвинуваченого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року відносно обвинуваченого ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 356, 362, 366, 382 КПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника обвинуваченого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року відносно обвинуваченого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді районного суду без зміни.

Головуючий :

Судді :