АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2008
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі :

головуючого - судді Романова О.В.,

суддів Ткача C.O. і Яковлева С.
В.,

з участю

прокурора ОСОБА_3.,

захисника - адвоката ОСОБА_1

та особи, щодо якої справу закрито, ..ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора ОСОБА_3яка брала
участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Коростишівського районного
суду Житомирської області від 28 листопада 2007 року, -

встановила:

вироком цього ж суду від 12 жовтня 2005 року ОСОБА_2була
засуджена за ст. 364 ч.2 КК України на 5
років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих обов'язків на підприємствах, в установах та організаціях будь-якої форми
власності строком на 2 роки. На підставі
ст. ст. 75, 76 КК України засуджену ОСОБА_2 було
звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з
випробуванням встановлено іспитовий строк терміном 3 роки та на неї було
покладено певні обов'язки ( т.1 а.с. 556 - 560 ).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Житомирської області від 17 січня 2006 року даний
вирок скасовано, а справу закрито на
підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України за
відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу злочину (т.1 а.с. 598 - 605 ).

24 лютого 2006 року зазначена ухвала апеляційного суду
була оскаржена прокурором ОСОБА_3яка брала участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, в касаційному
порядку ( т.1 а.с. 621 - 623 ). Прокурором також одночасно було заявлено клопотання
про відновлення строку на внесення касаційного подання на ухвалу апеляційного
суду від 17 січня 2006 року ( т.1 а.с. 619 - 620 ). 2 березня 2006 року
апеляційним судом була дана відповідь прокурору щодо заявленого клопотання, а 3 березня 2006 року касаційна скарга -
спрямована до Верховного Суду України ( т. 1 а.с. 624, 625 ).

Справа № 11 - 66 / 2007

Головуючий у суді 1-ої
інстанції Василенко
P.O.

Категорія ст.
ст. 353, 383, 386 КПК України

Доповідач у суді 2-ої
інстанції Яковлев
С. В.

2

13 липня 2007 року за
вихідним № 5 - 3603кв05 Верховний Суд України

повернув
апеляційному суду дану справу з касаційним поданням та

клопотанням прокурора без розгляду для вирішення питання
відповідно до

вимог ст. 353 КПК
України ( т.1 а.с. 626 ).

Постановою районного суду від 6 вересня 2007 року
клопотання прокурора було задоволено -
поновлено строк на
внесення касаційного

подання та
прийнято касаційну скаргу (т.1 а.с. 630 ). Вказане рішення було

оскаржено засудженою ОСОБА_2 та її захисником - адвокатом

ОСОБА_1. (т.1 а.с. 634 - 635, 637 - 638 ).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Житомирської області від 6 листопада 2007 року дану
постанову було скасовано, а справу в
цій частині - направлено на новий судовий розгляд до того ж суду іншим суддею (
т. 1 а.с. 645 - 647 ).

Постановою районного суду від 28 листопада 2007 року
відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про відновлення строку на
внесення касаційного подання на ухвалу апеляційного суду від 17 січня 2006
року, оскільки такий строк фактично
пропущений не був ( т.2 а.с. 7 ).

В апеляції прокурор ОСОБА_3яка брала участь у розгляді
справи судом першої інстанції, ставить
питання про зміну зазначеної постанови та просить вказати в ухвалі, що касаційне подання прокурора на ухвалу
апеляційного суду від 17 січня 2006 року слід визнати таким, що підлягає розгляду. Вважає, що суд першої інстанції за результатами
розгляду клопотання відповідно до вимог
ст. 353 КПК України повинен був визнати у своєму рішенні та
вказати, що касаційне подання підлягає
чи не підлягає розгляду (т.2 а.с. 12).

Від захисника - адвоката ОСОБА_1 надійшли заперечення на апеляцію
прокурора, в яких він вважає подану
апеляцію безпідставною, так як на час
подання прокурором касаційної скарги строк на її подачу не був пропущений, в подальшому касаційне провадження
Верховним Судом України не було заведене,
а тому на даний час сплили процесуальні строки як на подачу, так і розгляд цієї скарги (т.2 а.с. 16 ).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Яковлева С.
В., пояснення ОСОБА_2 і її захисника - адвоката ОСОБА_1 які заперечили проти задоволення апеляції
прокурора з мотивів, викладених у
письмовому запереченні захисника,
думку прокурора ОСОБА_3яка підтримала подану апеляцію з мотивів, наведених у ній, перевіривши постанову суду першої інстанції
в межах, передбачених ст. 365 КПК України, обговоривши доводи апеляції і заперечень
сторони захисту проти її задоволення,
колегія суддів вважає, що
апеляція прокурора, яка брала участь у
розгляді справи судом першої інстанції,
не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи
вбачається, що ухвала колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області по
даній кримінальній справі, якою було
скасовано вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 12
жовтня 2005 року, а справу щодо ОСОБА_2

3

Т.В. - закрито на
підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України за
відсутністю в її діянні складу
злочину, постановлено 17 січня 2006
року ( т.1 а.с. 598 - 605 ).

24 лютого 2006 року зазначена ухвала апеляційного суду
була оскаржена прокурором ОСОБА_3яка брала участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, в касаційному
порядку (т.1 а.с. 621 - 623 ).

Відповідно до ст.
383 ч.2 КПК України в редакції до 12 січня 2006 року у касаційному порядку
могли бути перевірені вироки та постанови районного ( міського ), міжрайонного ( окружного ) судів, військових судів гарнізонів, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків та постанов.

Згідно ст. 386 ч.2
КПК України касаційні скарги і подання на судові рішення, зазначені у ч.2 ст. 383 КПК України, могли бути подані протягом 6-ти місяців з
моменту набрання ними законної сили.

Законом України від 12 січня 2006 року № 3323-IV до ст. 383 ч.2 КПК України були внесені
зміни, відповідно до яких у
касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови ( ухвали ) цих судів у справах
про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови ( ухвали ), які перешкоджають подальшому провадженню у
справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов ( ухвал ), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені
рішення скасовано, а справу направлено
на нове розслідування чи новий судовий розгляд.

Частиною другою Закону України від 12 січня 2006 року № 3323-IV було
визначено, що цей Закон набирає
чинності з дня його опублікування. Даний Закон був опублікований, 7 лютого 2006 року в № 23 газети „Голос
України", який є одним із
офіційних друкованих видань, в якому
здійснюється офіційне оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради
України, тобто цей Закон набрав
чинності із зазначеної дати.

Частиною 2 ст. 3
КПК України встановлено, що при
провадженні в кримінальній справі застосовується кримінально-процесуальний
закон, який діє відповідно під час
дізнання, досудового слідства або
судового розгляду справи.

Таким чином, на
час винесення ухвали апеляційним судом - на 17 січня 2006 року, ч.2
ст. 383 КПК України діяла у старій редакції, тобто в редакції до 12 січня 2006
року, і строк на оскарження ухвали
апеляційного суду відповідно до вимог ч.2
ст. 386 КПК України становив 6-ть місяців.

Виходячи з наведеного,
колегія суддів вважає, що
прокурором при оскарженні ухвали апеляційного суду не були порушені строки
звернення до Верховного Суду України з касаційним поданням.

Крім того, 28
листопада 2007 року в судовому засіданні суду першої інстанції прокурор
ОСОБА_3. погодилась з тим, що заявлене
нею клопотання про відновлення строку було зайвим, але разом з тим просила суд винести
постанову, якою визнати касаційне подання
таким, що підлягає розгляду ( т.2 а.с.
5зв.).

Відповідно до ч.4 ст. 353 КПК України за результатами розгляду
клопотання суд виносить ухвалу,
постанову, якою відновляє
пропущений

2

строк або відмовляє у його
відновленні і визнає апеляцію ( в даному випадку

касаційне подання ) такою, що не підлягає розгляду.

Таким чином, суд
першої інстанції, розглядаючи
клопотання прокурора про відновлення пропущеного строку, ; не міг винести постанову, якою відновити пропущений строк, так як він фактично не був пропущений, як і не міг відмовити у його відновленні і
визнати касаційне подання таким, що не
підлягає розгляду.

Колегія суддів приймає до уваги й ту обставину, що на той же час - до 7 лютого 2006
року, ст. 388 ч.2 КЦК України було
встановлено, що касаційні скарги, подання на судові рішення, зазначені у ч.2 ст. 383 КПК України, передаються судді касаційного суду, який протягом 15 діб з часу їх надходження
вирішує питання про витребування справи. Справа не витребовується, якщо скарга, подання відповідно до вимог ст. 350,
ч.2 ст. 383, ст. 384,
ч.2 ст. 386, ч.1
ст. 398 КПК України не може бути предметом розгляду суду касаційної
інстанції. Про прийняте рішення суддя виносить постанову, копія якої надсилається прокуророві чи
особі, яка подала скаргу.

Постанова оскарженню не підлягає. Відмова у витребуванні
справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні подання чи
скарги за умови усунення зазначених в постанові суду недоліків і якщо вони
надійшли в межах строку,
визначеного ст. 386 КПК
України, або не пізніше 1-го місяця з
дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи.

З огляду на наведене,
колегія суддів приходить до висновку,
що у разі прийняття одного з рішень ( відновлення строку чи визнання
касаційного подання таким, що підлягає
розгляду ) були б порушені вимоги ч.2
ст. 386 КПК України ( в редакції до набрання чинності Законом України
від 12 січня 2006 року № 33 23-IV ), так як
районний чи апеляційний суди діяли б у межах компетенції Верховного Суду
України, що суперечило б Конституції
України та КПК України.

Трактування автором апеляції положень ч.4 ст. ,
353 КПК України про те, що суд
повинен був визнати касаційне подання таким,
що підлягає ( чи не підлягає ) розгляду не ґрунтується на законі, так як вказана норма не передбачає
прийняття таких рішень, коли строк на
касаційне оскарження на той час не був пропущений.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду, -

ухвалила
:

апеляцією прокурора
ОСОБА_3яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Постанову Коростишівського
районного суду Житомирської області від 28 листопада 2007 року про відмову в
задоволенні клопотання прокурора про відновлення строку на внесення касаційного
подання на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 січня 2006 року
по кримінальній справі щодо ОСОБА_2ОСОБА_2 - без зміни.