АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-718 2007 р. Головуючий у 1 інстанції - Цвітайло П.В.
ч. 1 ст. 187 КК України Доповідач -
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липня місяця 18
дня колегія судців судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого-судді
- Куліша В.М.
, суддів - Копитько Л.І.,
Кожевнікова О.В., з участю:

прокурора - ОСОБА_4,

адвоката - ОСОБА_1,

засудженого -
ОСОБА_2

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.
Полтаві кримінальну справу
за апеляціями прокурора Котелевського району
та засудженого ОСОБА_2
на вирок Котелевського районного
суду Полтавської області від 16
травня 2007 року.
Цим вироком засуджений

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с. Слабунівки Балаклейського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений,
має на утриманні малолітню дитину,
працює доглядачем ВРХ в ТОВ „Агрофірма Маяк", мешканець АДРЕСА_1, судимий:

- 28.08.2003 року Котелевським районним
судом за ч.2 ст. 296 КК

України
на 3 роки позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України

звільнений
від відбування покарання з випробуванням протягом

1 року;

- 23.03.2004
року Диканським районним судом за ч.1
ст. 122, 71 КК

України
на три роки 6 місяців
позбавлення волі, 23.06.2006 року

умовно-достроково
звільнений від покарання на 1
рік 3 дні, -

засуджений за
ч.1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного
за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання по вироку Диканського
районного суду від 23 березня 2UU4 року у виді 6 місяців
позбавлення волі і остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_2у 11 призначено
покарання на строк 3 роки 6 місяців
позбавлення волі

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ УМВС України в Полтавській області
судові

затрати 69 грн.74
коп.

Вирішено питання
речових доказів.

2

За
вироком місцевого суду ОСОБА_2
засуджений за те, що 21 березня 2007 року з метою заволодіння
майном вчинив розбійний напад. З цією метою він, будучи у стані сп'яніння, близько 19 години на авто дорозі
„Котельва-Михайлово", поблизу
селища Котельви, зустрівши
потерпілогоОСОБА_3, напав на нього, наносячи удари руками в обличчя, заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад
здоров'ю, після чого відібрав належний
йому мопед „Карпати" вартістю 312
грн.85 коп.

В апеляціях:

·
помічник прокурора Котелевського району, внісши до неї зміни, просив змінити вирок районного суду, перекваліфікувати дії засудженого з ч.1 ст. 187 на ч.2 ст. 125 і ч.1
ст. 186 КК України, призначивши
покарання з застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України на 3 роки З місяці
позбавлення волі;

·
засуджений ОСОБА_2 просив
апеляційний суд перевірити справу, так
як вважає, що місцевий суд поверхово
з'ясував обставини та мотиви злочину, а
тому неправильно кваліфікував його дії,
призначивши занадто суворе покарання. Крім того не було враховано, що у нього залишилась одна мати, на утриманні має малолітню дитину, а потерпілий не має до нього претензій.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які у судовому засіданні ставили питання про
скасування вироку і закриття провадження по справі за відсутністю складу
злочину, прокурора ОСОБА_4, що пропонував вирок змінити з підстав, вказаних помічником прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляцій, колегія суддів Апеляційного
суду Полтавської області знаходить, що
вони задоволенню підлягають частково з наступних мотивів.

Як видно
із матеріалів справи винність ОСОБА_2 у заволодінні майном потерпілогоОСОБА_3 - мопедом
„Карпати" вартістю 312
грн.85 коп., із корисних
мотивів, доведена матеріалами
справи, докази з якої перевірялися у
судовому засіданні та приведені у вироку. Не заперечував цих обставин злочину і
сам засуджений. Проте при кваліфікації його дій, унаслідок невідповідності його висновків
фактичним обставинам справи, неправильно
виклав фабулу злочину та відповідно кваліфікував дії засудженого.

Так, із матеріалів кримінальної справи, і це встановив суд у судовому засіданні, встановлено,
що до події, що мала місце на
автомобільній дорозі, підсудний ОСОБА_2 зустрічався з
потерпілим ОСОБА_3 у с. Михайлово, при
цьому був присутній свідок ОСОБА_5 ,
вони та ОСОБА_6 на двох
мопедах домовилися їхати у селище Котельву,
однак ОСОБА_3 залишив їх та поїхав сам.
Обурившись цим вчинком,
засуджений ОСОБА_2
разом із ОСОБА_5 на попутному автомобілі наздогнав потерпілого, зупинив його та зразу ж на грунті
неприязні, що виникла, став бити кулаками в обличчя. Лише після
того, він взяв мопед, поїхав ним у с. Котельву, де заховав спочатку у чагарниках, а потім у сараї своєї співмешканки.

Про
те, що засуджений наносив потерпілому
тілесні ушкодження не з метою заволодіння його майном, а з мотивів особистої неприязні, видно із показань свідкаОСОБА_5, який протягом усього досудового слідства
стверджував, що ОСОБА_2 після
того, як потерпілий залишив їх в
Михайлово та сам поїхав у Котельву,
обурився цим та погрожував побити того за такий вчинок, цей же мотив вказував у своїх свідченнях і
засуджений. По суті й потерпілий підтвердив,
що у засудженого був мотив для неприязні до нього, бо він залишив його і ОСОБА_5 усупереч
існуючої між ними домовленості.

За таких
обставин стверджувати про те, що
засуджений ОСОБА_2
застосовував до потерпілогоОСОБА_3 насильство з метою заволодіння його
майном, достатніх доказів немає, а тому обрана судом першої інстанції
кваліфікація його дій за ч. 1
ст.
187 КК
України є неправильною, на що правильно
у своїх апеляціях вказав помічник прокурора та сам засуджений.

У той же час із
показань потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 видно, що засуджений відкрито заволодів мопедом
потерпілого, переховував його, маючи можливість повернути власнику, а тому твердження засудженого про відсутність
у нього

3

при
цьому користі є не спроможним та спростовується приведеними доказами, а також його конкретними діями, спрямованими на відкрите заволодіння чужим
майном і протиправне утримання його у себе.

За таких
обставин його дії підлягають перекваліфікації з ч.1 ст. 187 на ч.1 ст. 186 КК України.

У справі
відсутня заява потерпілогоОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 за ч.2 ст. 125 КК України за спричинення йому легких
тілесних ушкоджень. Зважаючи на це, а
також на те, що згідно ст. 27 КПК України за скоєння такого злочину
винна особа може бути притягнена до кримінальної відповідальності не
інакше, як за скаргою потерпілого, тому пропозиція викладена у цій частині в
апеляції прокурора задоволенню не підлягає.

У
зв'язку з зміною юридичної кваліфікації дій засудженого, наявністю обставин, що пом'якшують покарання: у цілому позитивна
характеристика підсудного, утримання
неповнолітньої дитини, сприяння органам
слідства у розслідування справи, тому у
межах санкції статті підлягає пом'якшенню засудженому покарання.

Виходячи з
наведеного, керуючись ст.
ст. 365,
366 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
помічника прокурора Котелевського району Полтавської області та засудженого
ОСОБА_2 частково задовольнити.

Вирок
Котелевського районного суду Полтавської області від 16 травня 2007 року стосовно
ОСОБА_2 змінити. Його дії перекваліфікувати з ч.2 ст. 187 на ч.1 ст. 186 КК України та за цією статтею призначити
ОСОБА_2 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового
приєднання невідбутого покарання за вироком Диканського районного суду
Полтавської області від 23.03.2004
року у виді 6 місяців
позбавлення волі, остаточно за сукупністю
вироків ОСОБА_2 призначити покарання 2(два) роки 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити
без змін.