ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/281/15-к

26 лютого 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Поляни Березнівського району Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , пенсіонер, вдівець, громадянин України, освіта початкова, ветеран праці України, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
3 грудня 2014 близько 17.00 год., ОСОБА_5 перебуваючи у своєму будинку за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар ножем в область живота гр. ОСОБА_4 , який внаслідок вказаних дій отримав тілесні ушкодження у вигляді поранення живота з пошкодженням великого сальника і нижнього краю правої долі печінки, що супроводжувалося внутрішньо-черевною кровотечею, які за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному, запевняв суд про недопущення такого в подальшому, просить суд суворо його не карати.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема потерпілий ОСОБА_4 показав, що 03.12.2014 р. він прийшов в гості до товариша ОСОБА_6 з метою випити разом горілки, яку взяв із собою. Вони сіли на кухні, а ОСОБА_5 спав в кімнаті. Згодом ОСОБА_5 прокинувся та сів біля груби курити. Вони запропонували ОСОБА_5 одну стопку горілки, яку він випив. Після чого вони з ОСОБА_7 пішли до веранди щоб перекурити. У веранді він присів на стілець та перекурював, в цей момент з хати вийшов ОСОБА_5 , який одразу підійшов до нього і нічого не говорячи вдарив його в праву сторону живота. Задерши кофту він побачив рану. ОСОБА_6 забрав в ОСОБА_5 ніж і завів його у хату. Після чого вони з ОСОБА_7 пішли до медсестри ОСОБА_8 , яка вона обробила рану і викликала швидку допомогу. Претензії до обвинуваченого не має і просить не карати обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_6 показав, що 03.12.2014 року близько 17.00 год. до нього зайшов його приятель ОСОБА_4 , який приніс з собою горілку. Він з ОСОБА_4 на кухні розпивали горілку та розмовляли і пригостили його батько ОСОБА_5 , який також випив з ними. Згодом він з ОСОБА_4 вийшли на веранду, щоб перекурити, а батько залишився на кухні. Перебуваючи у веранді вони спілкувались і в цей момент відчинились двері та з будинку вийшов його батько, який підійшов до ОСОБА_4 і він побачив як блиснуло лезо ножа в напрямку ОСОБА_4 .. Він одразу схватив руку свого батька та забрав ножа, після чого завів батька до будинку. ОСОБА_4 в цей час підняв одяг і вони побачили, що в нього на животі була рана.

Крім того вина обвинуваченого доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: висновком судово-медичної експертизи №421 від 16.12.2014 (а.с. 53-54 ) згідно якого поранення живота з пошкодженням великого сальника і нижнього краю правої долі печінки, яке супроводжувалось внутрішньо-черевною кровотечею утворилося незадовго до звернення за медичною допомогою від дії гострого предмета, не виключено ножа та за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення за ступенем тяжкості належать до тяжких.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №25/15 від 05.01.2015 ( а.с. 107- 110) ОСОБА_5 якими-небудь психічними захворюваннями не страждає, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при здійсненні інкримінованого йому діяння. У момент здійснення злочину в тимчасово хворобливому стані не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не є душевнохворим, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. В стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який би істотно впливав на його поведінку під час вчинення інкримінованих дій, ОСОБА_5 не перебував.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 умисно наніс потерпілому тяжке тілесне ушкодження і кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає є щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину вперше внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та його похилий вік.

Зважаючи на наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст.69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі визначеного санкцією статті.

Аналізуючи поведінку обвинуваченого після вчинення злочину суд відзначає, що є підстави вважати, що останній став на шлях виправлення. Враховуючи вищесказане та наявні пом`якшуючі обставини, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів може бути умовне покарання і рахує за можливе застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

В звязку з визнанням цивільного позову обвинуваченим, суд цей позов задовільняє.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст.69, 75, 76 КК України суд-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року і шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Позовну заяву прокурора Костопільського району до ОСОБА_5 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовільнити.

Стягнути ОСОБА_5 на користь Костопільської районної ради 2324.66 грн. у відшкодування витрат на лікування потерпілого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1