Провадження № 1-кс/750/1628/13
У Х В А Л А

11.11.2013 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Розинко В.М., при секретарі Осовицькій А.М., з участю слідчого Кобижчі А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання старшого слідчого слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004383 від 13.08.2013 р., -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області Кобижча А.В. звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури м. Чернігова Соборою С.Б., в якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що 25.11.1997 р. на Чернігівській універсальній товарній біржі «Джи - Ай - Пи» укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

20.05.2013 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до КП «ЧМБТІ» про скасування реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна № 97/164 від 25.11.1997 р. на паперових носіях КП Чернігівське МБТІ, виконану 03.12.1997 р.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.06.2013 року позов ОСОБА_4 до КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію договору задоволено та скасовано реєстрацію договору купівлі-продажу нерухомого майна № 97/164 від 25.11.1997 р., в даному рішенні зазначено, що згідно проведеної почеркознавчої експертизи вбачається, що рукописний запис від імені ОСОБА_4 в договорі купівлі-продажу № 97/164 від 25.11.1997 р. виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою, а необхідність накладення арешту на дану квартиру, слідчий мотивує лише тим, що дана квартира являється об'єктом злочинних дій та, в подальшому, може бути визнана речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Повідомлена у встановленому законом порядку ОСОБА_4, яка є власником квартири, в судове засідання не з'явилась, а відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття за судовим викликом власника майна, на яке накладається арешт, без поважних причин або не повідомлення про причини неприбуття, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Як слідує із положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Крім того, ч. 2 означеної статті КПК України передбачає накладення арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов'язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення, але і ця вимога закону була проігнорована, як старшим слідчим слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області, так і прокурором прокуратури м. Чернігова, з яким було погоджене таке клопотання.

Посилання слідчого про те, що означена квартира є об'єктом злочинних дій не підпадає під жодне із правових визначень майна, стосовно котрого можливе застосування заходів кримінального провадження та свідчить про повну правову неспроможність процесуального документу, направленого до суду, як і вказівка про те, що відповідна квартира може бути визнана речовим доказом по кримінальному провадженню, а тому на неї необхідно накласти арешт, оскільки така невідповідність закону документа, складеного слідчим та погодженого прокурором, є прямим порушенням конституційних прав осіб, які мають відношення до даної квартири, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання. Більш того, вищевикладене беззастережно свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано до суду без додержання вимог ст. 171 КПК України, в зв'язку з чим його належить повернути прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.М. Розинко