Справа № 2215/1489/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2012 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

з участю прокурора Сурника Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м.Красноярську Російської Федерації, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, не працюючої, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимої,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.190 ч.1, 358 ч.3, ч.4 ст.27, 366 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1, працюючи на посаді продавця магазину у приватного підприємця ОСОБА_2, з метою незаконного отримання кредиту, на початку грудня 2007 року звернулась до останнього про видачу завідомо неправдивої довідки про її доходи, зокрема вказати завищений їх розмір.

ОСОБА_2 погодився на пропозицію підсудної і, зловживаючи своїм службовим становищем, в приміщенні магазину Мрія, що знаходиться в м.Старокостянтинові по вул.К.Острозького, 22, виготовив і видав їй фіктивну довідку про доходи, в якій вказав завідомо неправдиві відомості розміру доходів за період з червня по листопад 2007 року, зокрема вказав розмір доходів в сумі 13560 грн., тоді як дійсний розмір її доходів за цей період складав 5160 грн.

8 грудня 2007 року зазначену фіктивну довідку ОСОБА_1 разом з іншими необхідними документами для укладення кредитної угоди предявила в Старокостянтинівське відділення ВАТ КБ Надра.

На підставі цієї довідки та інших документів вказане відділення банку уклало з нею кредитну угоду, згідно якої вона незаконно отримала кредит в розмірі 12800 грн.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначених злочинів визнала і пояснила, що з метою отримання кредиту вона попросила ОСОБА_2 видати їй довідку про доходи, в якій вказати завищений їх розмір. ОСОБА_2 виготовив таку довідку і передав їй. На підставі вказаної довідки вона отримала кредит.

Незалежно від показань підсудної ОСОБА_1 її винність у вчиненні вказаних злочинів підтверджується поясненнями свідка та іншими матеріалами справи.

Так, ОСОБА_2 підтвердив, що видав ОСОБА_1 фіктивну довідку про розмір її доходів.

Показання ОСОБА_2 та підсудної ОСОБА_1 узгоджуються з висновками почеркознавчої експертизи №9 від 19.02.2012 року (а.с.65-74), згідно яких рукописний текст та підписи у довідці про доходи ОСОБА_1 за період з 01.06. по 30.11.2007 року виконані ОСОБА_2

Відповідно до даних довідки управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі (а.с.18) розмір заробітної плати ОСОБА_3 у червні 2007 року складав 420 грн., липні-вересні 2007 року - 440 грн. і в жовтні-листопаді 2007 року 460 грн.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 в підбурюванні службової особи до службового підроблення, доведена, тому її дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.27, 366 ч.1 КК України.

Дії підсудної ОСОБА_1 за ч.3 ст.358 КК України кваліфіковані вірно, оскільки вона використала завідомо підроблений документ.

Органи досудового слідства необґрунтовано кваліфікували дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.

Під час досудового слідства і в суді підсудна ОСОБА_1 давала послідовні показання проте, що вона не мала намір заволодіти кредитними коштами.

Ці показання підсудної в судовому засіданні не спростовані, тому суд вважає, що в її діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.190КК України і за вказаною статтею її слід виправдати

Обираючи покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, зокрема, що вона до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризуються позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставинами, що помякшують покарання підсудної ОСОБА_1, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують її покарання у справі не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин суд прийшов до висновку, що підсудній ОСОБА_1 слід обрати покарання у виді штрафу, яке є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Злочини скоєні підсудною ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.

Згідно ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Оскільки з дня вчинення підсудною ОСОБА_1 злочинів, які відносяться до категорії невеликої тяжкості, минуло більше трьох років, тому її на підставі ч.5 ст. 74 КК України слід звільнити від кримінального покарання.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3ст.358, ч.4 ст.27, 366 ч.1 КК України і обрати покарання:

- за ч.3 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 600 грн.;

- за ч.4 ст.27, 366 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 800 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1 штраф у розмірі 800 грн.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у звязку із закінченням строків давності.

За ч.1 ст.190 КК України ОСОБА_1 виправдати.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15 діб з моменту проголошення через Старокостянтинівський райсуд.

Суддя