Справа № 128/6149/14-к
Провадження №11-кп/772/255/2015
Головуюча в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 КОПІЯ.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Стрижавської виправної колонії відносно засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, м. Новоград-Волинський, жителя АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз: 13.09.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2, 70 ч.1 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі,
про звільнення умовно-достроково від відбування покарання засудженого згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2010 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника Стрижавської ВК (№81) ОСОБА_8
в с т а н о в и в :
Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2010 року ОСОБА_6 засуджений за ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2, 70 ч.1 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі.

16 грудня 2014 року начальник Стрижавської ВК (№81) звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 . Обґрунтовуючи подання тим, що засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання 17.11.2014 року та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому відповідно до ст.81 КК України просить його звільнити умовно-достроково.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання Стрижавської виправної колонії відносно засудженого ОСОБА_6 про звільнення умовно-достроково від відбування покарання засудженого згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2010 року. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 має 8 заохочень, є працевлаштований на ДСР в якості різноробочого, однак 02.06.2014 року засудженим було вчинено грубе порушення режиму відбування покарання, внаслідок чого на нього було покладено дисциплінарне стягнення за перебування у стані алкогольного сп`яніння у вигляді 15 діб ДІЗО, що, на думу суду, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що стягнення, яке було до нього застосовано 02.06.2014 року, достроково знято, а тому на час судового розгляду він не мав стягнень, однак судом першої інстанції дана обставина врахована не була.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги, виступ представника Стрижавської ВК (№81) ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що клопотання начальника Стрижавської ВК (№81) підтримує, пояснивши, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання має вісім заохочень, стягнення, яке було до нього застосовано 02.06.2014 року достроково знято 28.08.2014 року, працевлаштований, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, перевіривши матеріали судової справи та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень пункту 2 частини 3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.п.2,17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції даних вимог закону та постанови Пленуму Верховного Суду України з цього питання не врахував.

Відмовляючи в задоволенні подання суд першої інстанції виходив з того, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 має 8 заохочень, є працевлаштований на ДСР в якості різноробочого, однак 02.06.2014 року засудженим було вчинено грубе порушення режиму відбування покарання, внаслідок чого на нього було покладено дисциплінарне стягнення у вигляді 15 діб ДІЗО, що, на думу суду, не може свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Проте такий висновок суду першої інстанції прийнятий без повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як вбачається із матеріалів судової справи, вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2010 року ОСОБА_6 засуджений за ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2, 70 ч.1 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 07.10.2009 року, кінець строку 07.06.2017 року. Станом на 17.11.2014 року засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання.

Із характеристика начальника Стрижавської ВК (№81) вбачається, що засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання у Стрижавській ВК (№81) характеризується позитивно, працевлаштований на дільниці соціальної реабілітації різноробочим, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи (а.с.2), має 8 заохочень (а.с.3), будь-які виконавчі листи щодо засудженого ОСОБА_6 до Стрижавської ВК (№81) не надходили (а.с.4).

Крім того, із довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень видно, що дисциплінарне стягнення, яке було застосовано до засудженого ОСОБА_6 02.06.2014 року достроково знято постановою №45 від 28.08.2014 року за сумлінну поведінку і ставлення до праці, після чого він 04.11.2011 року був заохочений за сумлінну поведінку і ставлення до праці, з огляду на що, посилання суду першої інстанції на те, що засуджений не став на шлях виправлення апеляційний суд вважає непереконливими і такими, що спростовуються матеріалами судової справи та особової справи засудженого, яка була досліджена під час апеляційного розгляду.

Таким чином, судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як необґрунтована із ухваленням нової ухвали про задоволення клопотання начальника Стрижавської виправної колонії УДДПВП України у Вінницькій області (№81) про звільнення засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2010 року.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 404, 407, 409, 419, 539 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Стрижавської виправної колонії відносно засудженого ОСОБА_6 про звільнення умовно-достроково від відбування покарання засудженого згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2010 року, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання начальника Стрижавської виправної колонії УДДПВП України у Вінницькій області (№81) про звільнення засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2010 року на невідбутий строк покарання 2 (два) роки 2 (два) місяці 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під варто, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: (підписи)
З оригіналом згідно.
Суддя: