АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури у кримінальному провадженні начальника відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 березня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, маючого вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого юристом на юридично-бухгалтерській фірмі «Рішення Є», не одруженого, раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 п.п.3,6,9,12 ч.2 ст. 115 КК України.
Як вбачається з ухвали, слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, та вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .
Захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або поруки. Захисник вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. Зазначає, що наявні у кримінальному провадженні матеріали свідчать про сумніви щодо вагомості доказів та обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри. Посилається в своїй апеляційній скарзі і на відсутність ризиків будь-яким чином впливати на хід досудового розслідування. Також стверджує, що суд не розглянув можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, з урахування даних про особу підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Встановлений нормами кримінального процесуального законодавства України (ст. 177, 178, 183, 184 КПК України) порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачає, що клопотання слідчого за змістом повинно містити посилання на підстави необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, які слідчий суддя при судовому розгляді повинен перевірити на відповідність вимогам закону та з`ясувати питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав матеріалами кримінального провадження.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя також повинен врахувати тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа та проаналізувати особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь зменшення (збільшення) ризику переховування особи від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Зазначені вимоги закону судом виконані.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУМВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001449 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 п.п.3,6,9,12 ч.2 ст. 115 КК України.
12 січня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 п.п.3,6,9,12 ч.2 ст. 115 КК України.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями. На момент повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень зібрані докази вказують, що: кримінальні правопорушення дійсно мали місце; дані про вчинення кримінальних правопорушень внесені до ЄРДР; вчинені вони ОСОБА_6 та іншою особою; суспільна небезпечність діянь містить склад конкретних кримінальних правопорушень.
Докази для підозри ОСОБА_6 зазначені в повідомленні по підозру, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протокол обшуку автомобіля марки «Лексус»; протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Крім того, обґрунтованість підозри підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_11 , з яких вбачається, що йому зі слів особи, з якою ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, в якому йому повідомлено про підозру, вказав, «що їх буде двоє», та повідомив, про складений план вчинення злочинів, список предметів, які необхідно придбати а саме: молоток, наковальня, щипці, дрель, наручники та інше (а.с.38).
В подальшому при проведенні обшуку в будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , який орендований ОСОБА_6 за проханням іншої особи, з якою було вчинено кримінальні правопорушення, крім іншого, було виявлено та вилучено: мобільні телефони, SIM-картки, друковані та рукописні документи та записки, предмети, зокрема молоток, щипці, мотузка, хомути, паяльний пристрій, знаряддя та засоби для катування та обмеження спроможності пересуватись, а також у зазначеному будинку перебував ОСОБА_6 .
Таким чином, окремі докази підозри ОСОБА_6 узгоджуються з іншими. Тому підстав вважати, що підозра є необґрунтованою в колегії суддів немає.
Жодних даних, які б спростовували обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі захисник не вказав.
Посилання захисника на те, що наявні у кримінальному провадженні матеріали свідчать про сумніви щодо вагомості доказів та обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри є безпідставними.
Також, розглядаючи клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства і суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що ризики є очевидними, з огляду на особу ОСОБА_6 та його позицію з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення в ході досудового розслідування.
Що стосується ризику переховуватись, то як вбачається із даних про особу, ОСОБА_6 він зареєстрований у м. Донецьк, де на даний час проходить антитерористична операція, що створює небезпеку переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, з метою уникнення від відповідальності.
Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, то існує ризик того, що у разі повернення на волю ОСОБА_6 матиме можливість незаконно впливати на потерпілого, а також маніпулювати поясненнями іншого підозрюваного.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності в матеріалах провадження достатніх доказів щодо існування ризиків неналежної процесуальної поведінки не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Будь-яких даних особистого життя підозрюваного, які б свідчили на користь зменшення ризиків переховування ОСОБА_6 від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, захисник під час апеляційного розгляду суду не надав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстави, з яких суд задовольнив клопотання слідчого є достатньо аргументовані, оскільки вказують на те, що слідчий і прокурор довели обставини, які виправдовують необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.
Обставини вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, свідчать про те, що по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника.
Застосувавши щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд правильно прийняв рішення, не визначивши йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.
Порушень норм КПК України, які могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 370, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури у кримінальному провадженні начальника відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:

Справа № 11-сс/796/ /2014 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1