В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 ,
цивільного позивача - ОСОБА_4 ,
цивільного відповідача - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0000829 від 07.11.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одружену, не працюючу, не військовозобов`язану, раніше не судиму, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21.10.2014 року біля 18 год. обвинувачена ОСОБА_6 перебуваючи по АДРЕСА_1 , належний потерпілій ОСОБА_4 , на грунті неприязних відносинах з потерпілою, в ході сварки металевою лопатою з дерев`яним держаком, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно нанесла один удар металевою частиною лопати по правій частині тулубу потерпілої, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження синець правої половини грудної клітки, перелом 9-го ребра справа по середньо-підпаховій лінії, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 добу, та згідно висновку експерта №143 від 18.12.2014 року відносяться до середнього ступеня тяжкості.
Обвинувачена в судовому засіданні винуватою себе у вчиненому визнала повністю і пояснила, що злочин вчинила при обставинах викладених вище. Причиною сварки з потерпілою була земельна межа. У вчиненому розкаялась, просить вибачення у потерпілої.
Потерпіла суду повідомила, що дійсно між нею та обвинуваченою неприязні відносини через спір про межі земельних ділянок де вони проживають. 21.10.2014 року біля 18 год. обвинувачена на АДРЕСА_1 в ході сварки нанесла один удар металевою лопатою по тулубу, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження. Лікувалась у лікарні на денному стаціонарі. В теперішній час також звертається за лікуванням до лікарів. Просить призначити суворе покарання обвинуваченій.
Учасники судового провадження погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинувачена та інші учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин. Обвинувачена та потерпіла добровільно погоджуються на застосування судом під час подальшого розгляду справи вимоги ст.349 ч.3 КПК України, пояснивши, що їм зрозумілі наслідки застосування даної норми закону. При таких обставинах, суд вважає за недоцільне досліджувати докази відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
З врахуванням зібраних в судовому засіданні доказів суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні обвинуваченій міри покарання, суд враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України класифікується, як середньої тяжкості; особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно; має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та престарілу матір; на обліку у лікарів психіатрів та наркологів Жмеринської ЦРЛ не перебувала і не перебуває; в судовому засіданні давала правдиві показання і тим самим сприяла установленню істини по справі;
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття у вчиненому.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжуючих покарання судом не встановлено.
З врахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, даних про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, обставини скоєння злочину та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.
У справі цивільним позивачем ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2157,86 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн. (а.с.24-26), спричинених злочином.
На обґрунтування заявленого позову цивільний позивач ОСОБА_4 суду пояснила, що внаслідок спричинених 21.10.2014 року біля 18 год. по вул.Н.Лісова біля будинку №25 Жмеринського району цивільним відповідачем ОСОБА_6 , йї спричинено тілесні ушкодження, вона перебувала на лікуванні у лікарні більше 21 днів, де на придбання ліків та проходження дослідження, за вказівками лікарів, витратила 2157,86 грн..Також цивільний відповідач своїми неправомірними діями спричинив позивачці моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які позивачка зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я (втратила сон, постійно нервує, переживає), яку позивачка оцінила у 20000 грн..
В судовому засіданні позивачка заявила клопотання, яке було задоволено, про залишення цивільного позову в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 2157,86 грн. без розгляду, а вимоги про стягнення 20000 грн. підтримує і просить їх задовольнити, на підставах викладених у позові.
Цивільний відповідач ОСОБА_6 позов в частині стягнення моральної шкоди визнала частково і не заперечує проти того, що нею була спричинена моральна шкода позивачу, але на суму 3000 грн..
Згідно ч.1 ст.23 ЦК України фізична особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї чи близьких родичів; ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань і ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Оцінюючи дослідженні докази в справі суд вважає, що заявлений позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 грн. підлягає частковому задоволенню, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь цивільного позивача ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 3150 грн., з врахуванням глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини цивільного відповідача, який своїми діями завдав моральну шкоду.
Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а саме витрати на судовий збір в розмірі 200 грн. (а.с.23).
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368,369-371,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою і призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді один рік дев`ять місяців позбавлення волі.
За ст.75 КК України засуджену ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.
За ст.76 КК України на засуджену ОСОБА_6 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , громадянинки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) грн. та 200 (двісті) грн. судового збору.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Жмеринський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1