У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Кривенди О.В., Скотаря А.М.

за участю прокурора

Саленка І.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 24 квітня 2008
року кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30
червня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2006 року.

Зазначеним
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
судимого 20.01.1999 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 та ч. 3 ст. 81 КК
України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна,
21.05.2001 року за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 140, ч. 1
ст. 145 КК України до позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією майна,
звільненого 12.02.2004 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 30 днів,

засуджено
за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, за ч. 5 ст. 185
КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком 5
років з конфіскацією всього майна, за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення
волі строком 2 роки 6 місяців.

На підставі
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено позбавлення волі
строком 5 років з конфіскацією всього майна, а за сукупністю вироків на
підставі ст. 71 КК України - позбавлення волі строком 5 років 3 місяці з конфіскацією
всього майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше
судимого 23.06.1997 року за ч. 1 ст. 143 та ч. 2 ст. 229-6 КК України до
позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців на підставі ст. 45 КК України умовно
з іспитовим строком 2 роки та сплатою штрафу, 25.05.1999 року за ч. 3 ст. 140
КК України до позбавлення волі строком 3 роки, а на підставі ст. 43 КК України
за сукупністю вироків до позбавлення волі строком 4 роки 9 місяців з
конфіскацією половини майна, звільненого 30.05.2002 року умовно-достроково на 1
рік 5 місяців 17 днів,

засуджено за ч. 5 ст. 185 КК України до
позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією всього майна, за ч. 2 ст. 185
КК України до позбавлення волі строком 2 роки, за ч. 1 ст. 262 КК України до
позбавлення волі строком 3 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі
строком 2 роки.

На підставі
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено позбавлення волі
строком 8 років з конфіскацією всього майна.

Постановлено
стягнути з засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2. солідарно на користь ОСОБА_365155
грн. та 1000 грн. на відшкодування відповідно матеріальної та моральної шкоди;
з ОСОБА_1 на користь КП «Об»єднання шкільних їдалень» 719 грн. 70 коп. та на
користь ОСОБА_4 8040 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; з ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 солідарно на користь КП «Новомосковське виробниче
водопровідне-каналізаційне господарство» 3456 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди.

Ухвалою
колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 жовтня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено
без зміни.

Цей же вирок щодо ОСОБА_2. в частині його засудження за
ч. 1 ст. 262 та ч. 1 ст. 263 КК України скасовано, а провадження по справі у
цій частині закрито за відсутністю у діях ОСОБА_2. складів цих злочинів.

Постановлено
вважати засудженим ОСОБА_2. за ч. 5 ст. 185 КК України до позбавлення волі
строком 7 років з конфіскацією всього майна, за ч. 2 ст. 185 КК України до
позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі
ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено позбавлення
волі строком 7 років з конфіскацією всього майна.

В решті
вирок залишено без зміни.

Зазначеним
вироком засуджено ОСОБА_5, вирок щодо якого у касаційному порядку не оскаржено
та касаційне подання не внесено.

Як визнав
встановленим суд, з врахуванням змін, внесених апеляційною інстанцією, 21
квітня 2004 року вранці, ОСОБА_2, тимчасово проживаючи на дачній ділянці
дачного кооперативу «Сосновий бор», яка розташована на території Орловщанської
сільради по вул. Лісній, 9 Новомосковського району та належала ОСОБА_3, з
території зазначеної ділянки, таємно викрав мобільний телефон «Сіменс-С-25»
вартістю 250 грн., який належав ОСОБА_6

В кінці
квітня 2004 року вранці ОСОБА_2, знаходячись на території дачної ділянки
ОСОБА_3., де він тимчасово проживав, таємно викрав 500 грн., які належали
ОСОБА_3

18 червня
2004 року близько 00 годин ОСОБА_1проник у квартиру АДРЕСА_1, звідки таємно
викрав майно ОСОБА_4 на суму 12290 грн.

24 серпня
2004 року близько 00 години ОСОБА_1проник у приміщення їдальні КП «Об'єднання
шкільних їдалень» по вул. Октябрській, 16 м. Новомосковська, звідки таємно
викрав майно КП на суму 719 грн. 70 коп.

25 серпня
2004 року близько 23-ї години ОСОБА_1за попередньою змовою з ОСОБА_5 з подвір'я
будинку № 41 по вул. Комсомольській м. Новомосковська, таємно викрали 6 кришок
каналізаційних люків на загальну суму 1728 грн., які належали КП
«Новомосковське виробниче водопровідне-каналізаційне господарство».

26 серпня
2004 року близько 23-ї години ОСОБА_1за попередньою змовою з ОСОБА_5 з двору
будинку АДРЕСА_2, таємно викрали 6 кришок каналізаційних люків на загальну суму
1728 грн., які належали КП «Новомосковське виробниче водопровідне-каналізаційне
господарство».

13
листопада 2004 року близько 22-ї години 30 хвилин ОСОБА_1за попередньою змовою
зОСОБА_2 проникли в офіс ОСОБА_3по АДРЕСА_3, звідки таємно викрали майно
останнього на суму 65155 грн.

У
касаційних скаргах та доповненнях до них:

засуджений
ОСОБА_1зазначає, що його дії за епізодом крадіжки майна ОСОБА_3за ч. 5 ст. 185
КК України кваліфіковані неправильно, оскільки сума заподіяної шкоди - 65155
грн. матеріалами справи не доведена. Вважає, що за цим епізодом потерпілому
були заподіяні збитки у великому розмірі, а тому його дії необхідно кваліфікувати
за ч. 4 ст. 185 КК України. Просить змінити постановлені щодо нього судові
рішення, перекваліфікувати його дії з ч. 5 на ч. 4 ст. 185 КК України та
пом'якшити покарання.

засуджений
ОСОБА_2 порушує питання про скасування постановлених щодо нього судових рішень,
посилаючись на те, що досудове та судове слідство по справі проведено неповно
та необ'єктивно, з порушенням норм кримінально-процесуального закону, зокрема,
його права на захист, що під час досудового слідства до нього застосовувалися
недозволені методи, що у вчиненні інкримінованих злочинів його засуджено
необґрунтовано.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про часткове задоволення касаційних скарг,
скасування ухвали та направлення справи на новий апеляційний розгляд, обговоривши
доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких
підстав.

Ухвала апеляційного суду - це рішення вищестоящого суду
стосовно законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції, що
перевіряється в апеляційному порядку. Тому ухвала апеляційного суду повинна
відповідати тим же вимогам, що і рішення суду першої інстанції, тобто бути
законною і обґрунтованою.

В ухвалі повинні бути проаналізовані і співставленні з
наявними в справі і додатково поданими матеріалами всі доводи апеляції і на
кожний з доводів дана вичерпна відповідь, наведені детальні мотиви прийнятого
рішення.

Ухвала, що не містить обґрунтованих висновків з питань
про правильність чи неправильність рішення суду першої інстанції не може
визнаватись такою, що відповідає вимогам ст. 377 КПК України.

Апеляційний суд не дав вичерпні відповіді на доводи,
наведені в апеляції ОСОБА_2., зокрема, щодо неповноти досудового та судового
слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Крім того, ОСОБА_2. визнано винним та засуджено за те, що
він 21 квітня 2004 року вчинив таємне викрадення мобільного телефону
«Сіменс-С-25» вартістю 250 грн., який належав ОСОБА_6

Проте, у матеріалах справи міститься нескасована
постанова органу дізнання від 11 грудня 2004 року про відмову в порушенні
кримінальної справи за цим епізодом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (т.
3 а.с. 11). На цю обставину, Апеляційний суд, переглядаючи справу в
апеляційному порядку, не звернув уваги.

З огляду на наведене, ухвала Апеляційного суду підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого
Апеляційному суду необхідно належним чином перевірити наявні у справі докази,
дотримання норм кримінально-процесуального закону під час проведення досудового
та судового слідства, з врахуванням цього дати вичерпні відповіді на доводи,
наведені в апеляціях та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

касаційні скарги засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2006 року
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд у той же суд.

С у д д і :

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Кривенда О.В.