Головуючий у 1 інстанції - Німіло В.І. категорія - ч.1 ст.122
Доповідач - Подковський О.А. справа № 11-38
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року.

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської
області у складі:

головуючого - ІТодковського
О.А.

суддів - Парандюк Т.С.,
Ваврів І.З.;

з участю прокурора Гарматюка Р. Є.,
захисника ОСОБА_2.,

засудженого
ОСОБА_1, представника потерпілого ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Тернополі кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_2. на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 11
грудня 2006 року ,
яким засуджено :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого , має на утриманні
неповнолітнього сина, не судимого за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання із випробуванням , із іспитовим строком на 1 рік.

У
відповідності до ст.76 КК України засудженого ОСОБА_1 зобов'язано не виїзджати
за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, яку слід повідомляти
про '. зміну місця проживання та роботи та періодично з»являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов
потерпілого ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Згідно із вироком судуОСОБА_1визнаний винним у тому , що 25 березня 2005 року біля 23 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння ,
в приміщенні комп'ютерного клубу «
Галактика » в м.
Тернополі по вул. Слівенській ,2
, умисно , безпричинно
, біля дверей
комп'ютерного клубу , у
кабінеті адміністратора ,
став наносити ОСОБА_4. удари в різні частини тіла , спричинивши середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляції захисник ОСОБА_2. просить вирок суду скасувати
і справу направити на додаткове розслідування в зв'язку з істотними порушеннями
вимог кримінального та кримінально -
процесуального закону при проведенні досудового слідства. Так, засуджений
не був своєчасно ознайомлений з постановами про порушення кримінальної справи , призначення
експертизи та самими матеріалами судово-медичної експертизи. Крім того , до справи не був
приєднаний відмовний матеріал стосовно потерпілого; розслідування
продовжувались вищестоящим прокурором через декілька днів після їх закінчення;
не перевірена версія нанесення ударів ОСОБА_4 ОСОБА_1 в стані сильного душевного хвилювання , під час замаху останнім на крадіжку чужого майна ; не дано вірної
юридичної оцінки протоколу огляду місця події; неправдивим показанням
співробітників міліції з приводу подій ;
не допитано лікарів ,
що надавали допомогу потерпілому та не проведено відтворення обстановки та
обставин події з свідком ОСОБА_5 та потерпілим з участю судово-медичних
експертів.

Заслухавши
суддю-доповідача , міркування
прокурора , представника
потерпілого , які
просять вирок залишити без змін ,
захисника ОСОБА_2., який на
початку виступу в дебатах підтримав апеляцію в частині направлення кримінальної справи на додаткове розслідування з
мотивів наведених у ній , а в кінці дебатів
позицію змінив , заявивши
, що просить
виправдати засудженого, оскільки
доказів його вини не здобуто ,
засудженого , який
просить вирок скасувати ,
виправдавши його , оскільки
доказів того , що він
наносив удари потерпілому не здобуто ,
дослідивши матеріали кримінальної справи , колегія вважає,
що вирок слід залишити без змін з наступних мотивів.

Висновок суду
про винність засудженого у скоєнні інкримінованого злочину грунтується на
досліджених у судовому засіданні доказах :
як поясненнях допитаних потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5.,
ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, висновком
судово-медичної експертизи ,
так і частково поясненнями самого засудженого , яким суд дав
вірну юридичну оцінку як таким ,
що дані з метою ухилення від кримінальної відповідальності в частині
тверджень про те, що жодних ударів потерпілому він не наносив , а лише запросив
його до себе в кабінет, а також що жодних доказів його вини не здобуто,
оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами по справі.

Так, з пояснень
допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4слідує , що 25 березня 2005 року біля 23 год. він разом з
ОСОБА_5 підійшли до комп'ютерного клубу «
Галактика» . Постукали
у вхідні двері, що були
закриті. Через декілька хвилин двері відчинилися і ОСОБА_1 , нічого не
пояснюючи наніс йому удар кулаком в обличчя , після чого затягнув в приміщення клубу , де став наносити
удари в різні частини тіла. Через деякий час засуджений викликав працівників
міліції .Дверей він не ламав ,
а лише постукав , коли
побачив ,що вони закриті. В той вечір ОСОБА_1 був у нетверезому стані і
безпричинно його побив.

Вказані показання про факт побиття біля дверей
потерпілого , а також про затягнення його в приміщення клубу підтвердив
свідок ОСОБА_5 Крім цього ,
він пояснив , що коли
вони підходили до клубу жодних тілесних ушкоджень на ОСОБА_4не було, а після тйго як все
закінчилося він побачив ,
що все обличчя у ОСОБА_6 опухле.

З пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12
-працівників
міліції , вбачається,
що вони виїзджали на конфлікт у комп'ютерний клуб . Приїхавши на
місце побачили , що двері
не пошкоджені. В приміщенні кабінету знаходилися ОСОБА_1 та ОСОБА_6
.Засуджений повідомив, що клуб був закритий , а ОСОБА_6 ,
не розуміючи цього ,
сильно стукав у двері ,
пошкодивши їх. Із зовнішнього вигляду було помітно , щоОСОБА_1знаходився
в стані алкогольного сп'яніння ,
а ОСОБА_6 був тверезий. Обличчя в потерпілого було припухше і він тримався
за нижню щелепу, пояснивши при цьому ,
що його вдарив ОСОБА_1. Від дачі будь-яких пояснень засуджений відмовився , закрившись у
кабінеті. Оглядом було встановлено ,
що двері не були пошкоджені.

Факт відсутності пошкоджень на дверях клубу , а також ,
що в ОСОБА_6 була опухша щока підтвердив свідок ОСОБА_9, який знаходився у
клубі в момент скоєння злочину.

Таким чином , вказаними
доказами спростовується твердження засудженого та його захисника про те, що
доказів його вини у скоєнні злочину не
здобуто , а також що двері були пошкоджені
потерпілим .

Порушення норм кримінально-процесуального законодавства , на які
посилаються захисник та засуджений були предметом дослідження у суді і, на думку колегії
, не є істотними
,такими що дають підстави для направлення кримінальної справи на додаткове
розслідування. їм дана вірна юридична оцінка судом при розгляді справи.

Виходячи із вищенаведеного суд вірно визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину , передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначив покарання
у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України , яке ніким не оспорюється.

Встановивши обов'язки у відповідності до вимог ст.76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця роботи та проживання та періодично з»являтися до них для
реєстрації суд не мотивував своє рішення ,
а тому виходячи із відомостей про особу засудженого , який позитивно
характеризується , є
пенсіонером колегія вважає ,
що вказані обов'язки слід виключити із резолютивної частини вироку.

Керуючись
ст.ст.З65-366 КПК
України , колегія ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_2. залишити без задоволення , а вирок
Тернопільського міськрайонного суду від 11
грудня 2006 року
відносно ОСОБА_1 без змін.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання суду
на встановлення обов'язків у відповідності до ст.76 КК України - повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання та роботи та періодично з»являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи. В решті вирок залишити без змін.