Справа № 138/547/15-к
Провадження №:1-кп/138/53/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воронечі, Шосткінського району, Сумської області, мешканця: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.405 КК України,
ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 та приймає участь в проведенні Антитерористичної операції, в порушення вимоги ст.ст.19,28,29,68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49, 50, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.ст.1-6 Дисциплінарного статуту ЗС України, діючи з прямим умислом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, орієнтовно о 16 год. 30 хв. 02.02.2015, з метою залякати командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 , який відповідно до вимог ст.32 Статуту Внутрішньої служби ЗС України є його начальником, висловив словесну погрозу вбивством та погрозу виражену жестами (розмахування ножем) по відношенню до командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 .
Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.405 КК України, як вчинення погрози вбивством начальникові у зв`язку із виконанням ним обов`язків з військової служби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за ч.1 ст. 405 КК України визнав, суду пояснив, зокрема, що в серпні 2014 року був призваний під час мобілізації в особливий період, та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 та приймає участь в проведенні Антитерористичної операції. 02.02.2015 о 16 год. 30 хв. він перебував в стані алкогольного сп`яніння, побачивши свого прямого командира розпочав брутальну нецензурну лайку в його бік. В ході словесної перепалки він дістав з кишені своєї куртки розкладний ніж з розкритим лезом та розмахував ним перед обличчям командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 та висловив словесну погрозу в бік останнього. Пояснив, що розуміє, що вчинив неправильно, а тому в скоєному кається.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив ті обставини про які зазначив обвинувачений та які вказані в обвинувальному акті. Зазначив також, що вважає можливим виправлення обвинуваченого лише за умов призначення йому покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців терміном на 1 рік.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а тому, суд визнає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.405 КК України, тобто погроза вбивством начальникові у зв`язку із виконанням ним обов`язків з військової служби.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Злочин, передбачений ч.1 ст. 405 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, одружений, має двох дітей. Син обвинуваченого не досяг ще 23 років та продовжує навчання. Обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, по місцю несення служби негативно не характеризується.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
При вирішенні питання щодо міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому суд враховує ту обставину, що санкцією ч.1 ст. 405 КК України передбачено два види покарання, а саме: тримання у дисциплінарному батальйоні або позбавлення волі.
Разом з тим, за загальним правилом встановленим ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби.
Строкова військова служба так як і військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є різновидами військової служби, що прямо передбачено ч.4 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Враховуючи те, що обвинувачений не є військовослужбовцем строкової служби, а є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період суд вважає неможливим призначення йому покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні.
Враховуючи викладене суд, приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи зазначені вище обставини суд, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави суду звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього обов`язок щодо повідомлення кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись, ст.ст.12, 63, 75, п.3 ч.1 ст.76, ст. 349, ч.1 ст.405 КК України, п.5 ч.9 ст.100, ст.ст. 349, 368-370, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.405 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75, п.3 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Речовий доказ: ніж, який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_5 знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та потерпілому.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1