АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
представника служби у справах дітей ОСОБА_9
представника відділу кримінальної міліції у справах неповнолітніх-
- ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження за № 0006660 щодо -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Київ, громадянина України, українця,
не одруженого, учня ВПУ №25, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.02.2014 року вироком Деснянського районного суду
м. Києва за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, КК України
на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК
України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;
- 25.07.2014 року вироком Деснянського районного суду
м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК
України, на 4 роки, 1 місяць позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року, -

В с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та йому призначено
__________________________
Справа: 11-кп/796/1410/2014
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1

покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано покарання, призначене за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.07.2014 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Як встановив суд, 21.06.2014 року близько 17 години, ОСОБА_6 , перебуваючи на території загальноосвітньої школи № 282 по вул. Закревського, 65 в м. Києві, з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, підійшов до свого знайомого неповнолітнього ОСОБА_12 та, зловживаючи довірою, попросив у останнього мобільний телефон щоб нібито подивитися, пообіцявши повернути його, не маючи, при цьому, наміру виконувати обіцянку. ОСОБА_12 , перебуваючи під впливом раніше виниклих довірливих стосунків з ОСОБА_6 , передав останньому належний його матері ОСОБА_13 мобільний телефон «Nokia Asha 200» вартістю 750 грн., з сім-картою оператора «Лайф» вартістю вартістю 15 грн., з яким ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 765 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості. Просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити більш м`яке покарання. На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що під час досудового та судового слідства він активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, вчинив злочин у неповнолітньому віці внаслідок збігу тяжких особистих і сімейних обставин, а також, що його матір`ю частково був відшкодований завданий ним матеріальний збиток. Вважає, що суд, у своєму рішенні не дав належної оцінки цим обставинам та не прийняв їх до уваги, як такі, що пом`якшують покарання. Також зазначає, що навчається ВПУ №25, має постійне місце проживання, а його ізоляція від суспільства призведе до втрати можливості закінчити навчання та отримати спеціальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника і законного представника, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили пом`якшити призначене покарання шляхом застосування ст. 69 КК України; пояснення представника служби у справах дітей, який підтримав доводи апеляційної скарги; пояснення представника відділу кримінальної міліції у справах неповнолітніх, яка заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого; думку прокурора про безпідставність апеляційних вимог та залишення вироку без зміни; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за обставин викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і грунтуються на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, а оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини його вчинення, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оскаржуються, то відповідно до положень ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах доводів викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання, яка саме міра покарання повинна бути призначена ОСОБА_6 , суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, який раніше судимий, характеризується негативно, перебуває на обліку у відділі кримінальної міліції у справах неповнолітніх, дане кримінальне правопорушення вчинив у неповнолітньому віці, щиро розкаявся, що суд врахував як обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і часткове відшкодування його матір`ю завданої шкоди та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Таким чином, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував всі ті обставини, які, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує при вирішенні цього питання, в тому числі і ті пом`якшуючі обставини, на які ОСОБА_6 посилається у своїй апеляційній скарзі.

Отже, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , призначене йому покарання за своїм видом та розміром відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, а тому не може бути визнано явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки з урахуванням наведених у вироку обставин воно є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
За вищенаведених обставин, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, покарання справедливим і підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку в частині призначеного покарання не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3