Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/951/15-к
Провадження 1-кп/382/67/15
ВИРОК
іменем України
03 червня 2015 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5 .
Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Яготині Київської області, справу за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Петрівка Гребінківського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого вантажником ТОВ « Фоззі», одруженого, має на утриманні малолітню дитину, із середньою освітою,зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,- в злочині передбаченого ст.. 263 ч.1 КК України.-
Встановив:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03. 2014 року за № 61, ОСОБА_5 був зарахований до списків частини з терміном перебування на військовій службі, до моменту оголошення демобілізації в країні. Відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 29.07. 2014 року, ОСОБА_5 був відряджений в безпосереднє підпорядкування керівнику сектора « Д» / зона проведення АТО /, де виконував службові / бойові /завдання з 02.08. 2014 року.
15.032015 року, солдата ОСОБА_5 номер обслуги 5 обслуги 2 реактивного артилерійського взводу 2 реактивної артилерійської батареї 1 реактивного артилерійського девізіону військової частини- польова пошта НОМЕР_3 , звільнено наказом командира НОМЕР_4 реактивного артилерійського полку від 12.03. 2015 року за №21 / по особовому складу / з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 3 частини восьмої / призвані на військову службу за призовом під ч ас мобілізації,у строки, визначені рішенням Президента України та з 15.03. 2015 року виключено зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення та направлено для постановки на військовий облік до Гребінківського РВК Полтавської області.
15.03. 2015 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, пакуючи особисті речі, ОСОБА_5 поклав до своєї особистої сумки чотири паперових пакунки із набоями до АКМ-74 в кількості 118 штук, які були отримані ним під час виконання службових бойових / завдань в зоні проведення АТО, тим самим придбав боєприпаси без передбаченого законом дозволу. Того ж дня, ОСОБА_5 сів на потяг в напрямку м. Суми. 16.03. 2015 року близько 10 години, ОСОБА_5 потягом прибув до м. Суми, де в подальшому пересів на маршрутне таксі та направився до м . Яготин. При цьому, сумку з вказаними набоями до АКМ-74 у кількості 118 штук, він тримав при собі протягом всього часу поїздки.16.03. 2015 року близько 22 години, ОСОБА_5 прибув до місця свого проживання в АДРЕСА_2 із вказаною сумкою, в якій знаходились набої в кількості 118 штук, тим самим вчинив незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, вказану сумку з набоями ОСОБА_5 залишив за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , тим самим зберігав боєприпаси без передбаченого законом дозволу. 19.03. 2015 року близько 10 години, ОСОБА_5 взяв з місця свого проживання сумку з набоями у кількості 118 штук, та пішов до залізничного вокзалу станції Яготин, тим самим вчинив незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Того ж дня близько 20 години 20 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи на залізничному вокзалі станції Яготин по вул..Вокзальна 13 в м. Яготині, був зупинений працівниками міліції, які в присутності понятих виявили та вилучили у нього чотири паперових пакунки з набоями в кількості 118 штук.
Згідно висновку експерта, надані на дослідження предмети, схожі на патрони в кількості 118 штук-є боєприпасами, 5,45 мм автоматними набоями зразка 1974 року з індексом 7Н6. Виготовлені заводським способом та призначені для проведення пострілів із наступної стрілецької зброї виробництва СРСР; автомати АК-74; АКС-74; АКС-74У;, ручний кулемет РПК-74 та їх модифікації. Дані набої придатні для проведення ними пострілів.
Згідно довідки Яготинського РВ ГУ від 23.03. 2015 року, ОСОБА_5 дозвіл на придбання та зберігання мисливської гладкоствольної, газової та холодної зброї, а також боєприпасів до вказаних видів зброї, дозвільною системою не видавався.
Вказані дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 ч.1 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 , зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 , повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, та з обмеженнями передбаченими ст.. 76 КК України, а саме; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, яке ОСОБА_5 , зобов`язався виконувати у разі затвердження угоди, та отримана згода підозрюваного на призначення такого узгодженого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження, невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої, середньої тяжкості чи тяжкі злочини, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити, і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 , беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні ту обставину, що ОСОБА_5 , незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами про визнання винуватості міру покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373-374, 472, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 15 травня 2015 року між прокурором прокуратури Яготинського району Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , про визнання винуватості.
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15 травня 2015 року покарання, у вигляді 3 / трьох / років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально виконавчу інспекцію, про зміну ним місця проживання та роботи.
На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави, вартість судово-хімічної експертизи в розмірі 368 грн. 28 коп./триста шістдесят вісім грн. /
Речові докази, які знаходяться у лінійному відділенні на станції Дарниця Управління МВС України на Південно-західній залізниці а саме: набої в кількості 118 шт., калібра 5,45 мм - знищити.і. :
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1