Справа № 442/2836/15-к
Провадження № 1-кп/442/191/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0000452 від 09.03.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, безробітного, з середньою освітою, без місця реєстрації, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.11.2014 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 08.03.2015 року близько 22.30 год, знаходячись по вул.. Володимира Великого в м. Дрогобичі Львівської області, поблизу магазину «Світанок», з мотивів особистої неприязні,з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час конфлікту з ОСОБА_4 , умисно руками та ногами наніс останньому удари в різні ділянки тіла, в результаті чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, а саме черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку , яка згідно висновку судово-медичних експертів № 128 від 18 березня 2015 року, № 161 від 31 березня 2015 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я , та тілесні ушкодження у вигляді синців, на нижній повіці лівого ока, в лівій скроневій ділянці, на лівому коліні, на чолі зліва ближче до межі зросту волосся, рани на слизовій оболонці нижньої губи, садна на чолі зліва, які згідно висновку судово-медичних експертів № 128 від 18 березня 2015 року, № 161 від 31 березня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому визнав, відмовився давати суду показання, підтримавши обставини, викладені в обвинувальному акті.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, а його обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження та вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, то суд, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності його позиції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КК України , за згодою учасників кримінального провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Дослідивши письмові докази ,суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.
Відтак, дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковано правильно, оскільки він своїми умисними протиправними діями заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я .
При обранні виду і міри покарання ОСОБА_5 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.
Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочину.
Обставини, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Беручи до уваги вищезазначене та обставини справи, враховуючи особу винного, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді громадських робіт, яке є, на переконання суду, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Щодо цивільного позову , то суд вважає, що позов Дрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах Дрогобицької міської лікарні №1 до ОСОБА_5 про стягнення витрат лікувальної установи на стаціонарне лікування потерпілого від злочину слід задоволити , стягнувши з ОСОБА_5 в користь Дрогобицької міської лікарні №1 1596,00 грн., оскільки відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України обвинувачений зобов`язаний відшкодувати витрати лікувальної установи на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 , що підтверджується розрахунком ( а.с.16 )
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятидесяти) годин громадських робіт.
Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Цивільний позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь Дрогобицької міської лікарні №1 1596,00 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто шість ) грн. як витрати лікувальної установи на стаціонарне лікування від злочину потерпілого ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому , прокурору та потерпілому копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1