Справа № 127/107/15-к
Провадження №11-кп/772/238/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали подання про умовно-дострокове звільнення за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії (№ 86) ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, до засудження не працюючого, з середньою спеціальною освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 25.12.2009р. Томашпільським районним судом, Вінницької області за ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України до 7 років позбавлення волі.
За участю прокурора ОСОБА_9 , представника ВК № 86 ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
06.01.2015 року до Вінницького міського суду, Вінницької області, надійшло спільне подання від начальника Вінницької ВК (№ 86) ОСОБА_8 та голови спостережної комісії ОСОБА_11 в якому ставиться питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки засуджений відбув ? строку покарання та комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про його умовно-дострокове звільнення.

В місцевому суді представник Вінницької ВК (№ 86) ОСОБА_10 та засуджений ОСОБА_7 підтримали подання та просили його задовольнити, прокурор також не заперечував проти задоволення подання.

Суд першої інстанції дослідивши матеріали подання та думку учасників процесу відмовив у задоволені подання зазначивши, що не зважаючи на позитивну характеристику установи та відбуття ? строку покарання засуджений ОСОБА_7 маючи непогашену судимість за скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, тобто злочину проти статевої свободи та недоторканості особи, ніде не працюючи знову скоїв умисний аналогічний злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України, а тому є суспільно небезпечною особою, яка має бути ізольована від суспільства.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу через її незаконність та суб`єктивне рішення суду, оскільки він має 9 заохочень, відбув ? строку покарання та засідання комісії установи, з урахуванням характеризуючих даних та матеріалів особової справи, дійшла висновку, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 довів своє виправлення, а тому просить прийняти апеляційний суд рішення про його умовно-дострокове звільнення.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та постановити ухвалу, якою задовольнити подання начальника Вінницької ВК № 86 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , оскільки за період відбування покарання у ВК № 86 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення, станом на 07.12.2014 відбув ? строку покарання, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з мотивів зазначених в ній, представника ВК № 86, який просить суд задовільнити апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, через ряд наведених вагомих причин для цього, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши її доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Твердження суду першої інстанції про не доцільність умовно-дострокового звільнення засудженого через вчинення ним аналогічних злочинів та можливості продовження вчиняти подібні злочини є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила злочин протягом невідбутої частини покарання.

Як вбачається із матеріалів подання, рішенням Регіональної комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засудженому було визначено відбувати покарання в колонії середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання у вигляді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, своєю сумлінною поведінкою, яка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, ставленням до праці, за що 9 разів заохочувався адміністрацією установи, позитивною характеристикою, та дотриманням встановлених правил поведінки та розпорядку установи довів своє виправлення.

25.03.2013 року ОСОБА_7 переведено до дільниці соціальної реабілітації, засуджений приймає активну участь у громадському житті відділення та суспільно корисній праці по благоустрою приміщень відділення й прилеглої території установи, відвідує заходи виховного, режимно-профілактичного характеру та заходи програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Працевлаштований різноробочим ремонтно-будівельної бригади. Підтримує соціально-корисні зв`язки зі співмешканкою та матір`ю шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі.

Станом на 07.12.2014р. відбув ? строку покарання, а тому Комісія установи на засіданні 12.12.2014р. протокол № 29 прийняла рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого, що дає підстави апеляційному суду, з врахуванням вищезазначеного, для скасування ухвали Вінницького міського суду про відмову в задоволені подання та застосування до засудженого ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляційний суд враховує, що у ОСОБА_7 початок строку 7.09.2009 року, а тому його необхідно звільнити умовно-достроково на 1 рік 5 місяців, 21 день.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537 КПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_6 задовільнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2015 року про відмову у задоволені подання начальника Вінницької ВК № 86 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Подання начальника Вінницької ВК № 86 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 задовільнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання за ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі, на підставі вироку від 25.12.2009р. Томашпільського районного суду Вінницької області, на 1 рік 5 місяців, 21 день.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: