Справа 1-НП-2/07
ПОСТАНОВА

31
серпня 2007 року м. Житомир

Богунський районний суд м.
Житомира в складі:

головуючого Гулак НА.

при секретарі Сокульській О.В.,
Базюку Ю.П.

з участю
прокурора Романової Н.Л.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі справу про застосування
примусових заходів виховного характеру відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Житомир, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1, навчається в ЖАДК, не судимого,
за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого
ст. ст. 125 ч. 2 КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Житомир, громадянина України,
проживаючого АДРЕСА_2, навчається в ЖАДК, не судимого,
за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого
ст. ст. 27 ч. 5,
125 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітні
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 19.09.2003 року близько 19 години перебували у дворі
приватного будинку АДРЕСА_1, де на
грунті неприязнених відносин, які мали
місце між ОСОБА_1 та його батьком,
потерпілим ОСОБА_4, виник
конфлікт, в якій втрутилася мати ОСОБА_1
- ОСОБА_5.

Під час
конфлікту ОСОБА_1 наніс потерпілому металевим предметом по нозі 6 ударів, а ОСОБА_3 в цей час тримав потерпілого. В
результаті нанесення удару потерпшому були заподіяні умисні тілесні ушкодження
у вигляді масивного синця на правій нозі,
що відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного
розладу здоров'я.

Свою
вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння,
передбаченого ст. ст.
125 ч. 2 КК України ОСОБА_1 не визнав та показав, що 19.09.2003 року він разом зі своїм
товаришем ОСОБА_3 знаходилися в подвір'ї та ремонтували велосипед. Мати
знаходилася у будинку. В цей час прийшов батько, потерпілий ОСОБА_4, який спочатку виніс якісь речі з гаража, а потім почав ломиком відкривати двері
приміщення на другому поверсі на гаражем.
Він просив не ламати двері,
оскільки батько це робив часто,
на їх розмову вийшла з будинку мати,
між якою та батьком виник конфлікт,
батько замахнувся на матір ломиком,
він його відібрав, а потім почали
боротися, ОСОБА_3 на його прохання
відтягував батька від нього, потерпілого
не бив, тілесних ушкоджень йому не
спричиняв.

ОСОБА_3
свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого
ст. ст. 27 ч. 5,
125 ч. 2 КК України не визнав та показав, що 19.09.2003 року він разом зі своїм
товаришем ОСОБА_1 знаходилися в подвір'ї та ремонтували велосипед. Мати
товариша знаходилася у будинку. В цей час прийшов батько товариша, потерпілий ОСОБА_4, який спочатку виніс якісь речі з гаража, а потім почав ломиком відкривати двері
приміщення на другому поверсі над гаражем.
Товариш просив не ламати двері,
так як їх розмова була голосною,
то вийшла з будинку ОСОБА_5., між
якою та потерпшим виник конфлікт,
потерпілий замахнувся на ОСОБА_5 ломиком, товариш почав відбирати його, вони впали на город, товариш покликав його на допомогу і він на
його прохання відтягував потерпшого від нього,
потерпшого не бив, тілесних
ушкоджень йому не спричиняв.

Вина ОСОБА_1 та ОСОБА_3
повністю підтверджується показами потерпшого ОСОБА_4, оголошеними показами свідків ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 , висновком судово-медичної
експертизи про наявність у потерпілого тілесних ушкоджень на нозі (а.с. 92). Відповідно до вироку Богунського
районного суду м. Житомира від
17.01.2005 року ОСОБА_5. визнана винною у вчиненні злочину, передбаченому
ст. ст. 304,
27 ч. 4, 125 ч. П КК
України, тобто за втягнення неповнолітніх
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у злочинну діяльність та пособництві у заподіяння умисних
легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я.

Оцінивши
викладені докази в їх сукупності, суд
вважає вину ОСОБА_1, який не досяг віку
кримінальної відповідальності, у
вчиненні суспільно-небезпечного діяння,
передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та вину ОСОБА_3 у
вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.
ст. 27 ч. 5, 125 ч. 2 КК України
доведеною повністю.

На
момент скоєння злочину - 19.09.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не досягли віку, з якого можлива кримінальні
відповідальність, тобто мали вік 15
років, що підтверджується відповідними
документами (а.с. 340, 359),
а кримінальна відповідальність настає відповідно до ст. 22
КК України при скоєнні вказаних злочинів лише з 16-річного віку. На день
розгляду справи в суді ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виповнилося 19 років, а тому застосувати до них примусові заходи
виховного характеру неможливо.

Керуючись ст.
ст. 97 ч. П, 105 КК України, ст.
ст. 7-3, 447 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати
ОСОБА_1 винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого
ст. 125 ч. 2 КК України та
ОСОБА_3 винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого
ст. ст. 27 ч. 5,
125 ч. 2 КК України.

Відмовити
у застосуванні примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 у зв'язку з досягненням повноліття.

Постанова
може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський
районний суд м. Житомир протягом 7 діб з
дня проголошення.