Провадження № 1-кс/461/5800/13
УХВАЛА

іменем України

18.12.2013 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., при секретарі Бішко В.М., з участю скаржника представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, прокурора Шаравари І.В., слідчого СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області Вуса Б.Я., розглянув скаргу представника потепілого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області Вуса Б.Я. від 17.06.2013 про закриття кримінального провадження № 0000145,-

в с т а н о в и в:

постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області Вуса Б.М. від 17.06.2013 року було закрито кримінальне провадження №0000145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за відсутністю в діях гр. ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

27.11.2013 року до суду надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 на вказану вище постанову з проханням її скасувати.

Представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримав, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення прийняте слідчим передчасно, досудове розслідування проведено неповно, поверхнево та необ»єктивно, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у скарзі.

Прокурором Шаравара І.В. в судовому засіданні було подано заперечення на скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1, яке він в суді підтримав та пояснив, що під час огляду місця ДТП було зафіксовано одинарні сліди гальмування автомобіля довжиною 10,6 м., шириною 0,13 м., а тому доводи заявника, що потерпілий не чув звуку гальм не слід брати до уваги, а також те, що водій ОСОБА_4 був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну. Крім цього, згідно пояснень ОСОБА_1 від 21.05.2011 року автобус марки «Богдан» можливо повністю не зупинявся, але пригальмовував. Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 від 16.11.2011 року, він вказав, що коли пройшов смугу руху автобуса, то він зупинився перед пішохідним переходом. У скарзі адвоката ОСОБА_5 також вказано, що автобус зупинився.Таким чином, з наведеного випливають суперечності між поясненнями, наданими ОСОБА_1 21.05.2011 та показами, наданими ним 16.11.2011, а також між доводами скарги, що свідчить про їх непослідовність. Згідно протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_1 від 09.02.2012 (арк. № 134), усі вихідні дані для призначення експертизи необхідно брати з протоколу додаткового огляду місця події.Згідно вказаного протоколу додаткового огляду місця ДТП від 09.06.2011 (арк. № 62-63), пішохід ОСОБА_1 поряд з іншим, вказав на те, що перед тим, як вступити на пішохідний перехід він підійшов до бордюру, зупинився та почав дивитися ліворуч, і виявив як в правій смузі в його сторону рухається автобус "Богдан", а в лівій смузі рухається автомобіль темного кольору (в подальшому виявилося, що це був Фольксваген). Дійшовши до середини крайньої лівої смуги руху, він подивився праворуч, щоб переконатися у подальшому безпечному русі, крім того був переконаний, що водій автомобіля Фольксваген зупиниться, щоб пропустити його, і саме в цей час відчув удар, тобто був збитий вказаним автомобілем.

На підставі вихідних даних, зазначених ОСОБА_1 в протоколі додаткового огляду місця ДТП, а також вихідних даних, наданих водієм ОСОБА_6, 13.02.2012 року слідчим BP ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області було призначено судово-автотехнічну (ситуативну) експертизу з варіантами розвитку подій, вказаних пішоходом та водієм.Згідно висновку вказаної експертизи (арк. №142-147) було встановлено наступне: п.4. при заданих слідством вихідних даних, при варіанті розвитку № 1 (показання водія ОСОБА_6) водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху; п.5. з технічної точки зору, при варіанті розвитку даної пригоди № 1, з показань водія ОСОБА_6, причиною ДТП став той факт, що об'єктивна видимість пішохода настає на такій відстані до автомобіля, коли водій ОСОБА_6 уже був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування.При варіанті № 2 (показання пішохода ОСОБА_1А.), якщо б ситуація розвивалась так, як в комплексі своїх даних вказує пішохід ОСОБА_1, беручи до уваги два зазначені випадки (а) та б), то наїзд автомобіля Фольксваген на пішохода ОСОБА_1 передньою правоючастиною автомобіля у вказаному місці не відбувся би, що свідчить про неспроможність, з технічної точки зору заданих в постанові про призначення експертизи показів ОСОБА_1 Відповідно до висновку судово-трасологічної експертизи (арк. № 118-122), наїзд автомобіля "Фольксваген Гольф" під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_1 первинно відбувся передньою правою частиною автомобіля, на лівій смузі для здійснення руху в напрямку до вул. Стрийської, на ділянці, що передує зафіксованому осипу ґрунту та дрібних уламків скла. Прокурор свтвердив, що слідчим досліджено усі обставини, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому підстави для скасування постанови слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області Вуса Б.Я. від 17.06.2013 про закриття кримінального провадження № 0000145 від 14.12.2012 відсутні.

Аналогічні покази у судовому засіданні надав слідчий СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області Вус Б.Я., який пояснив, що всі вказівки прокурора були ним виконані, та просив у задоволенні скарги відмовити за безпідставністю.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000145, на підставі дослідження яких була винесена оскаржувана постанова, та матеріали скарги, заслухавши думку особи, яка представляє інтереси потерпілого щодо оскаржуваної постанови, думку прокурора, пояснення слідчого, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги представника потепілого адвоката ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов»язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом»якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000145, що слідчий Вус Б.Я. діяв відповідно до Правил дорожнього руху України та встановив, що 12.05.2011 року о 20 год. в м. Львові по вул. Хуторівка біля будинку № 5 за участю водія ОСОБА_4, який керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN-GOLF», державний номер НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_1, відбулася дорожньо-транспортна пригода «автонаїзд», в результаті якого пішохід ОСОБА_1 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, а автомобіль отримав технічні пошкодження. Проведеним досудовим слідством було встановлено, що в обставинах дорожньо-транспортної пригоди вини водія ОСОБА_4 не має, оскільки він був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, що підтверджується всіма проведеними дослідженнями та експертизами по кримінальній справі. Проведеними експертизами було встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_1 є технічно неспроможні, тому в діях пішохода ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення за порушення чинних вимог Правил дорожнього руху України.

Якщо в результаті проведених дій встановлено обставини, які свідчать про вчиненнякримінального правопорушення, то за згодою прокурора проводиться досудове розслідування відповідно до вимог статті 214 КПК України. У разі непідтвердження під час перевірки обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до пунктів 1 або 2 частини 1 статті 284 КПК України приймається постанова про закриття кримінального провадження.

Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1, даними на досудовому розслідуванні, оголошеними та перевіреними в судовому засіданні,12.05.2011 року близько20 год. він переходив дорогу в м. Львові по вул. Хуторівка зі сторони будинку № 5 на протилежний на пішохідному переході, який на дорозі відзначений відповідною розміткою та дорожніми знаками. Підійшовши до бордюрного каменю, він подивився ліворуч і побачив, що на далекій відстані від нього у крайній правій смузі руху рухався маршрутний автобус жовтого кольору марки «Богдан» попутно, у свою чергу в лівій смузі руху паралельно автобусу, рухався легковий автомобіль темного кольору, як дізнався він пізніше автомобіль марки «VOLKSWAGEN-GOLF», який його збив. Він розпочав рух на пішохідний перехід із середнім темпом руху, тобто не поспішав і не йшов повільно. В момент, коли він пройшов смугу руху автобуса, який зупинився перед пішохідним переходом, то він продовжував свій рух не змінюючи темпу і коли пройшов більшу половину лівої смуги, то дивився праворуч, оскільки наближався до подвійної смуги руху, що розділяє два потоки руху. Саме в цей час він відчув удар в ліву частину тіла, а до автонаїзду він не чув гальм коліс. Однак покази потерпілого спростовуються висновком судової автотехнічної експертизи №1/123 від 28.02.2012 року, яка проводилась згідно показань пішохода ОСОБА_1, відповідно до якої автомобіль марки «VOLKSWAGEN-GOLF», державний номер НОМЕР_1 долаючи відстань 95 метрів при русі в загальмованому стані, при вказаному пішоходом ОСОБА_1 механізмі розвитку даної ДТП, з»явиться у вказаному місці наїзду швидше за пішохода на 1,3 …1,8 секунди, що може свідчити про те, що наїзд передньою частиною автомобіля не мав би місця.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_4, даними на досудовому розслідуванні, та перевіреними в судовому засіданні, 12.05.2011 року близько 20 год. він керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN-GOLF», державний номер НОМЕР_1 в м.Львові по вул.Хуторівка в напрямку до вул.Стрийської зі швидкістю 50 км/годину по лівій змузі руху. В цей час в правій смузі на декілька метрів попереду, в попутному напрямку рухався маршрутний автобус жовтого кольору марки «Богдан» зі швидкістю 40 км/годину. При наближенні до вказаного автобуса він побачив, як із-за передньої його частини, на його смугу, рухався мужчина пішохід, який проходив проїздну частину дороги справа на ліво в напрямку його смуги в межах пішохідного переходу. З метою уникнення авто наїзду він встиг застосувати екстрене гальмування і вивернути кермо ліворуч, однак уникнути наїзду не вдалося. Авто наїзд стався під час того, як автомобіль гальмував. Автомобіль контактував з пішоходом правою, боковою, передньою частиною.

В судовому засіданні встановлено, що згідно висновку судово-автотехнічної (ситуативної) експертизи було встановлено, що при заданих слідством вихідних даних, при варіанті розвитку № 1 (показання водія ОСОБА_6) водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху; з технічної точки зору, при варіанті розвитку даної пригоди № 1, з показань водія ОСОБА_6, причиною ДТП став той факт, що об'єктивна видимість пішохода настає на такій відстані до автомобіля, коли водій ОСОБА_6 уже був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування.При варіанті № 2 (показання пішохода ОСОБА_1А.), якщо б ситуація розвивалась так, як в комплексі своїх даних вказує пішохід ОСОБА_1, беручи до уваги два зазначені випадки (а) та б), то наїзд автомобіля Фольксваген на пішохода ОСОБА_1 передньою правоючастиною автомобіля у вказаному місці не відбувся би, що свідчить про неспроможність, з технічної точки зору заданих в постанові про призначення експертизи показів ОСОБА_1

Також судом встановлено, що відповідно до висновку судово-трасологічної експертизи, наїзд автомобіля "Фольксваген Гольф" під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_1 первинно відбувся передньою правою частиною автомобіля, на лівій смузі для здійснення руху в напрямку до вул. Стрийської, на ділянці, що передує зафіксованому осипу ґрунту та дрібних уламків скла.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_7 було проведено по кримінальному провадженню №0000145 від 14.12.2012 року всі слідчі дії, передбачені главою 20 Кримінально-процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, приходжу до переконання, що в задоволенні скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_7 від 17.06.2013 року про закриття кримінального провадження, досудове розслідування за № 0000145 від 14.12.2012 року слід відмовити, оскільки слідчим Вус Б.Я. здійснено всі необхідні дії, необхідні для встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а відтак приходжу до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 17.06.2013 року є законною, оскільки в діях водія ОСОБА_4 не має порушень Правил дорожнього руху України.

Керуючись ст. ст. 22, 55, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області Вуса Б.Я. від 17.06.2013 про закриття кримінального провадження № 0000145 - відмовити за безпідставністю.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п»яти днів з дня її отримання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя В.Ф.Романюк