Справа № 11 -
125, 2007 рік Головуючий у 1-й інстанції: Смілянський Є. А.
Категорія: ч. 3 ст. 309 КК України Доповідач: Голубенко Н. В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 07 дня
Колегія суддів судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Гавриша В, М., суддів: Голубенко Н. В., Кисіль А. М., за участю
прокурора: Рибачук Г. А., захисника: ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляційним
поданням прокурора Оржицького району з внесеними змінами на вирок Оржицького
районного суду Полтавської області від 23
листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженку та мешканку с
Золотухи, Оржицького району, Полтавської області, з середньою освітою,
пенсіонерку, одружену, раніше не судиму

засуджено за:

·
ч. 1
ст. 310 КК
України на шість місяців арешту;

·
ч. З ст. 309
КК України на п'ять років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із
застосуванням підп. « б » п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України
переведено менш суворе покарання в більш суворе та визначено остаточне
покарання у виді 5 років
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 15
КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки з
покладенням обов'язків згідно ст. 76
КК України: періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи, не виїжджати за
межі України на постійне місце проживання без дозволу цього органу, який
повідомляти про зміну місця проживання.

У відповідності зі ст. 81
КПК України вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_2 визнано
винною та засуджено в тому, що вона у травні 2006 року купила насіння коноплі, які незаконно посіяла на
присадибній ділянці в господарстві, належному її чоловіку ОСОБА_3 в с. Золотухи,
Оржицького району, Полтавської області. Коли рослини коноплі зійшли, вона
здійснювала догляд за ними з метою доведення їх до стадії достигання.

Після чого, в кінці вересня 2006 року підсудна
зірвала рослини коноплі та винесла їх на горище хліва для висушування. 04 жовтня 2006 року під час
огляду домогосподарства, де проживає ОСОБА_2
працівниками міліції в присутності понятих у вказаному місці виявлено та
вилучено висушену речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку
судово - хімічної
експертизи має анатомічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканнабінол
і. є особливо небезпечним наркотичним засобом - канна бісом -
загальною вагою у перерахунку на суху речовину - 9946 гр.

На судове рішення принесено апеляційне подання прокурором Оржицького району
із внесеними змінами, в якому йдеться про безпідставне посилання на положення
підп. « б » п. 1 ч. 1 ст. 71 КК України.
Тому, просить вирок змінити та виключити з нього застосування вказаної норми
закону.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав
подання з внесеними змінами, захисника, котрий вважав вирок законним та
обґрунтованим, а посилання на ст. 72
КК України зайвим, перевіривши матеріали справи та доводи, наведені в
ньому, вважає, що апеляційне подання з
внесеними змінами підлягає до задоволення, а вирок суду зміні, виходячи
з наступного.

В апеляції прокурора Оржицького району з внесеними змінами не оспорюються
висновки суду про винність ОСОБА_2
у вчиненні злочину та правильність кваліфікації її дій. Винуватість
засудженої доведена матеріалами справи, визнала її і сама засуджена, дії якої
за ч. 1 ст. 310 та ч. З ст. 309 КК України кваліфіковані
правильно.

При обранні покарання засудженій ОСОБА_2 суд
першої інстанції відповідно до загальних засад призначення покарання врахував
ступінь тяжкості вчиненого, особу винної та обставини, що пом'якшують
покарання. Так, ОСОБА_2 злочини
вчинила вперше, в похилому віці -понад 70 років, має ряд
захворювань, щиро покаялася, позитивно характеризується за місцем проживання,
раніше ні до якої відповідальності не притягувалась та призначив за кожен із
злочинів покарання у межах санкцій ч. 1 ст. 310 та ч. 3 ст. 309 КК України.

Відповідно
до вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначено

покарання
і за сукупністю злочинів. Призначення остаточного покарання шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим допускається щодо покарань як одного, так
і різних їх видів і означає, що суд
призначивши за окремі злочини різні за ступенем суворості покарання, одним
з них більш суворим - позбавленням
волі поглинає менш суворе -арешт, а
тому застосування за таких обставин положень ст. 72 КК України є зайвим
та підлягає виключенню з резолютивної частини вироку.

В мотивувальній частині вироку судом докладно наведено
обставини, які свідчать про можливість виправлення засудженої без відбування
покарання, звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке супроводжується встановленням іспитового строку та покладенням
на ОСОБА_2
обов'язків, передбачених ст. 76
КК України.

Водночас колегія суддів апеляційного суду вважає, що в
зв'язку з особливостями захворювання засудженої та віддаленості населеного
пункту, де вона проживає від районного центру в порядку ст. 365 КПК України
необхідно виключити з обов'язків, покладених на неї судом, періодичну явку на
реєстрацію в органи кримінально -
виконавчої системи. В іншій частині вирок суду є законним.

З огляду на наведене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне подання прокурора Оржицького району з внесеними змінами
задовольнити. Вирок суду змінити.

Виключити з резолютивної частини посилання на підп. « б » п. 1 ст. 1 ст. 72 КК України та
вважати ОСОБА_2 засуджену до покарання призначеного судом.

В порядку ст. 365 КПК
України виключити з резолютивної частини з обов'язків, покладених на неї судом - періодичну явку
на реєстрацію в органи кримінально -
виконавчої системи.

В іншій частині вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 23 листопада 2007 року щодо
ОСОБА_2 залишити без змін.