Номер провадження 1-кп/754/328/15
Справа№754/6765/15-к
Вирок
Іменем України
27.05.2015 року Деснянський районний суд м.Києва

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за № 0004351 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семипалатинськ Республіки Казахстан, громадянина України, освіта повна середня, не одружений, не працюючий, без місця реєстрації, проживаючого: АДРЕСА_1 , судимого: 29.04.2014 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
15 квітня 2015 року, близько о 16 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгівельної зали, магазину « Centro» ТРЦ «Район», що знаходиться по вул. Лаврухіна, буд.4 в м. Києві, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, підійшов до стелажів із чоловічим взуттям і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Трейдшуз», а саме : 1 пару чоловічих мокасинів, вартістю 359 грн. 20 коп., та сховав під куртку, у яку був одягнутий. Після чого, ОСОБА_3 пройшов з викраденим майном через касову зону торгівельної зали вказаного магазину, при цьому не розрахувавшись за нього, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ТОВ «Трейдшуз» матеріальної шкоди на загальну суму 359 грн. 20 коп.

Крім того, 15 квітня 2015 року, близько о 17 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгівельної зали, магазину « Карі» ТРЦ «Район», що знаходиться по вул. Лаврухіна, буд.4 в м. Києві, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, підійшов до стелажів з жіночим взуттям і впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, взяв з торгівельних полиць чуже майно, яке належить ТОВ «Карі Україна», а саме: 1 пару жіночих балеток вартістю 943 грн. 20 коп., після чого сховав зазначене майно до кишені куртки, у яку був одягнутий.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , тримаючи вищезазначене взуття при собі, пройшов через касову зону не розрахувавшись , таким чином, виконавши усі дії, які він вважав необхідним для доведення свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, до кінця, і спробував залишити приміщення магазину, але був затриманий працівниками служби охорони.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна ( крадіжку), вчинено повторно, та за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), оскільки його дії не були доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю щиро розкаявся та підтвердив встановлені судом фактичні обставини справи, визнав вартість викраденого майна, кваліфікацію злочину не оспорював і дав показання суду про те, що 15.04.2015 року, близько о 16 год. 30 хв. він знаходячись в приміщенні торгівельної зали, магазину « Centro» ТРЦ «Район» по вул. Лаврухіна, буд.4 в м. Києві, викрав таємно 1 пару чоловічих мокасинів, та сховав під куртку, у яку був одягнутий. Після чого, того ж дня, близько о 17 год. 00 хв. зайшов у приміщенні торгівельної зали, магазину « Карі» ТРЦ «Район», та викрав одну пару жіночих балеток, після чого сховав зазначене майно до кишені куртки, у яку був одягнутий. Намагався вийти через каси не розрахувавшись, але спрацювала сигналізація його затримали працівники охорони.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасниками судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тому судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у повторному таємному викраденні чужого майна ( крадіжка), та вірність кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, та у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), оскільки його дії не були доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі, та вірність кваліфікації його дій у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Обставиною, згідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь та тяжкість суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу.

Так, ОСОБА_3 судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, тяжкості злочинів, обставин, що сприяли вчиненню злочину, щирого каяття,суд призначає покарання ОСОБА_3 необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді арешту.

На підставі ст.70 ч. 1 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2014 року ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 гривень. Штраф за вироком суду не сплачений. Тому, з урахуванням ч.3 ст. 72 КК України, вирок Святошиського районного суду м. Києва від 29.04.2014 року підлягає самостійному виконанню.

Речові докази: одна пара жіночих балеток підлягає поверненню ТОВ «Карі Україна; одна пара чоловічих мокасинів підлягає поверненню ТОВ «Трейдшуз»; диск- залишенню при матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст.368, 370, 373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 ( три) місяці;

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України виді арешту строком на 4 ( чотири) місяці.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України до відбуття ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді арешту строком на 4 ( чотири) місяці.

На підставі ст. 72 ч.3 КК України вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2014 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін, у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази: одну пару жіночих балеток повернути ТОВ «Карі Україна; одну пару чоловічих мокасинів -повернути ТОВ «Трейдшуз»; диск- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя