ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 1-7/2007 від 04.01.2007 р.

8 лютого 2007 року Шумський
районний суд Тернопільської

області

В складі головуючої судді Олійник Т.М.

При секретарі Щепановській І. Б.

З участю прокурора Левченка С.О.

Захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Шумськ кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився і
проживає в АДРЕСА_1, гр.
України, з освітою середньою спеціальною ,
непрацюючого, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше
не судимого

за ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
що народився і проживає в АДРЕСА_1, гр. України, з
освітою середньою спеціальною, непрацюючого, одруженого, на утриманні має двоє
неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_5,
ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого

За ч. 1 ст. 122 КК України.

ВСТАНОВИВ:

17
липня 2006 року біля 23
години підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті особистих неприязнених відносин, на вулиці АДРЕСА_1, вмисно , спільними діями
нанесли потерпілому ОСОБА_6 ударами рук
тілесне ушкодження у вигляді забою головного мозку , яке за ступенем тяжкості відноситься до
тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Свою вину у вчиненні злочину
підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні визнали повністю, підтримали
свої покази, дані на досудовому слідстві і пояснили, що дійсно 17 липня 2006 року на вулиці АДРЕСА_1 спільно нанесли
удари руками в різні частини тіла, в тому числі і голови , потерпілому
ОСОБА_6, з яким перебували в неприязнених відносинах, як сусіди. Просять не
допитувати представника потерпілого, свідків, не досліджувати інші докази,
а обмежитись їх визнанням вини.

Крім повного визнання своєї вини підсудніми, вина їх
повністю стверджується тими доказами, які
не досліджувалися в судовому засіданні, однак , які повністю визнали підсудні.

Таким чином в
судовому засіданні повністю знайшло своє
ствердження, пред'явлене підсуднім обвинувачення.

Дії
підсуднього ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122
КК України, оскільки він вмисно, на грунті особистих неприязнених відносин
з потерпілим ОСОБА_6, спільними діями з підсуднім ОСОБА_5 наніс останньому
тілесне ушкодження у вигляді забою головного мозку, яке за ступенем тяжкості
відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Дії
підсуднього ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122
КК України, оскільки він вмисно, на грунті особистих неприязнених відносин
з потерпілим ОСОБА_6, спільними діями з підсуднім ОСОБА_4 наніс останньому тілесне ушкодження у
вигляді забою головного мозку, яке за ступенем тяжкості відноситься до
тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Призначаючи
міру покарання підсуднім ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину , особи
підсудніх, які щиро розкаялися у вчиненому , раніше не судимі, позитивно характеризуються, мають на
утриманні по двоє неповнолітніх дітей,
крім того, підсудній ОСОБА_4 являється учасником ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС в 1987 році, 2 категорії, має
на утриманні двоє неповнолітніх дітей, які являються потерпілими від аварії на
ЧАЕС, та хворіють, а тому підсуднім слід надати можливість виправитися без
ізоляції від суспільства, застосувавши ст. 75 КК України та звільнивши від відбування покарання у
вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком.

Що
стосується цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_3 про стягнення 14 518, 46 грн., як матеріальних
збитків із підсудніх в користь потерпілого , то його слід залишити без розгляду, роз'яснивши
представнику потерпілого право звернутися до суду із позовом в порядку
цивільного судочинства, враховуючи заяву представника потерпілого.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і
призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від
призначеного цим вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком один
рік.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного цим вироком покарання з
випробуванням з іспитовим строком один рік.

У
відповідності до ст. 76 КК
України зобов'язати засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Цивільний
позов ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальних збитків, завданих злочином в сумі 14518. 46 грн. залишити без розгляду, роз'яснивши представнику
потерпілого право звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.

Міру
запобіжного заходу у відношенні засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити попередню - підписку про
невиїзд.

На даний вирок може бути подано
апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області протягом
15 діб з дня його
проголошення через Шумський районний суд.