Справа № 541/1897/15-к
Провадження № 1-кс/541/144/2015
У Х В А Л А
01 серпня 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, утриманців не маючої, не працюючої, раніше не судимої, в порядку ст. 208 КПК України затриманої 30 липня 2015 року, підозрюваної по ст. 307 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Миргородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , зазначивши ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2015 року за № 0000417, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що тричі протягом квітня червня 2015 року ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншою особою, повторно збувала за гроші психотропні речовини одному й тому ж громадянину на прізвище ОСОБА_7 ..

Це клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав, просив задовольнити його з посиланням на ризики, наведені слідчим.

Підозрювана ОСОБА_4 при допиті судом повідомлену їй підозру не заперечувала. Показала, що на даний час вона має постійне місце проживання та власну сім`ю. Постійної роботи не має. На дний час хворіє на цукровий діабет, є інсулінозалежною, перебуває на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога, має проблеми з печінкою та потребує лікування. Намірів скоювати інші кримінальні правопорушення вона не має. Після проведеного 30 липня 2015 року обшуку за місцем її проживання, будь якого обладнання чи складових для виготовлення психотропних речовин немає. Впливати на свідків, в тому числі і на підозрюваного вона не може, бо не спілкується з ними, а свідка ОСОБА_7 не знає взагалі.

Захисник ОСОБА_5 висловив міркування про те, що всі ризики, наведені у клопотанні слідчого, не підтверджені матеріалами, долученими до такого клопотання, хоч підозра і є обгрунтованою. Відтак підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає. На думку захисника, щодо його підзахисної доцільно застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, оскільки та хворіє на цукровий діабет, потребує нормального харчування перед застосуванням ін`єкцій інсуліну.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до висновку про те, що воно підлягає до часткового задоволення з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосовування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зазначених у пунктах 1 5 цієї частини статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 6 років, з конфіскацією майна. Про таку підозру їй повідомлено у визначеному законом порядку 31 липня 2015 року і така підозра нею визнана при розгляді клопотання слідчим суддею / а.п. 12 /.

Суд вважає, що подані докази / а.п. 4 8, 16 19, 22 30, 40 47 / свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 згаданого кримінального правопорушення.

Статтею 194 ч. 1 пунктами 1 3 передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши та, оцінивши докази, надані слідчим і прокурором, суд приходить до переконання про те, такий ризик, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування з урахуванням тяжкості оголошеної підозри, є обґрунтованим, оскільки з вивчених матеріалів слідує, що підозрювана, хоч і має постійне місце проживання та перебуває в шлюбі, однак не має осіб, які б перебували під її опікою. Це підтверджується дослідженими слідчим суддею доказами / а.п. 50, 51/. Крім того, вона не має постійного місця роботи, яке б утримувало її в місці проживання.

Інші ризики, наведені слідчим у клопотанні, в супереч вимогам п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, належним чином не мотивовані з посиланням на долучені до клопотання матеріали. Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, достатнім чином не мотивовані. Такі обґрунтування не наведені прокурором при розгляді цього клопотання. Сама по собі тяжкість підозри не є ризиком, визначеним ст. 177 КПК України.

Можливість реалізації такого ризику, як вплив на підозрюваного ОСОБА_8 чи свідка ОСОБА_7 виключається, оскільки згаданий підозрюваний відповідно до ухвали слідчого судді від 14 липня 2015 року має перебувати під цілодобовим домашнім арештом, а свідок усвідомлено сприяв органам міліції у розкритті злочину, даючи відповідні показання, повідомлений про передбачену законом відповідальність за їх зміну та не заявляв про загрози його життю чи здоров`ю з боку підозрюваної ОСОБА_4 .. Крім того, відповідно до роз`яснених цьому свідку прав, передбачених пунктом 8 ч. 1 ст. 66 КПК України, він не позбавлений можливості заявити клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом. Той факт, що в ході обшуку за місцем проживання підозрюваної органами досудового слідства вилучені всі предмети, які пов`язані з оголошеною підозрою, за переконанням слідчого судді, виключає можливість з її боку вчинити інше однотипне кримінальне правопорушення.

Відповідно до пункту 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Рим, 4.XI.1950 р. ) та її підпункту «с» кожен має право на волю та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно процедури, встановленої законом і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 раніше не судима / а.п. 48 /, сприяє органам досудового слідства у проведенні відповідних процесуальних дій, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно / а.п. 50, 51, 53 /. За даними копії виписного епікризу підозрювана страждає на цукровий діабет, захворювання печінки, є інсулінозалежною / а.п. 52/, з огляду на що потребує належної медичної допомоги. Надана прокурором копія довідки / а.п. 65 /, яка належним чином не посвідчена, з достатньою повнотою не спростовує наявних захворювань у підозрюваної, їх тяжкості та якості медичної допомоги, на яку вона розраховує і має право, з тим, щоб її утримання в умовах ІТТ Миргородського МВ не носило ознак катування. Відомості про оголошення їй про підозру у вчиненні іншого злочину відсутні. З урахуванням цього сама тяжкість висунутої підозри не може бути правовою підставою для застосування до неї найбільш суворого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

З огляду на це та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, маються підстави для застосування слідчим суддею до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу із переліку, встановлених ст. 176 КПК України.

При застосуванні такого заходу слідчим суддею враховуються обставини, наведені у ст. 178 КПК України, а тому до ОСОБА_4 слід застосувати домашній арешт, що в достатній мірі сприятиме досягненню мети застосування цього запобіжного заходу та запобіганню наявного ризику, з яким погоджується слідчий суддя.

Одночасно з цим на підставі положень п. 9 ч. 5 ст. 194, п. 1 ч. 2 ст. 195 КПК України на згадану підозрювану слід покласти обов`язок носити електронний засіб контролю, що унеможливить її контакти з іншими особами, в тому числі і з фігурантами цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176 178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, пунктом 1(„с) ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Рим, 4.XI.1950 р. ), суд , -

у х в а л и в :

1. Клопотання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 від 31 липня 2015 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Обрати відносно, підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , підозрюваної по ст. 307 ч. 2 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту.
3. Заборонити ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 А цілодобово, зобов`язавши її носити електронний засіб контролю.
4. Строк дії цієї ухвали до 30 вересня 2015 року.

5. Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського МВ (з обслуговування м. Миргород та Миргородського району) УМВС України в Полтавській області, на території обслуговування якого фактично проживає підозрювана, зобов`язавши цей орган внутрішніх справ негайно поставити на облік підозрювану ОСОБА_4 та застосувати до неї електронний засіб контролю.

6. Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваній та її захиснику і направити для відому слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте відповідно до положень ст. 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1