Справа № 135/218/15-к
Провадження у справі № 1-в/135/17/15
У Х В А Л А
іменем України
13.02.2015 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , в порядку підготовки до розгляду заяви засудженого ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання за хворобою,-

В С Т А Н О В И В:
До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання за хворобою, яка мотивована тим, що він є засудженим Жовтневим районним судом м.Полтави, за ст. 115 ч. 1 КК України до десяти років позбавлення волі та відбуває покарання в Ладижинській виправній колонії № 39. В зв`язку з погіршенням його стану здоров`я постійно потребує лікування. А тому вважає, що його може бути звільнено від відбування покарання за хворобою.

Вивчивши заяву ОСОБА_2 , прихожу до висновку, що заяву необхідно повернути заявнику для належного оформлення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбування покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання затверджений спільним Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України 18.01.2000 N 3/6 (далі Перелік захворювань).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 у поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії. На вимогу суду можуть направлятись також інші матеріали, які мають значення для вирішення питання про звільнення засудженого.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до ст. 539 КПК України (2012 р.) питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

В розумінні ст.ст. 22, 26 КПК України, сторони кримінального провадження, у тому числі й засуджений, є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та використовуючи свої права повинні самостійно обстоювати власні правові позиції, права, свободи і законні інтереси засобами, які передбачені цим Кодексом. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а відтак не може приймати з власної ініціативи заходи щодо збирання, доведення та обґрунтування правових позицій сторін провадження.

З матеріалів справи за заявою ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання за хворобою, вбачається, що останній не зазначає та не надає суду жодних доказів на підтвердження обставин викладених в заяві, а саме, в матеріалах даної справи відсутні належним чином завірена копія вироку та висновок спеціальної лікарської комісії.

Зазначені недоліки заяви засудженого позбавляють суд можливості прийняти дану заяву до розгляду та в установлені строки вирішити її по суті, оскільки вона належним чином не оформлена.

Повернення заяви не перешкоджає заявнику повторно звернутися до суду.

Hа пiдставi викладеного, керуючись ст. 84 КК України, ст. 152, 154 КВК України, ст.ст. 22, 26, 537, 539 КПК України, п. 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 суддя, -

У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання за хворобою повернути заявнику для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: