Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/8186/14-к
Провадження № 1-кп/490/457/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 грудня 2014 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, є одруженим, має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здобув середню освіту, виконує будівельні роботи на підставі договорів підряду, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
25 травня 2014 року приблизно о 07:50 ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , умисно зірвав лівий погон з форменого одягу оперуповноваженого сектору карного розшуку Центрального районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України у Миколаївській області ОСОБА_6 , який у цей час виконував свої службові обов`язки, після чого наніс останньому легкі тілесні ушкодження /висновок судово-медичної експертизи № 712 від 30 травня 2014 року/.

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних обставин визнав та зазначив, що у содіяному покаявся.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за вказаних вище обставин підтверджується наступними зібраними під час судового розгляду кримінального провадження доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового слідства пояснив, що 25 травня 2014 року зранку вийшов зі своєї квартири у форменому одязі та вирушив до місця проходження служби. Тим часом до його підійшов наочно /але не особисто/ знайомий чоловік, як він дізнався потім - ОСОБА_4 , який звернувся до його, мовляв /мовою оригіналу/: "Мусор, дай закурить". У відповідь на таке він /потерпілий/ відповів, що не палить. Ця відповідь обвинуваченому не сподобалась, та він почав висловлювати претензії, мовляв, обов`язком міліції є допомога громадянам, а ОСОБА_6 у такому безпідставно відмовляє. У відповідь він /потерпілий/ запропонував ОСОБА_4 не влаштовувати сварку та спробував піти за своїми справами. ОСОБА_4 ж наполегливо продовжуючи свої дії, наздогнав його /потерпілого/, зірвав погон та почав наносити тілесні ушкодження. У відповідь він / ОСОБА_10 / почав захищатись, та між ними виникла сварка. У процесі свари ОСОБА_4 зателефонував за телефоном "02" та повідомив, ніби працівник міліції побив його /обвинуваченого/. Потім приїхала чергова група, яка конфлікт припинила.

При цьому потерпілий підкреслював, що знав обвинуваченого лише наочно, ніколи до цих подій з ним не спілкувався та навіть не здоровкався.

Обвинувачений під час судового розгляду справи підтвердив покази потерпілого, уточнивши, що безпосередньо перед цими подіями вжив пляшку пива. До того ж, він знав ОСОБА_6 , через що й вважав, що внаслідок особистого знайомства має можливість зажадати від того цигарки.

З залученої до матеріалів справи виписки № 757 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 вбачається, що 25 травня 2014 року о 10-00 годині він був оглянутий у стаціонарі Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, та йому був виставлений діагноз: "Гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю", в його крові було виявлено 1,53% алкоголю.

З висновку судово-медичного експерта № 712 від 30 травня 2014 року відомо, що внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, саден в області лівої кісті та лівого колінного суглобу, які могли утворитись за обставин конфлікту з обвинуваченим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи, що обставини конфлікту 25 травня 2014 року між обвинуваченим та потерпілим жодна з сторін кримінального провадження не оспорює, суд, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України за згодою сторін визнав подальше дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, а також позиції сторін у справі, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за наведених вище обставин доведеною.

Його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті 345 Кримінального Кодексу України - як умисне заподіяння працівникові правоохоронних органів легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд відповідно до статті 65 КК України виходить з вимог частини 2 статті 345 КК України, враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує те, що він відшкодував потерпілому матеріальні збитки, вибачився перед ним, тобто - усунув заподіяну його діями шкоду потерпілому.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує також його першу судимість.

Захист пропонує визнати за обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, також його щире каяття. Але з наявністю у цьому випадку такої обставини погодитись неможливо, адже обвинувачений під час судового розгляду справи безпідставно намагається виправдати свою поведінку наявністю особистих відносин із потерпілим, які в дійсності на момент вчинення злочину були відсутніми.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд враховує факт вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, суд враховує таке.

Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України вчинений злочин є злочином середньої тяжкості.

Суд враховує також, що основним об`єктом вчинюваного злочину є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет.

В зв`язку із цим суд відзначає, що обвинувачений, хоча й вчинив дії щодо зменшення шкоди, заподіяної потерпілому, жодних дій щодо усунення шкоди, заподіяної основному об`єкту злочину не вжив.

Суд враховує також, що в цьому випадку неправомірна поведінка обвинуваченого була безпричинною, дії відносно потерпілого були вчинені за умови будь-якої загрози з його боку, без мотивно та носили характер відвертої неповаги до суспільства та зухвалості.

Таке суттєво підвищує суспільну небезпеку цього злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

Оцінюючи особу винного, суд враховує, що він на обліках в Миколаївському обласному наркологічному диспансері та Миколаївській обласні психіатричній лікарні не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, має родину, виховує двох неповнолітніх дітей, його донька страждає на захворювання, в зв`язку з яким перебуває на диспансерному обліку.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає, що факт вчинення обвинуваченим злочину, його характер та ступінь суспільної небезпеки в цьому випадку є зумовленим фактом зловживання ним спиртними напоями, та ця обставина враховується судом, як обставина, що обтяжує покарання.

В той же час обставини, що характеризують особу винного, зокрема - те, що на обліку в наркологічному диспансері він не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно - свідчать про те, що факт такого зловживання є одиноким, та таке суттєво зменшує суспільну небезпеку особи винного.

Та ж обставина, що обвинувачений повністю відшкодував шкоду потерпілому свідчить про те, що він суттєво зменшив суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, адже - усунув шкоду, завдану додатковому об`єкту злочину.

Оцінюючи ці обставини сукупно з іншими обставинами, що характеризують особу винного, суд вважає, що в цьому випадку є наявними підстави для призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 2 статті 349 КПК України.

При цьому суд вважає, що суспільна небезпечність вчиненого обвинуваченим діяння не дозволяє обрати відносно його покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

За такого суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту строком на три місяці.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання з урахуванням статті 69 Кримінального Кодексу України у вигляді арешту строком на 3 /три/ місяці.
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_11 =

04.12.2014