Справа № 1-10207
ВИРОК

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

06
лютого 2007 року

Богунський
районний суд м. Житомира в складі:

головуючої -судді
Зіневич І.В.

при
секретарі Ковальчук
Т.С. , Довгалюк Л.В.

з участю
прокурора Степури М. В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Житомира, громадянки
України, українки, освіта середня спеціальна, не заміжня,
не працюючої, має на утриманні
2-х малолітніх дітей 2003р.н та 2006р.н.,
проживаючої АДРЕСА_1, раніше
судимої:

20.06.1991р.
Богунським районним судом м. Житомира за
ст. ст. "і40 ч.2, 140ч.3, 42 КК України до 3-х років
позбавлення волі із застосуванням примусового лікування від наркоманії;

03.02.1992р.
Мелітопольським нс Запорізької області за
ст. ст. 17, 94, 14, 43 КК України на 5, 5 років
позбавлення волі;

22.04.1994р. Деснянським окружним судом м. Чернігова за ст. 89 ч.2,
43 КК України на 7 років позбавлення волі; звільнена 31.01.2001 року по
відбуттю покарання з ВК-63 м. Збар Тернопільської області, за ч.2
ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1. 19.04.2006р. близько 18
годин 40 хвилин, перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння поряд з будинком АДРЕСА_2 підійшла до ОСОБА_2. , обнявши її та роблячи вигляд, що з нею говорить, непомітно повторно викрала із кишені її
джинсових штанів мобільний телефон "Самсунг С-500" вартістю 320грн
60коп, в якому знаходився стартовий
пакет "Діджус" вартістю 25грн,
чим заподіяла останній матеріальної шкоди на загальну суму 345грн 60коп.

Допитана в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1.
виною себе у вчиненні злочину не визнала та пояснила, що 19.04.2006р. разом із молоддю, серед яких були її друзі ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5. відпочивали на
Соколовському кар"єрі де вживали спиртні напої. Також з ними відпочивали
ОСОБА_2. та ОСОБА_6., які підійшли пізніше. Потім всі поверталися до
продовольчих кіосків на вулиці Миру,
стояли та розмовляли навпроти будинку №94. На її прохання ОСОБА_2.
давала дивитися свій мобільний телефон сріблястого кольору типа
„жабки", який повернула останній.
Коли ОСОБА_2 пішла назустріч ОСОБА_6,
яка ходила до свого будинку, то
побачила, що телефон ОСОБА_2 залишився
чомусь на землі, тому підняла і забрала
собі, а в послідуючому передала його
ОСОБА_5. ОСОБА_2 коли виявила пропажу телефону плакала, просила повернути їй телефон. Але вона із
ОСОБА_3, ОСОБА_4та ОСОБА_5на автомобілі
таксі, який зупинили поїхали на ринок
„Хмільники", там останні хотіли
поповнити рахунок на мобільний телефон,
але були затримані працівниками міліції. Визнала, що забрала у ОСОБА_2 мобільний телефон, оскільки перебувала в стані сп"яніння. При
цьому говорила своїм друзям, з яким була
на ринку, що якщо ОСОБА_2 заявить в
міліцію, то поверне їй телефон, а якщо ні,
то залишить його собі.

Не
дивлячись на те, що підсудна ОСОБА_1. своєї вини у
вчиненні злочину не визнала, її вина
підтверджується її показаннями даними на досудовому слідстві, показаннями потерпілої, свідків,
зібраними по справі доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так
підсудна ОСОБА_1. на
досудовому слідстві будучи допитаною в якості підозрюваної, обвинуваченої пояснила, що 19.04.2006р. після відпочинку на
Соколовському кар"єрі де була разом із друзями, ОСОБА_2.,
ОСОБА_6. та вживали спиртне,
повернувшись до кіосків по вулиці МирЈ, під час розмови із
потерпілою ОСОБА_2. бачила у останньої мобільний телефон сріблястого кольору
типу „жабка", просила його
подивитися, але ОСОБА_2 відмовила. Тоді
вона обняла ОСОБА_2. та з її кишені витягнула вказаний телефон. ОСОБА_2 просила
повернути їй телефон. В цей час під"їхав автомобіль „Жигулі", за кермом якого був знайомий хлопець. На
цьому автомобілі вона разом із ОСОБА_3,
ОСОБА_5та ОСОБА_4поїхали на ринок „Хмільники" де пішли до
гастроному. Біля магазину зупинилися біля лотка, де продаються мобільні телефони та
запропонувала продавцю купити у неї мобільний телефон, який викрала у ОСОБА_2. Друзі стояли поряд із
нею. До них підійшов наряд міліції,
працівники міліції стали запитувати про походження телефону. Оскільки
ніхто не міг пояснити де взяли телефон,
тому міліціонери

затримали ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
подумавши, що це
вони хотіли продати цей телефон (а.с. 39-40, 70-71).

Суд вважає дані показання підсудної щодо відкритого заволодіння мобільним
телефоном потерпілої достовірними,
оскільки такі були записані з її слів вірно, про що власноручно нею зазначено, мається підпис і примусу до неї не було, та вони узгоджуються з показаннями
потерпілої.

Так потерпіла ОСОБА_2.
пояснила, що 19.04.2006р. разом
із ОСОБА_6., підсудною та її друзями
відпочивала на Соколівському кар"єрі де вживали спиртне. Потім
спілкувалися на АДРЕСА_2, в якому
проживає ОСОБА_6. На прохання ОСОБА_1. давала їй свій
мобільний телефон подивитися. Коли остання знову попросила телефон, відмовилась його дати, однак ОСОБА_1 відкрито викрала його. Почала плакати,
прохати повернути телефон, але
підсудна разом із своїми друзями сіли в автомобіль на поїхали в невідомому
напрямку. Про зникнення телефону повідомила свого знайомого ОСОБА_7, разом з яким через деякий час прибула у
відділення міліції, де її показали
викрадений мобільний телефон. Підтримала свої показання дані на досудовому
слідстві, про те, що ОСОБА_1 відкрито викрала телефон із її кишені штанів.

Показаннями свідка ОСОБА_6., яка
пояснила, що 19.04.2006р. разом із
одногрупницею ОСОБА_2. знаходилася на Соколовському кар"єрі, де відпочивали разом із підсудною та її
друзями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та вживали спиртні напої. Через
деякий час відлучалася від компанії,
ходила гратися з дітьми, серед
яких була і донька ОСОБА_1., потім по
зошити додому. Коли повернулася,
побачила заплакану ОСОБА_2., яка
кричала, щоб їй повернули телефон та
повідомила, що у неї забрали мобільний
телефон. Потім ОСОБА_1.
та її друзі на автомобілі таксі кудись поїхали. До цього
бачила у Ірини мобільний телефон, який
та клала до своєї кишені штанів.

Показаннями свідка ОСОБА_7, який пояснив,
що 19.04.2006р. в вечірній час йому на мобільний телефон телефонував
чоловік, який представився працівником
міліції та повідомив, що було вилучено
мобільний телефон, в пам"яті якого
знаходився номер його мобільного телефону. Перед цим до нього телефонувала його
знайома ОСОБА_2 і повідомила, що вона
втратила свій мобільний телефон. Потім він разом із ОСОБА_2. приїздили до
відділення міліції де їм показували мобільний телефон типу "жабка"
сріблястого кольору, такий самий, який він бачив неодноразово у ОСОБА_2.

Показаннями свідка ОСОБА_8. , який
пояснив, що ввечері 19.04.2006р. в складі^патруля
працівників міліції на ринку „Хмільники" спілкувався з невідомими
особами, які намагалися збути мобільний
телефон, серед них була одна дівчина та
три хлопці. Ці особи викликали підозру,
оскільки не могли пояснити кому належить мобільний телефон, при цьому були знервовані, тому їх затримали та доставили до відділку
міліції.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9. пояснила, що 19.04.2006р. після 23 години
зателефонувала її онука ОСОБА_2 та повідомила,
що знаходиться в міліції,
оскільки у неї викрали мобільний телефон. При цьому пояснила, що знаходилася в компанії молоді і жінка з
цієї компанії, в якої була дитина, викрала її телефон.

Свідок ОСОБА_3 пояснила,
що разом із підсудною,
ОСОБА_4, ОСОБА_5.

відпочивали на Соколовському кар"єрі, де вживали спиртні напої. Пізніше до них
приєдналися ОСОБА_2. та ОСОБА_6. Потім поверталися до продовольчих кіосків на
вулиці Миру, залишивши ОСОБА_2 та
ОСОБА_6, сіли в автомобіль таксі,
поїхали на ринок „Хмільники",
щоб купити ще спиртного. При цьому не чула, щоб ОСОБА_2. плакала та просила повернути її
мобільний телефон. На ринку біля кіоска де продають мобільні телефони були
затримані працівниками міліції, оскільки
ОСОБА_5 хотів поповнити рахунок свого мобільного телефону, якого знайшов, але працівникам міліції не могли пояснити
кому належить телефон. У відділок міліції забрали її, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, а ОСОБА_1 в цей час відійшла від них, та будучи
старшою по віку цікавості у міліціонерів не викликала. У них було вилучено мобільний
телефон „Самсунг"

сріблястого кольору типа „жабки".

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4. пояснив, що 19.04.2006р. відпочивав з друзями на
Соколовському кар"єрі, де вжив
багато спиртного, тому всіх подій того
дня не пам"ятає. Пам"ятає, що
в компанії молоді, коли стояли біля
ларька йшла розмова про мобільний телефон,
який у когось зник. А також, що
на ринку „Хмільники" його,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 затримали
працівники міліції та доставили на відділка. Там дізнався, що у одної дівчини, яка була в їх компанії викрали мобільний
телефон.

Суд не приймає до уваги показання підсудної ОСОБА_1. дані в судовому засіданні,
розцінює їх як бажання уникнути відповідальності. Також судом не
беруться до уваги показання свідків ОСОБА_3. та ОСОБА_5 оскільки вони є друзями підсудної, зацікавлені у вирішенні справи
останньої, змінили свої показання в
судовому засіданні з метою уникнення ОСОБА_1. відповідальності за вчинене.

Судом беруться до уваги показання ОСОБА_3. та ОСОБА_5 дані на досудовому слідстві про те, що вони бачили як потерпіла ОСОБА_2. плакала
та кричала, що у неї викрали мобільний
телефон, при цьому вказувала на ОСОБА_1. Після цього будучи на ринку „Хмільники", зупинившись

біля
лотка де продавалися мобільні телефони,
коли підсудна хотіла там продати якийсь мобільний телефон сріблястого
кольору типа „жабки",
зрозуміли, що саме його вона
викрала у потерпілої ОСОБА_2. ( а.с. 43-45, 81-83).

Вина
підсудної також підтверджується :

-данними
протоколу огляду місця пригоди від 20.04.2006р. про те, що було оглянуто місцевість поряд із будинком АДРЕСА_2(а.с.
4).

-данними
протоколу огляду місця пригоди від 19.04.2006р. про те, що в приміщенні чергової частини
Житомирського MB було вилучено мобільний телефон "Самсунг
С-500" ІМЕІ НОМЕР_1(а.с. 10). -данними протоколу явки з повинною від
21.04.2006р. про те, що ОСОБА_1.
звернулася із заявою до Житомирського MB УМВС, в якій повідомила, що 19.04.2006р. близько 18 години знаходилася
по вулиці Миру в м. Житомирі, де
підійшла до ОСОБА_2 та обнявши її з кишені джинсів останньої викрала мобільний
телефон, (а.с. 11).

-данними
протоколу огляду речових доказів від 14.05.2006р. про те, що було оглянуто вилучений 19.04.2006р.
мобільний телефон "Самсунг С-500" ІМЕІ НОМЕР_1(а.с. 17).

-данними
протоколу огляду речових доказів від 14.06.2006р. про те, що було оглянуто надані потерпілою
ОСОБА_2. квитанція та чек про ремонт її
мобільного телефону "Самсунг С-500" ІМЕІ НОМЕР_1(а.с. 31).

-висновком
товарознавчої експертизи №791 від 22.05.2006р. згідно якого залишкова вартість
вилученого 19.04.2006р. мобільного телефону"Самсунг С-500" ІМЕІ
НОМЕР_1з урахуванням ознак зносу могла складати 320грн 60коп(а.с. 26).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності суд приходить
до висновку про доведеність вини

підсудної ОСОБА_1. та
кваліфікує її умисні дії за ч.2 ст. 186
КК України, так як вона повторно вчинила

відкрите викрадення чужого майна потерпілої ОСОБА_2.

Призначаючи
підсудній ОСОБА_1. покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею
злочину, особу підсудної, обставини,
що пом"якшують та обтяжують покарання.

Відповідно
до ст. 12КК України підсудна вчинила
тяжкий злочин.

Обставин, які пом'якшують покарання ОСОБА_1. судом не
встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудній ОСОБА_1. є те, що злочин вона вчинила перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння.

Крім
того суд враховує, що ОСОБА_1., раніше притягувалася до кримінальної
відповідальності, має на утримання двоє
малолітній дітей віком 3-х років та 4 місяців,
тяжких наслідків від її дій не наступило, в останньому слові визнала, що порушила закон, збитки потерпілій відшкодувала, а також думку потерпілої щодо міри покарання.

З
урахуванням вказаних обставин та даних суд вважає, що виправлення підсудної ОСОБА_1. можливе без
ізоляції від суспільства, тому призначає
їй покарання у мінімальному розмірі в межах санкції ст. 186 ч.2 КК України без відбування
покарання, звільнивши її від відбування
покарання з випробуванням на підставі
ст. 79КК України.

Судові витрати
підлягають стягненню з підсудної.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст,
186 КК України і призначити їй покарання за ч.2 ст. 186КК України - 4 (чотири) роки позбавлення
волі.

На
підставі ст. 79КК України звільнити
ОСОБА_1. від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1(один) рік 6 місяців.

У відповідності
із ст. 76 КК України покласти на
засуджену ОСОБА_1. такі
обов"язки:

-не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний
захід засудженій ОСОБА_1.
до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути
з ОСОБА_1 на
користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області ( рр
0096, код 25574601, банк УДК
в Житомирській області МФО
811039) 40 (сорок) гривень за проведення товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через
Богунський

районний суд м. Житомира протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя І.В.Зіневич