Номер провадження: 11-сс/785/700/15
Номер справи місцевого суду: 522/9279/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2015 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 в інтересах ТОВ Одеська Танкерна Компанія, та ОСОБА_9 в інтересах ТОВ Термінал Кепітал Інвест на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2015 року, про арешт майна.

ВСТАНОВИВ:
Як видно з матеріалів справи органами слідства проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000802 від 5.082014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 258-5 ч.1 ч.2. 109 ч. 3 КК України .

11.12.2014 року до слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області надійшло повідомлення щодо фінансування терористичних організацій Донецька народна республіка (ДНР ) та Луганська народна Республіка (ЛНР), збоку службових осіб ТОВ Союз , а також, щодо діяльності невстановленої групи осіб, які на території м. Одеси та Одеської області, за попередньою змовою групою осіб, вчиняють дії з метою фінансової допомоги, та публічних закликів до насильницької зміни влади та повалення конституційного ладу України, які містяться у відеозаписах ефіру програми Воскресный вечер з ОСОБА_10 . Також встановлено, що слідство проводиться щодо незаконних дій пов`язаних з фінансуванням терористичної діяльності, що вчинення кримінальних правопорушень направлених на дестабілізацію обстановки в Одеському регіоні причетні ТОВ Одеська Танкерна Компанія, та ТОВ Термінал Кепітал Інвест, які входять до ГК Трансбункер РФ. Діяльність цих організацій контролюється громадянами Російської Федерації- ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2015 року було задоволено частково клопотання слідчого відділу СБ України в Одеській області ОСОБА_14 від 8.05. 2015 року, погодженого з прокурором про арешт майна та накладено частково арешт , а саме печатку ТОВ Трансбункер Секюріті Україна суд першої інстанції зобов`язав повернути власнику, а на інші речі і документи, зазначенні в клопотанні слідчого суд наклав арешт.

Обґрунтовуючи накладення арешту, слідчий суддя зазначив, що вилучені предмети та документи, відповідно до ч.2 ст. 170. ч.2 ст. 167 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На дану ухвалу адвокати ОСОБА_7 в інтересах ТОВ Одеська Танкерна Компанія, та ОСОБА_9 в інтересах ТОВ Термінал Кепітал Інвест подали апеляційні скарги, в яких вважають її незаконною, необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, в порушення строків, та відсутності підстав для арешту майна, а тому просять скасувати вищевказану ухвалу про накладення арешту та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Також вказують, що слідчим суддею при винесенні ухвали порушені вимоги як ст. 172 КПК України, так і ч. 6 ст. 173 КПК України, оскільки оскаржувана ухвала була постановлена з пропущенням строку, відведеного для її прийняття, що передбачає обов`язок повернення майна особі, у якої його було вилучено.

Вислухавши доповідача, адвокатів, які просили скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, прокурора який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, адвоката, досліджені матеріали кримінального провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і слідчий суддя прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна на документи та предмети, вилучені 07 та 08.05. 2015 року при проведенні обшуку за адресою : м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 19. -є законним та обґрунтованим, а тому, колегія суддів вважає, що рішення підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту, оскільки вказані документи та предмети, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані. Виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; є предметами правопорушення.

Доводи адвоката щодо того, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не зазначив, яким саме із критеріїв, зазначених в ч. 2 ст. 167 КПК України, відповідають речі, на які накладено арешт, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в мотивувальній частині ухвали слідчий суддя вказав, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі відповідають всім критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

Вилучені в ході проведення обшуку речі могли бути використані чи виготовлені як засоби вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 та 109 ч.3 КК України, або зберегли на собі його сліди, які в подальшому можуть бути визнані речовими доказами по справі, тому арешт на них необхідно накласти у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України.

Апеляційний суд вважає доводи адвокатів про те, що слідчим суддею допущено порушення вимог ст.ст. 172, ч. 6 ст. 173 КПК України, оскільки оскаржувана ухвала була постановлена з пропущенням строку, відведеного для її постановлення, такими, що не можуть слугувати підставою для її скасування, оскільки пропущення строку розгляду клопотання було вимушеним та не є являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, підстави, що вказують на те, що речі, вилучені в ході обшуку, відповідають критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Твердження апелянта про те, що предмети, речі , документи, та носії інформації вказані у клопотанні про арешт майна не є предметами на які може бути накладено арешт, спростовуються матеріалами справи .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону та при розгляді клопотання судом з`ясовані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту

Ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_7 в інтересах ТОВ Одеська Танкерна Компанія, та ОСОБА_9 в інтересах ТОВ Термінал Кепітал Інвест на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2015 року, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.05 2015 року, про арешт майна вилученого при проведенні обшуку 07 та 08 травня 2015 року за адресою м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 19, без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2

/підписи/ ОСОБА_3

ОСОБА_4

Копія вірна

Суддя ОСОБА_2