Придніпровський районний суд м.Черкас
Справа № 711/2995/14-к

У Х В А Л А

03 квітня 2014 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянув в судовому засіданні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , внесеним одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , поданими в рамках кримінального провадження №0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси, за погодженням з прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 звернувся старший слідчий ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , внесеним одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , поданими в рамках кримінального провадження №0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 19 лютого 2014 року близько 18 години 30 хвилин водій автомобіля «Nissan Pathfinder» н.з. НОМЕР_1 Кисельов ОСОБА_6 , рухаючись на 186 км. + 500 м. автомобільної дороги сполученням «Київ-Одеса», поблизу села Подібна Маньківського району Черкаської області від міста Умань Черкаської області у напрямку до міста Київ, порушив вимоги п.18.1. Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено інформаційно вказівними дорожніми знаками 5.35.1., 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України («зебра»), на якому перебував пішохід ОСОБА_7 , не зменшив швидкість та не зупинив керований ним транспортний засіб, щоб дати дорогу пішоходу, скоїв наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , у результаті чого останній від отриманих травм загинув на місці пригоди, після чого ОСОБА_5 порушив вимоги п.2.10 а) Правил дорожнього руху України, не зупинив транспортний засіб та залишив на місце пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Nissan Pathfinder» н.з. НОМЕР_1 Кисельовим ОСОБА_8 , а саме п.18.1 та дорожніх інформаційно-вказівних знаків 5.35.1., 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, дорожньої розмітки 1.14.1 Правил дорожнього руху України («зебра»), знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 .

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Стаханов Луганської області, громадянин України, одружений, раніше не судимий, який проживає у АДРЕСА_1 .

28.03.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 слідству на даний час невідоме.

Органом досудового розслідування 28 березня 2014 року подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1) даними протоколу огляду місця події від 19.02.2014 року та додатків до нього;

2) даними протоколу огляду місця події від 20.02.2014 року та додатків до нього. В процесі вказаної слідчої дії по вулиці Калініна в селі Нестерівка Маньківського району Черкаської області виявлено та вилучено автомобіль Nissan Pathfinder без державних номерних знаків ( номер кузова НОМЕР_2 ) із зовнішніми пошкодженнями кузова;

3) даними роздруківки із інформаційної системи ДАІ про те, що на даний час за автомобілем Nissan Pathfinder з номером кузова НОМЕР_2 закріплено державний номерний знак НОМЕР_1 і власником даного транспортного засобу являється гр-н ОСОБА_9 ;

4) даними довідки ПрАТ «Київський страховий дім» за вих. №168 від 21.02.2014 року, згідно якої 04.09.2013 року автомобіль Nissan Pathfinder НОМЕР_1 застрахований у даній страховій компанії і страхувальником за цим страховим полісом є ОСОБА_5 ;

5) показаннями свідка ОСОБА_9 , який вказав, що автомобіль Nissan Pathfinder НОМЕР_1 ніколи у його фактичному володінні не перебував;

6) показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які вказали на обставини наїзду автомобіля марки Nissan на пішохода ОСОБА_7 ;

7) даними протоколів впізнання по фотокартках за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 ;

8) даними протоколу слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . ОСОБА_15 , які вказали механізм наїзду автомобіля Nissan на пішохода ОСОБА_7 ;

9) даними висновку судової автотехнічної експертизи № 4/119 від 28.03.2014 року згідно висновків якої в причинному зв`язку уз виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди знаходиться неприйняття мір по зменшенню швидкості автомобіля Nissan Pathfinder НОМЕР_1 водієм ОСОБА_5 та ненадання ним переваги у русі пішоходу ОСОБА_7 , який рухався по позначеному пішохідному переходу, тобто невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також те, що він на даний час переховується від слідства, перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, скоїти нові злочини

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотаня підтримав та просив задовольнити та пояснив, що він поштою направив ОСОБА_5 повідомлення про підозру та після цього не викликав ОСОБА_5 до органу досудового розслідування. Декілька раз дзвонив на телефон ОСОБА_5 , але він відключений.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, пояснення слідчого, дослідивши клопотання та копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотань, прийшов до висновку, що на даний час відсутні підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , і, відповідно відсутні підстави для подальшого застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Письмове повідомлення про підозру, згідно статті 278 КПК України, вручається в день його складання слідчим, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів клопотань, повідомлення про підозру про вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, датоване 28 березня 2014 року. Проте, у матеріалах клопотання відсутні документи, які б вказували на те, що письмове повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_5 , або ж, за відсутності його за місцем проживання, - у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Фактично, слідчому судді не надано підтверджень про те, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Відповідно до ст.189 КПК України «Слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.»

Як вбачається з доданих матеріалів до клопотання, та й з самого клопотання, ані прокурор, ані слідчий не довели в судовому засіданні достатні підстави того, що слід вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу, ніяких даних про те, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування слідчому судді надані не були або даних про те, що ОСОБА_5 якимось чином викликався до слідчого, в тому й числі й для вручення йому підозри.

Відповідно до ч. 3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках передбачених КПК України, у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Статтею 135 КПК України визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а статтею 136 КПК України підтвердження отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом .

В даному випадку встановлений порядок не дотримано, будь яких даних про вручення повідомлення та набуття особою ОСОБА_5 статусу підозрюваного слідчому судді не надано.

Крім того, суду не надано жодного доказу, що ОСОБА_5 , у відповідності до положень ст. 136 КПК України, викликали належним чином до органу досудового розслідування і він умисно ухиляється від явки до органів слідства.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України , під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не наведені у відповідності до ст. 177 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу.

Враховуючи те, що слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного, відповідно не можуть бути задоволені клопотання про дозвіл на затримання особи та застосування відносно особи запобіжного заходу, так як такі клопотання слідчий має право вносити лише відносно осіб, які набули статусу підозрюваного. Враховуючи те, що матеріалами клопотання не підтверджено набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного, та навіть не додано копії постанови про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, відповідно відсутній факт переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

Беручи до уваги вищевикладене є підстави стверджувати, що ОСОБА_5 не чинить дій по уникненню притягнення до кримінальної відповідальності, не переховується від органів досудового розслідування, в тому числі, відсутні дані, що останній буде ухилятися від отримання матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу, і до початку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу може не прибути до суду за судовим викликом, а тому клопотання є не обґрунтованими. У зв`язку з тим, що слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу, і в задоволенні такого клопотання слід відмовити, слідчий суддя вважає за можливе одночасно відмовити з тих же підстав, які зазначені вище, в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 186-190, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , внесеним одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , поданими в рамках кримінального провадження №0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1