АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1227/13-к
Номер провадження 11-кп/786/372/2013
Категорія ч.1 ст.249 КК України Н.Т.
Головуючий у 1-й інстанції Халявка В. І.
Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Полтавської області
в складі:

головуючого, судді
Маліченка В.В.

суддів
Давиденка Е.В., Корсун О.М.

з участю:

секретаря судового засідання
Котенко А.С.

прокурора
Некрасова Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві кримінальне
провадження за апеляційною скаргою
прокурора Кременчуцької міжрайонної
екологічної прокуратури на вирок
Семенівського районного суду
Полтавської області від 23 вересня 2013
року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та житель АДРЕСА_1,-

визнаний винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 249 КК України та
призначено покарання у виді штрафу у
розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 1700 грн. з
конфіскацією знарядь і засобів
промислу та всього добутого.

Цей вирок та вирок Гадяцького
районного суду Полтавської області від
8 липня 2013 року, яким ОСОБА_2 засуджений
за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року
позбавлення волі, та звільнений від
відбування покарання відповідно до ст.
75 КК України з іспитовим строком на 1
рік виконувати самостійно.

Згідно вироку суду, 8 травня 2013
року близько 16 години ОСОБА_2, за
попередньою змовою із ОСОБА_3, маючи
умисел на незаконне заняття рибним
добувним промислом, прибули на
Сулинську затоку Кременчуцького
водосховища з трьома рибальськими
сітками довжиною дві сітки по 5 метрів
та однією 20 метрів та з допомогою човна
виставили в Сулинській затоці
Кременчуцького водосховища поблизу с.
Горошино Семенівського району
Полтавської області вказані сітки з
метою незаконного вилову риби.

9 травня 2013 року вранці ОСОБА_2 та ОСОБА_3
повернулися до виставлених сіток,
зняли їх з води разом з виловленою
рибою і тут же о 10 год 30 хв. були
затримані працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3,
щодо якого заведено окреме кримінальне
провадження, на території ландшафтного
заказника загальнодержавного значення
«Сулинський», що входить до складу
природно-заповідного фонду України,
незаконно виловили в недозволеному
місці, в заборонений час, забороненими
знаряддями 14 кг. різних цінних порід
риби, а саме 6 сомів, 3 судака, 22 лящі, 11
карасів, 13 пліток та 17 синців, завдавши
природним біоресурсам істотної шкоди
на суму 1741 грн.

В апеляційній скарзі прокурор
Кременчуцької міжрайонної екологічної
прокуратури просить вирок
Семенівського районного суду
Полтавської області від 23.09.2013 року по
кримінальному провадженню відносно
обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст.249 КК
України змінити. Виключити посилання
суду в мотивувальній частині вироку на
прізвище ОСОБА_3 У резолютивній частині
вироку вирішити питання щодо
конфіскації речових доказів, а саме:
дерев'яний човен, 2 (два) весла, три
рибальські сітки з параметрами -
довжина 20 м, висота 1,2 м, вічко 40x40, сітка
з параметрами - довжина 5 м., висота 1,2 м
вічко 20x20 мм, сітка з параметрами -
довжина -5 м, висота 1,5 м, вічко 70x70 мм,
вилучену рибу : сом - 6 шт., судак - 3 шт.,
лящ - 22 шт., карась - 11 шт., плітка - 13 шт.,
синець - 17 шт., загальною вагою 14 кг. При
призначенні покарання застосувати
норми ч.4 ст. 70 КК України та ч.3 ст. 72 КК
України.

Інші учасники судового розгляду вирок
суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, прокурора, який
підтримав апеляційну скаргу та просив
змінити вирок суду, перевіривши
матеріали кримінального провадження
та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у
занятті незаконним рибним промислом,
що заподіяло істотну шкоду водним
біоресурсам України підтверджується
зібраними у кримінальному провадженні
доказами, які у судовому засіданні не
досліджувались у відповідності до
вимог ст. 349 КПК України.

На досудовому слідстві і в суді свою
вину у вчиненому злочині ОСОБА_2 визнав
повність і не заперечував фактичні
обставини справи.

Його дії правильно кваліфіковані судом
за ч.1 ст.249 КК України.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України від 02.06.2000 року,
у якій зазначено, що посилання в
судових рішеннях на прізвища інших
осіб, які даним вироком не засуджені, як
таких, що вчинили злочини, не
ґрунтується на вимогах закону. (Рішення
Верховного Суду України 2001р.)

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий
розгляд проводиться лише стосовно
особи, якій висунуте обвинувачення, і
лише в межах висунутого обвинувачення
відповідно до обвинувального акта.

Однак, в порушення вище зазначених
вимог законодавства в мотивувальній
частині вироку, суд незаконно та
безпідставно посилається на прізвище
ОСОБА_3, що є неприпустимим, оскільки, на
час винесення вироку відносно ОСОБА_2
матеріали щодо ОСОБА_3 виділені в
окреме провадження №0000321 від
16.08.2013 і знаходяться в провадженні
слідчого СВ Семенівського РВ УМВС
України в Полтавській області.

Тому, суд в порушення чинного
законодавства, фактично визнав ОСОБА_3
винним у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249
КК України без проведення усіх
необхідних процесуальних дій по
встановленню вини останнього.

При винесенні вироку, судом також
порушено вимоги ст. 374 КПК України,
оскільки відповідно до ч.4 ст. 374 КПК
України, суд у разі визнання особи
винуватою, у резолютивній частині
вироку має прийняти рішення щодо
речових доказів.

Однак, судом не дотримано вказаних
вимог законодавства, тому що хоч в
мотивувальній частині і зазначається
про необхідності конфіскувати речові
докази, проте в резолютивній частині
долю речових доказів не вирішено.

Крім того, відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК
України у разі визнання особи
винуватою, суд у вироку зазначає
покарання, призначене по кожному з
обвинувачень, що визнані судом
доведеними, та остаточна міра
покарання, обрана судом.

Суд, порушуючи вказані вимоги закону,
при призначенні ОСОБА_2 покарання,
безпідставно не послався на норми ч.4
ст. 70 КК України, оскільки в судовому
засіданні було встановлено факт
вчинення обвинуваченим кримінального
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 249
КК України до постановления вироку
Гадяцького районного суду Полтавської
області від 08.07.2013 року.

З огляду на викладене, вирок суду
підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 407, 408 КПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора
Кременчуцької міжрайонної
екологічної прокуратури задовольнити.

Вирок Семенівського районного суду
Полтавської області від 23 вересня 2013
року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.249 КК
України - змінити.

Виключити посилання суду в
мотивувальній частині вироку на
прізвище ОСОБА_3

Другий абзац резолютивної частини
вироку на початку першого речення,
доповнити словами: «На підставі ч.4 ст.
70 КК України та ч.3 ст. 72 КК України» і
далі за текстом.

Речові докази у справі, а саме:
дерев'яний човен, 2 (два) весла, три
рибальські сітки з параметрами -
довжина 20 м, висота 1,2 м, вічко 40x40, сітка
з параметрами - довжина 5 м., висота 1,2 м
вічко 20x20 мм, сітка з параметрами -
довжина -5 м, висота 1,5 м, вічко 70x70 мм,
вилучену рибу : сом - 6 шт., судак - 3 шт.,
лящ - 22 шт., карась - 11 шт., плітка - 13 шт.,
синець - 17 шт., загальною вагою 14 кг.
конфіскувати в доход держави.

В іншій частині вирок суду
залишити без змін.

СУДДІ:

Маліченко В.В. Корсун О.М.
Давиденко Е.В.