Справа № 361/8557/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/460/14 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 30.10.2014

УХВАЛА
Іменем України
30 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_3
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
секретаря судових засідань ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Броварської міжрайонної прокуратури Київської області на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року, постановлену відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні слідчого відділу Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003889 від 21.10.14.
21 жовтня 2014 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні даного злочину.
22 жовтня 2014 року, о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_10 (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
Слідчий СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області, за погодженням із прокурором Броварської міжрайонної прокуратури Київської області звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Мотивуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 покладається необхідність запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.
Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя, переконавшись у наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зазначив, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому на підставі ч.4 ст.194 КПК України прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею було фактично встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вірогідність переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілих та свідків, проте не враховано тяжкості вчиненого підозрюваним злочину, який є тяжким, його суспільної небезпечності та відношення ОСОБА_7 до скоєного. Таким чином, на переконання прокурора, слідчий суддя безпідставно відмовив у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи підозрюваного та його захисника, які вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою просили залишити її без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає правильним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
На переконання колегії суддів, слідчим суддею проведено розгляд клопотання слідчого у відповідності з вимогами статей 177, 178, 183, 194 КПК України.
З журналу судового засідання вбачається, що доводи, наведені в клопотанні слідчого належним чином перевірялись слідчим суддею при його розгляді. При цьому, слідчим суддею з`ясовані доводи прокурора на обґрунтування клопотання слідчого, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника з приводу поданого клопотання, а також інші обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, які в подальшому були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.
При цьому, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, не працює, не одружений, за місцем реєстрації не проживає, а тому слідчим суддею обґрунтовано встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вірогідність здійснення ОСОБА_7 спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Також, слідчим суддею обґрунтовано визнано недоведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який згідно клопотання слідчого полягає у здійсненні спроб ОСОБА_7 незаконного впливу на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженню, так як часткове визнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не свідчить про наявність зазначеного ризику, а інших підстав, які б вказували на його наявність прокурором не наведено.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Вказані обставини не доведені прокурором і під час апеляційного розгляду. Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_7 в силу статті 89 КК України раніше не судимий, має незадовільний стан здоров`я, а саме хворіє на цироз печінки, проживає у знайомих в селі Семиполки, Броварського району, Київської області, являється батьком трьох неповнолітніх дітей, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, при цьому поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.
Керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ __________________ ______________
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5