УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2007
року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду міста
Києва у складі:

головуючого -
судді Приндюк М.В.,

суддів:
Скавроніка В.М., Кузьміна М.Л.,

прокурора
Рабінчук Т.І.,

потерпілого
ОСОБА_1,

засуджених
ОСОБА_2. і ОСОБА_3.,

розглянувши
кримінальну справу за апеляціями прокурора, яка брала участь в розгляді справи
судом, першої інстанції, та засудженої ОСОБА_3. на вирок Голосіївського
районного суду міста Києва від 01 листопада 2007 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючу, без певного місця проживання, судиму вироком
Печерського районного суду міста Києва від 12.02.2004 року за ч. 2, ст. 186,
ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі,

і

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не
працюючого, без певного місця проживання, судимого вироком Дзержинського

Справа №
11-а-2531 Категорія - ч. 2 ст. 187 КК
України

Головуючий в
суді 1-ї інстанції Рибак І.О. Доповідач
Скавронік В.М.

районного суду Житомирської області від 24.02.2004
року за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України на три роки позбавлення волі з
випробуванням, іспитовим строком, тривалістю три роки,

визнані
винними і засуджені за ч. 2, ст. 187 КК України, з застосуванням ст. 69 КК
України до позбавлення волі, на строк п'ять років кожний, з конфіскацією
належного їм майна.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_2.
покарання за цим вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за
вироком Дзержинського районного суду Житомирської області від 24.02.2004 року і
призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років і
шість місяців, з конфіскацією належного йому майна.

Строк
відбування покарання засудженим обчислено: ОСОБА_3. - з 03.03.2007 року;
ОСОБА_2. - з 13.03.2007 року, тобто з моменту їх затримання.

Засуджені
тримаються під вартою в СІЗО № 13 міста Києва.

Як
зазначено у вироку, ОСОБА_2., ОСОБА_3. та невстановлена особа, ввечері 28
лютого 2007 року, на бульварі Дружби народів, неподалік від Червоноармійського
провулку в м. Києві, застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя і
здоров'я потерпілого, вчинили розбійний напад на ОСОБА_1 і заволоділи гаманцем,
що знаходився в кишені сорочки, в якому знаходилися кошти в сумі 100 доларів
США, 300 гривень та сім-карта, вартістю 25 гривень, а також мобільним телефоном
«Самсунг X 600», вартістю 900 гри. з сім-картою, вартістю 25
гривень, який знаходився в його сумці, а всього заволоділи чужим майном, що
йому належить, на загальну суму 1755 гривень.

Нанісши
ОСОБА_1. удари руками і ногами по голові і в проміжність, ОСОБА_2. і
невстановлена особа завдавши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад його здоров'я на строк більше шести днів.

В
зміненій і доповненій апеляції прокурор, яка брала участь в розгляді справи
судом, першої інстанції, просить вирок суду скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд в іншому складі суду, оскільки судом першої інстанції
порушено в судовому засіданні право підсудного ОСОБА_2. на захист.

В своїй апеляції
засуджена ОСОБА_3. просить вирок суду змінити, пом'якшити призначене їй
покарання, оскільки вважає, що суд не в повній мірі врахував її повне зізнання
та щире каяття у вчиненому злочині, відшкодування завданої потерпілому шкоди та
відсутність будь-яких претензій з його боку.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляцію прокурора, яка
брала участь в розгляді справи судом, першої інстанції, та заперечувала проти
апеляції засудженої ОСОБА_3., провівши судові дебати і заслухавши останнє слово
засуджених ОСОБА_2. і ОСОБА_3., перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність за вишення
апеляції засудженої ОСОБА_3. без задоволення, задоволення апеляції прокурора,
яка брала участь в розгляді справи судом, першої інстанції, і скасування вироку
з наступних підстав.

Згідно
із п. 2, ч. 1 ст. 263 КПК України в судовому засіданні підсудний має право мати
захисника або взяти захист своїх інтересів на себе.

Відповідно
до вимог п.2 ч.4 ст.47 КПК України захисник призначається у випадку, коли
підсудний бажає запросити захисника, але за відсутністю коштів чи з інших
об'єктивних причин не може цього зробити.

Під час
судового розгляду кримінальної справи підсудний ОСОБА_2. звернувся до
головуючого з письмовим клопотанням призначити йому захисника з «причини
неплатіжоспроможності» (а.с.301), тобто за відсутністю коштів.

Проте,
суд дане клопотання засудженого не вирішив, захисника ОСОБА_2. не призначив,
судове засідання провів без участі захисника, чим порушив право підсудного на
захист.

Колегія
суддів не бере до уваги висловлене в засіданні апеляційного суду твердження
засудженого ОСОБА_2. про те, що його право на захист в судовому засіданні не
було порушено, оскільки його захист здійснював захисник ОСОБА_4, який був
призначений судом, як захисник підсудної ОСОБА_3.

По-перше,
постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2007 року
(а.с.276) захисника призначено для захисту прав і законних інтересів лише
підсудної ОСОБА_3.

Захисник
ОСОБА_4 надав суду Ордер АО
«Голосіївська колегія адвокатів м. Києва» за №250 від 29.05.2007 p., згідно з яким
йому доручено здійснювати в суді захист підсудної ОСОБА_3. Про обов'язок
адвоката ОСОБА_4. здійснювати в суді захист підсудного ОСОБА_2. в ордері не
вказано.

По-друге,
згідно із положеннями ч. 2 ст.61 КПК України «одна і та ж особа не може бути
захисником двох і більше... підсудних, якщо інтереси захисту одного з них
суперечать інтересам захисту іншого».

В показаннях
ОСОБА_3. та ОСОБА_2. на досудовому і судовому слідстві (а.с. 188-192, 216-219,
332-332 зв.) містяться суперечності щодо викладення ними обставин вчинення
злочину, характеру їх дій та ролі кожного з співучасників розбійного нападу на
потерпілого ОСОБА_1

Таким чином, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції порушив в судовому засіданні права підсудного
ОСОБА_2. на захист, що згідно із п. 3 ч. 2 ст. 370 КПК України є істотним
порушенням кримінально-процесуального закону, а відтак, у відповідності з ч. 2
ст. 374 КПК України, тягне скасування вироку з поверненням справи на новий
судовий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_3. залишити без задоволення.

Апеляцію
прокурора, яка брала участь в розгляді справи судом, першої інстанції,
задовольнити.

Вирок
Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2007 року щодо
ОСОБА_3 і ОСОБА_2
скасувати.

Кримінальну
справу направити в Голосіївський районний суд міста Києва на новий судовий
розгляд в іншому складі суду.