№ 1-кп/269/300/2013
В И Р О К

іменем України

06 грудня 2013 року Совєтський районний
суд м. Макіївки Донецької області

у складі:

Головуючого судді:
Апалькової О.М.

при секретарі:
Курепіній М.Ю.

за участю прокурора:
Гавриляко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Совєтського
районного суду м. Макіївки кримінальне
провадження внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0001638 від 21.09.2013 року по
обвинуваченню:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця м.
Макіївки Донецької області, українця,
громадянина України, із середньою
освітою,не працюючого,не
одруженого,раніше судимого:1)05.05.2000 року
Совєтським райсудом. Макіївки
Донецької області за ст.ст.81ч.3,140ч.3,42 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення
волі з додатковою мірою покарання
конфіскацією майна,звільненого 29.03.2002
року ухвалою Іллічивського райсуду м.
Маріуполя Донецької області від 21.03.2002
року умовно достроково на 1 рік 7місяців
14 днів;2) 28.05.2003 року Совєтським райсудом
м. Макіївки Донецької області за ст.
ст.185ч.3,186 ч.2,15,186 ч.,3, 70, 71 КК України до 5
років позбавлення волі; 3)07.08.2003
року Кіровським райсудом м. Макіївки
Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 70ч.4 КК
України до 5 років 6 місяців позбавлення
волі;4)18.11.2003р.Совєтським районним судом
м. Макіївки Донецької області за
ст.ст.185ч.2, 15,185ч.3,187ч.3,70ч.1,70ч.4 КК України
до 7 років 6 місяців позбавлення волі з
додатковою мірою покарання
конфіскацією майна,звільненого 26.01.2009
року на підставі ухвали Селидівського
міського суду Донецької області від
16.01.2009 року умовно-достроково на 1рік 9
місяців 27 днів,судимість у
встановленому законом порядку не знята
та не погашена, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, та мешкає за адресою:
АДРЕСА_2,у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185
КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.
Макіївки Донецької області, українця,
громадянина України,з середньою
освітою, не працюючого, не одруженого,
не судимого, зареєстрований та мешкає
за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.
ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Так,20.09.2013 року приблизно о 21.30 год.,
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6 та
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4,проходили поблизу
гаражного комплексу у районі заводу
»Будмаш» селища Кринична Совєтського
району м. Макіївки,де побачили отвір у
даху приміщення гаражу. У цей час у
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник
намір,спрямований на вчинення крадіжки
чужого майна. Реалізуючи свій
злочинний намір,ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через
вищезазначений отвір проникли до
приміщення гаражу,звідки через отвір у
стіні проникли до гаражу,що належить
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_7,де ОСОБА_1,діючи
таємно,протиправно,умисно,з корисливих
мотивів, повторно, за попередньою
змовою групою осіб з ОСОБА_2 шляхом
проникнення до приміщення викрав
майно, що належить ОСОБА_3,а саме:один
металевий куток,шириною кожної грані
45мм,довжиною 4м,вартістю 120 грн.,4
металевих арматури,діаметром
14мм,довжиною 4м,вартістю за 1 шт-80
грн.,загальною вартістю-320
грн.,велосипед марки «Україна»,без
коліс вартістю 70 грн.,диски від
автомобіля розміром 13 дюймів в
кількості 6 шт.,вартість
1диска-90грн.,загальною вартістю-540
грн.,металеві гаражні двері,розміром
2,1х1,1м,із рифленого металу товщиною
5мм,вартістю 1000 гривень,спричинивши
останньому матеріальний збиток на
загальну суму 2050 грн.

Заволодівши викраденим майном,ОСОБА_1
та ОСОБА_2 з місця вчинення
кримінального правопорушення зникли
та розпорядились їм на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 визнав себе у скоєні у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст.185 КК України
повністю та пояснив суду, що ОСОБА_2
доводиться йому приятелем, якого знає
приблизно біля п'яти років, відносини з
ним добрі.

20.09.2013 року приблизно о 15.00 год. він
зустрівся з ОСОБА_2 в с. Ханженково м.
Макіївки. Разом гуляли,а потім поїхали
на дизелі додому в с. Кринична м.
Макіївки де також разом погуляли
деякий час,а потім направились до нього
додому . Приблизно о 21.30 год. він разом з
ОСОБА_2 проходили поблизу гаражного
комплексу у районі заводу »Будмаш»
селища Кринична Совєтського району м.
Макіївки,де побачили на одному з
гаражів відсутню кришу і вдвох
забравшись на неї побачили отвір у даху
приміщення гаражу. У цей час у них обох
виник намір,спрямований на вчинення
крадіжки майна з гаражу. Через
вищезазначений отвір вони у стіні
проникли до гаражу,де разом викрали
майно і через відкриті вхідні двері
гаражу винесли його за сім разів,а саме:
один металевий куток, 4 металевих
арматури, велосипед марки
«Україна»,без коліс,диски від
автомобілю в кількості 6 шт., металеві
гаражні двері, із рифленого металу,
після чого він разом з ОСОБА_2 віднесли
метал до місця його проживання та
поклали викрадене в літню кухню, після
чого направились додому до ОСОБА_2 з
ціллю того,щоб пройшов час,а через
деякий час,ще було темно, пішли до його
знайомого ОСОБА_4 для того,щоб останній
купив метал. За весь метал ОСОБА_4
віддав їм 200 гривень, при цьому він
пояснив,що майно належить особисто
йому. Гроші вони розділили між собою по
100 гривен кожному,після чого він купив
на гроші продукти харчування, а потім
пішов додому.

У вчиненому розкаюється.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 також визнав себе у скоєні у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185
КК України повністю та пояснив суду,що
ОСОБА_1 знає біля п'яти
років,приятелі,відносини з ним добрі.

20.09.2013 року приблизно о 15.00 год. він
зустрівся з ОСОБА_1 в с. Ханженково м.
Макіївки. Разом гуляли,а потім поїхали
на дизелі додому в с. Кринична м.
Макіївки де також разом погуляли
деякий час,а потім направились до
ОСОБА_1 додому . Приблизно о 21.30 год. вони
разом вдвох проходили поблизу
гаражного комплексу у районі заводу
»Будмаш» селища Кринична Совєтського
району м. Макіївки,де побачили на
одному з гаражів відсутню кришу і знов
вдвох забравшись на неї, побачили отвір
у даху приміщення гаражу. У цей час у
них обох виник намір,спрямований на
вчинення крадіжки майна з гаражу.
Через вищезазначений отвір вони у
стіні проникли до гаражу,де разом
викрали майно і через відкриті вхідні
двері гаражу винесли його за сім разів,
а саме: один металевий куток, 4
металевих арматури, велосипед марки
«Україна»,без коліс,диски від
автомобілю в кількості 6 шт., металеві
гаражні двері, із рифленого металу,
після чого він разом з ОСОБА_1 віднесли
метал до місця його проживання та
поклали викрадене в літню кухню., після
чого направились додому до нього з
ціллю того,щоб пройшов час,а через
деякий час,ще було темно, пішли до
ОСОБА_1 знайомого, ОСОБА_4 для того,щоб
останній купив метал. За весь метал
ОСОБА_5 віддав їм 200 гривень, при цьому
ОСОБА_1 пояснив,що майно належить
особисто йому. Гроші вони розділили між
собою по 100 гривен кожному,після чого
він накупив продукти харчування, а
потім пішов додому.

У вчиненому розкаюється.

Свою провину обвинувачені визнали
повністю на дослідженні інших доказів
не наполягають і вважають можливим
обмежитися їх показаннями, показами
потерпілого та оголошенням матеріалів
кримінального провадження,які
характеризують їх особу.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК
України,за згодою обвинуваченого,який
не заперечує свою провину у викладені в
обвинувальному акті обставини
інкримінованих злочинів,інших
учасників судового провадження,судом
визнано можливим обмежити дослідження
щодо фактичних обставин справи,
допитом обвинувачених,потерпілого,
оголошенням матеріалів кримінального
провадження,які характеризують особу
обвинувачених. Дослідження інших
доказів, визнано судом недоцільним.

Так,потерпілий ОСОБА_3 показав суду,що
обвинувачених він не знає.21.09.2013 року
йому на мобільний телефон подзвонила
матір та повідомила про крадіжку
металу з його гаражу і о сьомій годині
цього ж дня він прийшов до гаражу та
побачив,що одна стулка гаражної двері
була відчинена,а коли зайшов в
приміщення гаражу то побачив відсутнім
його майно,а саме: один металевий куток,
4 металевих арматури, велосипед марки
«Україна»,без коліс,диски від
автомобілю в кількості 6 шт., металеві
гаражні двері, із рифленого металу. На
тепер йому нічого не повернуто, але
претензій ні матеріального, ні
морального характеру до обвинувачених
він не має,міру покарання просить
призначити обом не суворо.

Заслухавши свідчення обвинуваченого
ОСОБА_1, які повністю відповідають
обставинам події та матеріалам
кримінального провадження суд вважає,
що своїми умисними діями,які
виразились у таємному викраденні
чужого майна (крадіжці),скоєному
повторно,за попередньою змовою групою
осіб,поєднаному з проникненням у інше
приміщення, ОСОБА_1 вчинив умисне
кримінальне правопорушення,яке
передбачене ч.3 ст. 185 КК України

Заслухавши свідчення обвинуваченого
ОСОБА_2, які також повністю
відповідають обставинам події та
матеріалам кримінального провадження
суд вважає, що своїми умисними
діями,які виразились у таємному
викраденні чужого майна
(крадіжці),скоєному за попередньою
змовою групою осіб,поєднаному з
проникненням у інше приміщення, ОСОБА_2
вчинив умисне кримінальне
правопорушення,яке передбачене ч.3 ст.
185 КК України.

При визначенні виду та міри покарання
обвинуваченому як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2
суд враховує ступень тяжкості скоєного
ними кримінального правопорушення, яке
відноситься до категорії тяжкого
злочину, особу винних: ОСОБА_1 раніше
судимий,судимість у встановленому
законом порядку не знята та не
погашена, ОСОБА_2 не судимий,обидва не
працюють,на обліку в психіатричній
лікарні і в наркологічному диспансері
кожний не перебувають, за місцем
проживання кожний характеризується
позитивно, а також наявність обставин,
що пом'якшують покарання.

Обставиною, яка пом'якшує покарання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є щире каяття.

Обставин,які обтяжують покарання
кожному судом не встановлені.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі: мікровалокна,
які зберігаються у Совєтському РВ ММУ
ГУМВД України в Донецькій області
необхідно знищити,знявши арешт.

Запобіжний захід стосовно
обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до переконання вважає, що
виправлення ОСОБА_2 можливо без
відбування покарання, з застосуванням
рішення про звільнення від відбування
покарання з випробуванням, ОСОБА_1
необхідно призначити покарання у
вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст. 369, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 3 ст.185 КК
України і призначити покарання:

- за ч. 3 ст.185 КК України у вигляді3
(трьох) років позбавлення волі;

Строк покарання обчислювати з 06
грудня 2013року.

Міру запобіжного заходу відносно
ОСОБА_1 - особисте зобов'язання змінити
на тримання під вартою в Донецькому
СІЗО УДПтСУ в Донецькій області, взяти
під варту із залу суду.

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 3 ст.185 КК
України і призначити покарання:

- за ч. 3 ст.185 КК України у вигляді 3(
трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України та п. п. 2,3,4
ч.1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити тривалістю
2 (два) роки, зобов'язавши ОСОБА_2 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої
інспекції,повідомляти
кримінально-виконавчої інспекцію про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі : мікровалокна,
які зберігаються у Совєтському РВ ММУ
ГУМВД України в Донецькій області
знищити,знявши арешт.

Запобіжний захід стосовно
обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Совєтський районний суд м.
Макіївки протягом 30 діб з моменту його
проголошення,засудженим у той же строк,
з моменту вручення йому копії вироку
суду.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку чи
ухвали суду. Копія вироку негайно після
його проголошення вручається
засудженим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше
наступного дня після ухвалення
надсилається учаснику судового
провадження, який не був присутнім в
судовому засіданні.

Суддя
О. М. Апалькова