Cправа № 1-114 2012 рік
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2012 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є., з участю прокурорів Іващенка С.А., Маркова О.В., Омельченка О.М., у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, розглянувши кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює директором КП ІРР «Іванківтепломережа», утриманців немає, є таким, що немає судимості відповідно до ст. 89 КК України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4

за ч.1 ст. 366 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи службовою особою, вчинив злочин у сфері службової діяльності, а саме: службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до контрактів, що укладалися з ОСОБА_1 щорічно у період з 01.02.2000 року по даний час, на директора КП ІРР „Іванківтепломережа покладені повноваження здійснювати поточне і оперативне управління підприємством, організацію його виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях, укладати господарські та інші угоди, видавати доручення, розпоряджатися коштами підприємства, накладати на працівників стягнення, видавати накази та інші акти, давати вказівки, обовязкові для всіх підрозділів та працівників підприємства, укладати з трудові договори з працівниками підприємства. Зазначені повноваження свідчать про те, що на ОСОБА_1 було покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто в силу примітки 1 до ст. 364 КК України він є службовою особою.

Відповідно до ч.1-2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 966-ХІУ від 16.07.1999 року підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і за наявності відповідних реквізитів мають юридичну силу.

Ч.8 ст. 9 вказаного Закону передбачено, що відповідальність за недостовірність даних, відображених у первинних документах бухгалтерського обліку несуть особи, які склали та підписали ці документи.

10.09.09 між комунальним підприємством КОР «Іванківтепломережа» (, смт.Іванків, вул.І.Проскури, 1) в особі директора ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Солідіт»( , м.Київ, вул.Сосюри,5,оф.418), в особі директора ОСОБА_2, укладено договір про надання юридичних послуг №№ 10/09/09-01 від 10.09.2009, відповідно до якого ПП «Солідіт» зобовязувалось надати юридичні послуги:

- підготовити з розрахунків в різниці в тарифах, проведення необхідних дій для їх підписання відповідно до Постанови КМУ № 193 «Про реалізацію статті 53 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік»;

- складання заяв, скарг, клопотань протоколів, актів та інших документів правового характеру для проведення взаєморозрахунків на підставі Постанови КМУ № 193 зі змінами та доповненнями «Про реалізацію статті 53 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік»;

- представництво інтересів Замовника перед державними органами з питань проведення взаєморозрахунків відповідно Постанови КМУ № 193 зі змінами та доповненнями «Про реалізацію статті 53 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік»;

- виконання доручень Замовника за рахунок останнього.

Після 29.09.2009 року, більш точна дата судом і слідством не встановлена, директор КП КОР «Іванківтепломережа» ОСОБА_1 діючи умисно, з метою приховування безпідставного перерахування 10.09.2009 року грошових коштів у сумі 90 062,88 грн. на розрахунковий рахунок ПП «Солідіт», підписав завідомо неправдивий акт прийому передачі послуг №№ 10/09/2009-2 датований 10.09.2009 року, згідно з яким ПП «Солідіт» станом на 10.09.2009 року надало наступні послуги:

-підготовлено розрахунки з різниці в тарифах та проведені всі необхідні дії з його підписання відповідно до Постанови КМУ № 193 зі змінами та доповненнями «Про реалізацію статті 53 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік;

-отримання від ДК «ОСОБА_3 України» акту звіряння взаєморозрахунків та підписання типового договору в ДК «ОСОБА_3 України» та НАК «Нафтогаз України» на суму 750524, 83 грн., які укладено наступним чином 270965, 15 грн. договір 556/193 від 29.09.2009 року, згідно на постачання природного газу № 06/08-1441-ТЕ-17 за 2009 рік та 479559, 68 грн., договір 557/193 від 29.09.2009 року згідно договору на постачання природного газу № 06/08-1442-БО-17 за 2009 рік;

-представництво інтересів Замовника перед державними органами з питань проведення взаєморозрахунків відповідно до Постанови КМУ № 193 зі змінами та доповненнями «Про реалізацію статті 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

ОСОБА_4 № 10/09/2009-2 прийому передачі послуг від 10.09.2009 року директор КП КОР «Іванківтепломережа» ОСОБА_1 передавав до бухгалтерії КП КОР „Іванківтепломережа.

Фактично юридичні послуги, за які проводилась оплата, ПП «Солідіт» були надані КП ІРР „Іванківтепломережа у період з 10.09.2009 року по 29.09.2009 року.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, пояснив, що він працює директором КП «Іванківтепломережа». У 2009 році працював також директором цієї організації. Після виходу постанови про відшкодування різниці в тарифах на газ для населення по опаленню, він особисто займався проведення звірки, актами. В той час зустрівся з ОСОБА_2 в компанії «Транс ЮЕЙ». Останній запропонував свої послуги, спитавши, чи не надоїло йому бігати по кабінетах та збирати підписи. Він відповів, що надоїло. ОСОБА_5 сказав, що зробить все за нього. Через 1-2 дні вони зустрілись, підписали договір, це було приблизно10.09.2009 року, тоді ж обумовили ціну, яку визначив ОСОБА_5. Якби ОСОБА_5 зробив все вірно, то підприємство б розрахувалось за спожитий газ. Різницю цін в тарифах для населення держава мала б компенсувати на загальну суму біля 800 000 грн. В кінці кінців все остаточно по інстанціях у м. Києві зробив саме ОСОБА_5: було укладено договір і підприємство розрахувалось за спожитий газ. Гроші, які були перераховані ПП «Солідіт» - це була обумовлена передплата за виконану роботу. Дійсно вся вона була виконана (остаточно підписано договір та проведено його фінансування) після 29.09.2009 року. Він просто не знав як правильно оформити перерахування цих коштів, бо ОСОБА_5, як керівник ПП «Солідіт» вимагав попередньої оплати. Спочатку просив 30% від суми, яка мала би бути перерахована, але зійшлися на 10%. У акті прийому-передачі виконаних робіт стоїть дата - 10.09.2009 року, бо цей акт готував ОСОБА_5, а згодом у нього були внесені зміни щодо номера та дати укладених договорів. Всі його дії були обумовлені турботою як про підприємство (мався починатися опалювальний сезон, треба було вирішувати питання з боргами за спожитий підприємством газ), так і загалом про населення селища ( за наявності майже мільйонної заборгованості опалення будинків могло не розпочатися).

Крім особистого визнання вини в інкримінованому злочині, вина підсудного доводиться покарами свідків. Зокрема:

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що у 2007-2010 роках вона працювала економістом КП «Іванківтепломережа». Розрахунки на відшкодування різниці цін у тарифах складала вона. Директор (ОСОБА_1С.) підписував їх у фінвідділі, у голови РДА, возив у облдержадміністрацію. ОСОБА_5 вона ніколи не бачила. ОСОБА_1 привозив переробляти розрахунки (різницю за місяць, зміни вносили в цифри (бухгалтерські дані міняли періоди).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що працює начальником фінансово-господарського відділу УПСЗН Іванківської РДА. УПСЗН було розпорядником коштів для КП «Іванківтепломережа» щодо відшкодування різниці в тарифах ( УПСЗН підписувало договори та через УПСЗН йшли ці кошти). Всього було 3 договори, носили їх директор та бухгалтер, інших осіб не було. Про ОСОБА_5 вона навіть не чула.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він працює начальником фінансового управління Іванківської РДА. Він підписував розрахунки обсягу заборгованості минулих років з різницею в тарифах на послуги теплопостачання, наданих населенню по КП «Іванківтеплромережа». Це входить до його обовязків. Розрахунок це різниця в цінах на теплопостачання для населення (між тарифами селищної ради і тепломережі). Чи раніше підписував такі розрахунки не памятає. Директор тепломережі ОСОБА_1 приходив сам підписувати. ОСОБА_5 не знає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона працює начальником УПСЗН Іванківської РДА, яка є головним розпорядником коштів. У 2009 році була укладена 6-стороння угода, розрахунок під цю угоду вона підписувала остання. ОСОБА_1 приходив з договором сам. ОСОБА_5 вона не знає. Коли прийшли кошти УПСЗН перерахувало їх КП «Іванківтепломережа».

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він працює заступником начальника ГУ ДКСУ в Київській області. Протоколи приносили йому на підпис. Всі документи заносить секретар. ОСОБА_5 він не знає, про ПП «Солідіт» вже чув.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що працює головним бухгалтером фінансового управління Київської ОДА. Договори підписувала і вона також. Їх приносив начальник ОСОБА_3 (після їх перевірки). ОСОБА_5 вона не знає, він до неї не приходив. ПП «Солідіт» не знає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він є начальником відділу фінансів Головного фіну правління Київської ОДА. Крім того, він є секретарем комісії з виконанням завдань повязаних з погодженням заборгованості підприємств ПЕК. Комісія збирається і вирішує питання про узгодження обсягів заборгованості з різницею в тарифах. Приймає протокол засідання, який є підставою для отримання субвенції. Коли протокол складений, то всі документи передаються в МінФін України. Договорів в день приносили десь близько 200. ОСОБА_5 декілька разів приходив до нього щодо реалізації постанови про взаєморозрахунки, чи був у принесених ним документах договір про Іванківтепломережі, - не памятає, бо це було біля 200 договорів. ОСОБА_5, який займався договорами по тепломережах Київської області, приносив пакет документів: самі договори, розрахунки, акти звіряння. Він (свідок) перевіряв, і якщо все вірно, чи особисто, чи його заступник (коли він перебував у відпустці), ставили візи на договорах і подавали на підпис керівнику. Носив особисто, а ОСОБА_5 в цей час чекав внизу, або у кабінеті. Враховуючи те, що для проведення взаєморозрахунків за поставною доводились ліміти коштів, то грошей, як завжди, не вистачало, тому працювали за принципом: «хто перший пройшов всю схему, той від Мінфіну отримає кошти, тому на дрібні нюанси (наявність доручення, тощо) не звертали уваги.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він був засновником ПП «Солідіт», займався взаємозаліками. Він був у 2009 році в ДК «ОСОБА_3 України» (отримував акти звіряння по підприємству, яке вів з 2005 року), там зустрів ОСОБА_1, якому запропонував свої послуги для прискорення підписання договорів та отримання коштів за постановою КМУ, виставив свої умови надання послуг, запропонувавши одну суму оплати, ОСОБА_1 понизив її, сказавши, що більше платити не зможе, і зійшлися на загальній практиці по державі 10% від суми того, що робиш. Далі він виконував взяті на себе обовязки, їх фіналом було отримання коштів КП «Іванківтепломережа». Гроші від КП «Іванківтепломережа» отримав за роботу, а не просто так. Він реально представляв інтереси цього підприємства перед державними органами, тобто виконував взяті на себе за договором зобовязання. Номер на укладений договір відповідно до установленого порядку ставився (присвоювався) лише після наявності на ньому всіх печаток і підписання його заступником Генерального директора НАК «Нафтогаз України» Глушковим . Поки не було останнього підпису (візи) на договорі жодного номеру чи дати на договорі не ставилось. З підприємствами тепломережі він укладав договори про надання юридичних послуг та доручення (розроблені ним особисто), в кінці роботи виготовлялись акти бухгалтерські, і, якщо треба було підприємству акти прийому-передачі послуг (розшифровка). В акті прийому-передачі закріпили суму передплати. Цей акт має датуватися тією ж датою, бо має відповідати акту первинної бухгалтерії, і в ньому розписуються всі види послуг, тому там стоїть номер договору. Сам акт наперед ніхто не робив. Його вимога була обовязкова передплата, бо був 100% впевнений, що підпише необхідний підприємству договір. Так як була передплата, то був виданий бухгалтерський акт, передбачений нормами бухгалтерського обліку (за програмою 1-с). Коли вже було все підписано, то постановили і номер договору і його дату. Акт прийому-передачі був виготовлений тим же числом, бо так вимагають правила (цей акт є розшифровкою наданих послуг. По правилах першою подією по сплаті податків є або надання послуг або отримання коштів. В даному випадку першою подією було отримання коштів. Тому в акті зазначено договір тим числом, що відповідає вимогам Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», «Про податок на додану вартість». Гроші, як передплату за його послуги, підприємство йому перерахувало одним платежем. Коли точно не памятає, може і 10.09.2009 року. Оскільки він (свідок) ніколи не працював з Іванківтепломережею, тому вимагав передплату. З деяких з підприємств, яким він довіряв до цього часу не може отримати свої кошти. Тепер суми передплати він обумовлює у договорах, які укладає з підприємствами.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він працює в НАК «Нафтогаз України» начальником управління податкових розрахунків з бюджетом.. На підставі довіреності він має право від імені компанії підписувати договір по проведенню розрахунків. При цьому зазначив, що цей документ є лише наміром усіх сторін-учасників проводити розрахунки і є дійсним (так прописано у Порядку) лише при умові його фінансування. Він знайомий з постановою, що регулює це питання, не один рік працює з розрахунками по різниці у тарифах, як начальник відповідного управління, і всі ці розрахунки передбачають зарахування коштів до державного бюджету у вигляді сплати податків компанією або їх підприємством. Підсудного ОСОБА_1 він міг бачити, але не памятає, а ОСОБА_2 бачив, він заходив до НАК «Нафтогаз України» за документами, які називались договір про організацію взаєморозрахунків ( у 2009 році по постанову КМУ № 193). Договори булим по підприємствах тепломережі Київської області. З ОСОБА_2 він спілкувався особисто, бо має довіреність на підписання договорів. Він (свідок) підписує договір останнім, після бухгалтера, підрозділів. У 2009 році також підписував. Форма договору затверджувалась або самим Порядком (додатком до постанови), або спільно казначейством, податковою, ВУЖКГ. Це типовий договір. Розрахунки перевіряє він. Слідкує за тим, щоб кошти, які в майбутньому будуть виділенні, безпосередньо зайшли до державного бюджету у вигляді сплати податків, як це передбачено Законом України «Про Державний бюджет» і постановою про розрахунки. Коли гроші проплачені за договором, значить ним хтось займався (особа була в НАК, добровільно підписали договір, копії договорів у сторін. Після його підпису (свідка), підпису бухгалтера, чи його заступника, договір скріпляється печаткою, лише тоді договору присвоюється номер і ставить дата. Номер і дата можуть бути після його підпису постановлені і назавтра, коли він пізно його підписує. Як саме було у ОСОБА_2 не памятає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13, показала, що вона працює заступником начальника фінансово-економічного відділу ГУ ЖКУ і ПЕК Київської ОДА. У 2009 році діяла постанова КМУ № 193, що регулювала порядок проведення взаєморозрахунків щодо відшкодування різниці в тарифах на газ для населення підприємствам, в тому числі і тепломережам за спожитий газ перед ДК «ОСОБА_3 України». Робота щодо реалізації даної постанови полягала в тому, що ГУ ЖКУ і ПЕК Київської ОДА проводило організаційну роботу по оформленню спільних протокольних рішень. ОСОБА_2 вона знає,бо він часто бував у них в управлінні, зокрема у їх відділі. Хто ходив підписувати складений 6-сторонній договір до всіх учасників вона не знає, бо її задача була оформити Протокол, уточнити реквізити, надати протокол для підписання. Останнє мав робити керівник підприємства, бо він був зацікавлений у тому, щоб підписати все як можна скоріше, бо могло не вистачити фінансування. Терміну підписання договору не встановлювалось, але неофіційно казали, чим швидше здасте підписаний договір в Мінфін, тим більша вірогідність його фінансування. 100% не можна було дати за те, що всі підписані договори будуть профінансовані. Вона (свідок) точно знає, що ОСОБА_2 допомагав підприємствам підписувати договори, він юрист.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14, показала, що вона працює головним бухгалтером КП ІРР «Іванківтепломережа». Саме вона за вказівкою директора у 2009 році складала платіжне доручення на перерахування ПП «Солідіт» коштів 10.09.2009 року. Робила це на підставі договору, акта прийом-передачі послуг їй тоді не надавали.

Крім показів підсудного, свідків, його вина також підтверджується іншими письмовими та речовими доказами, що є у справі, зокрема:

-ОСОБА_4 ревізії № 20/31/21 від 20.04.2011 року, Іванківського міжрайонного контрольно - ревізійного відділу проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності комунального підприємства Іванківської районної ради «Іванківтепломережа», за матеріалами якої встановлено, що директором КП ІРР «Іванківтепломережа» підписувались акти здачі-прийняття робіт (послуг) та платіжні доручення на перерахування коштів за роботи, які не були виконані (т.1 а.с.60-134);

-Договором № 10/09/09-01 про надання юридичних послуг від 10 вересня 2009 року укладеним між ПП «Солідіт» та КП КОР «Іванківтепломережа» (т.2 а.с.7-9);

-ОСОБА_4 № 10/09/2009-2 прийому передачі послуг від 10.09.2009 року де зазначено, що згідно проведеної роботи Замовник отримав перераховані в ньому послуги, в т.ч.:

- отримання від ДК «ОСОБА_3 України» акту звіряння взаєморозрахунків та підписання типового договору в ДК «ОСОБА_3 України» та НАК «Нафтогаз України» на суму 750524, 83 грн., які укладено наступним чином 270965, 15 грн. договір 556/193 від 29.09.2009 року, згідно на постачання природного газу № 06/08-1441-ТЕ-17 за 2009 рік та 479559, 68 грн., договір 557/193 від 29.09.2009 року згідно договору на постачання природного газу № 06/08-1442-БО-17 за 2009 рік. Як вбачається з викладеного вище дата і номер зазначених договорів станом на 10.09.2009 року сторонам не могла бути відома, а отже цей документ, який був підставою для перерахування коштів ПП «Солідіт» не міг бути виготовлений 10.09.2009 року (т.2 а.с.13);

- Розрахунком обсягу заборгованості минулих років з різниці в тарифах на послуги теплопостачання надану населенню по КП КОР «Іванківтепломережа», код 24891268, станом на 1 квартал 2009 року (т.1 а.с.165);

- Договором № 556/193 про організацію взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 193 (зі змінами) від 29.09.2009 р. на суму 270965,15 грн. (т.2 а.с.14-16);

-Договором № 557/193 про організацію взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 193 (зі змінами) від 29.09.2009 р. на суму 479559,68 грн. (т.2 а.с.17-19);

-ОСОБА_4 звірення щодо обсягів дебіторської та/або кредиторської заборгованості, що утворилася до 01.04.09 та не погашена станом на дату складання, складеним 29.07.2009 року, укладеним між ДК «ОСОБА_3 України» та КП КОР «Іванківтепломережа» (т.2 а.с.20);

- Платіжним дорученням № 302 від 10 вересня 2009 року, відповідно до якого КП КОР «Іванківтепломережа» перерахувало на розрахунковий рахунок ( № 7360 в КРГУ ЗАТ «Приватбанк» в м.Києві МФО 321842) ПП «Солідіт» кошти на загальну суму 90062, 88 грн. ( т.2 а.с.33);

Оцінюючи здобуті докази, суд приходить до висновку, що злочинні дії підсудного правильно остаточно кваліфіковані державним обвинувачем за ст. 366 ч.1 КК України, як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

П.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, передбачає, що „призначення основного покарання, нижче найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м*якого виду основного покарання або непризначення обов*язкового додаткового покарання (ст.69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом*якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Суд, вивчивши особу підсудного, з урахуванням обставин за яких скоєно злочин, обставин, що пом*якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обставин, що його обтяжують, характеристики особи підсудного, який виключно позитивно характеризуються по місцю його проживання та роботи, скоїв злочин невеликої тяжкості, приходить до висновку про те, що при визначенні міри покарання підсудному недоцільно призначати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права займати посади, пов*язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, застосувавши норму ст. 69 КК України до обов*язкового додаткового покарання, а основне покарання йому слід призначити у вигляді штрафу у межах санкції ст. 366 ч.1 КК України.

Цивільний позов прокурор просив залишити без розгляду.

На підставі наведеного, ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., на підставі ст. 69 КК України без позбавлення його права займати посади, пов*язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Речові докази зберігати у матеріалах кримінальної справи.

Накладений постановою слідчого арешт на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_1 скасувати.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, обраний відносно підсудного на досудовому слідстві, до вступу вироку у законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: