Справа № 11-а-815 Головуючий у суді 1 інстанції -
187ККУкраїни Доповідач-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
листопада 2007 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого -
судді - Драного О.П.,

суддів- Палічука А.О., Нікітіна О.С,
за участю прокурора відділу облпрокуратури - Чабанюк Т.В,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді апеляцію засудженого ОСОБА_1 на вирок
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2006 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця с. Золотарівка Світловодського району, Кіровоградської області, громодянина України, не працюючого, не одруженого, з середньо - спеціальною освітою, раніше судимого:

· 8. 02.
2000 року Світловодським райсудом
за ч.3 ст. 81,
ч.2 ст. 229-6,
ст. 42, ст.
46-1 КК України (1960року) на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою
виконання вироку строком на 2 ріки,

· 26. 04.
200І року цим же судом за ч.3 ст.
81, ч.2
ст. 140, ч.3
ст. 140, ст.
43 КК України (1960 року) на 4 роки позбавлення волі,

- 3.
06. 2003 року Петровським райсудом
за ст. 391,
ст. 71 КК

України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі і звільнився
з місць

позбавлення волі 24. 09. 2005 року та постановою
Із'яславського

райсуда
від 11. 07. 2005 року встановлено адміністративний нагляд

строком на 20 місяців,

засуджено: за ч.3
ст. 185 КК України на 3 роки
позбавлення волі, за ч.3 ст.
186 КК

України на 4 роки позбавлення волі, за ч.3
ст. 187 КК України на 7 років
позбавлення

волі з конфіскацією його особистого майна, за
ст. 395 КК України на 6 місяців

арешту і на підставі
ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом часткового

складання призначених покарань остаточно призначено йому
покарання у виді 8 років

позбавлення
волі з конфіскацією його
особистого майна. Цим
же вироком з

засудженого стягнуто на користь потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 матеріальну і
моральну шкоду та стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Вказаним вироком ОСОБА_1
визнаний винним та засуджений за те, що
він: - 4 січня 2006 року близько 18 години в с Нікольське Світловодського району з метою заволодіння
чужим майном, вчинив розбій, поєднаний з проникненням в будинок по
АДРЕСА_1 до потерпілих похилого віку ОСОБА_6
і ОСОБА_7, з погрозою
застосування до них насильства небезпечного для їх життя і здоров'я і з
заволодінням у цих потерпілих майна (церковних ікон) на загальну суму 270 грн.;
- 16 січня 2006 року близько 19 години в с Нікольське Світловодського району з
метою заволодіння чужим майном вчинив грабіж,
поєднаний з проникненням в будинок по АДРЕСА_2 до потерпілої похилого
віку ОСОБА_5 і заволодів її

2

майном (церковні ікони, сокиру) на
загальну суму 325 грн., та після
цього, в цей же день, продовжуючи свою злочинну діяльність, у вказаному селі вчинив грабіж, поєднаний з проникненням в будинок по АДРЕСА_3
до потерпілої похилого віку ОСОБА_8 і заволодів її майном (деревяний хрест з
розп'ятям Ісуса Хреста) на суму 200грн.;

· продовжуючи
свою злочинну діяльність, повторно, близько 19 години 30 хвилин 16 січня 2006
року у с Нікольське, вчинив крадіжку чужого майна ( церковних
ікон) з проникненням в будинок АДРЕСА_4 до потерпілих похилого віку ОСОБА_2 і
ОСОБА_9 на загальну суму 3520 грн.;

· 26 січня
2006 року близько 20 години с
Нікольське, повторно, вчинив грабіж, поєднаний з проникненням в будинок АДРЕСА_5
до потерпілої похилого віку ОСОБА_3 і з погрозою застосування до неї
насильства, яке не є небезпечним для її
життя і здоров'я, заволодів її майном
(церковними іконами, сокирою) на
загальну суму 450 грн.;

· 6
березня 2006 року близько 21 години ЗО хвилини в с Золотарівка Світловодського району, повторно,
вчинив грабіж, поєднаний з
проникненням в будинок АДРЕСА_6 до потерпілої похилого віку ОСОБА_4 і з
погрозою застосування до неї насильства,
яке не є небезпечним для її життя і здоров'я, заволодів її грошима в сумі 1400 грн.;

вчинив
порушення правил адміністративного нагляду і обмеження, які встановлені постановою суду від 14. 07
2005 року, тобто, після вчиненя вказаних злочинів 6. 03. 2006
року без відповідного дозвілу органу міліції самовільно залишив встановлене
місце свого проживання у с
Золотарівка Світловодського району,
зник і був затриманий 16.03.2006 року в м. Світловодську.

В
апеляції ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікацію вчиненого злочину за ч.3 ст.
185, ч.3ет. 186 і ст. 395 КК України, спочатку просить вирок змінити і
перекваліфікувати його дії з ч.3
ст. 187 на ч.3 ст.
186 КК України, оскільки
вважає, що суд неповно і однобічно
дослідив обставини злочину по епізоду щодо потерпілих ОСОБА_11, стосовно яких не погрожував і не застосовував
насильства, а в доповненнях до
апеляції, не оспорюючи також
кваліфікацію вчинення ним інших злочинів,
наполягає на перекваліфікації його дій з ч.3 ст.
187 на ч.3 ст. 186 КК України з пом'якшенням йому міру покарання, а в доповненні до апеляції від 23. 10. 2007
року просить вирок взагалі скасувати і справу направити на додаткове
розслідування, оскільки він винним себе
у вчинені розбою проти потерпілих ОСОБА_11,
у вчинені грабіжу проти потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_8 і у вчиненні
крадіжки у потерпілих ОСОБА_10 не визнає,
цих злочинів не вчиняв, доказів
його вини по справі немає, на досудовому
слідстві він себе оговорив і вимушений був зізнатися про вчинення ним цих
злочинів після застосування до нього працівниками міліції фізичного насильства.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважає необхідним залишити вирок без
зміни, пояснення засудженого, який підтримав доповнення до апеляції про
скасування вироку і направлення справи на додаткове розслідування, вивчивши матеріали кримінальної справи та
обговоривши доводи апеляції, судова
колегія вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Так, висновок суду 1 - ї інстанції
про доведеність вини засудженого ОСОБА_1

В. у вчинені ним 4. 01. 2006 року розбійного нападу, поєднаного з проникненням в

будинок до потерпілих похилого віку ОСОБА_6
і ОСОБА_7, з погрозою

застосування до них насильства небезпечного для їх життя і здоров'я із
заволодінням у

цих потерпілих майна на загальну суму 270 грн., при обставинах вказаних у вироку

суду, обгрунтований дослідженими достовірними доказами
по справі, зокрема:

неодноразовими, послідовними і
об'єктивними показами самого
засудженого на

досудовому
слідстві про визнання своєї вини у скоєні цього злочину, тобто,
що він дійсно, одівши маску на
обличчя і з металевою викруткою в руках,
дійсно вчинив 4. 01. 2006 року проникнення в будинок до потерпілих
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 і висловлюючи їм
погрози забрав 2-і церковні ікони " Воскресіння", об'єктивними показами потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на досудовому слідстві(а.с. 35, 38),
з яких вбачається, що до них 4.
01. 2006 року в будинок увірвався невідомий чоловік з маскою на обличчі, який,
погрожуючи предметом схожого на ніж здійснити насильство, спочатку вимагав гроші, а потім забрав 2-і церковні ікони "
Воскресіння", протоколом огляду
місця події, об'єктивними показами
засудженого згідно протоколу відтворення обстановки і обставин події злочину
застосуванням відеозйомки на досудовому слідстві (а.с. 286 - 295),
показами свідків та іншими доказами,
які в судовому засідані ніким не
оспорювалися та яким суд дав належну правову оцінку.

Таким
чином, колегія суддів вважає
кваліфікацію злочиних дій засудженого ОСОБА_1 за
ч.3 ст.
187 КК України вірною,
об'єктивною і такою, що
відповідає дослідженим матеріалам
кримінальної справи.

Крім того, висновок суду 1 - ї
інстанції про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчинені ним повторно 16. 01. 2006 року грабіжу, поєднаний з проникненням в будинок до
потерпілої похилого віку ОСОБА_5 із заволодінням її майна на загальну суму 325
грн., після цього -грабіжу, поєднаного з проникненням в будинок до
потерпілої похилого віку ОСОБА_8 із заволодінням її майном на суму 200
грн., після цього 26. 01. 2006 року -
грабіжу, поєднаного з проникненням в
будинок до потерпілої похилого віку ОСОБА_3 і з погрозою застосування до неї
насильства, яке не є небезпечним для її життя
і здоров'я із заволодінням її майном на загальну суму 450 грн., після чого 6. 03. 2006 року - грабіжу, поєднаного з проникненням в будинок до
потерпілої похилого віку ОСОБА_4 і з погрозою застосування до неї
насильства, яке не є небезпечним для її
життя і здоров'я із , заволодінням її
грошима в сумі 1400 грн., також обгрунтований
дослідженими достовірними доказами по справі,
зокрема:

неодноразовими, послідовними і об'єктивними показами самого
засудженого на досудовому слідстві про визнання своєї вини у скоєні цих
злочинів, тобто, що він дійсно, одівши маску на обличчя , у вказані дні вчинив проникнення в будинок до
кожної з потерпілих ОСОБА_5,
ОСОБА_8, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у яких після погроз забрав їх церковні
ікони, а саме у ОСОБА_5 - ікону "
Чотирьох святих" і ікону" Казанська богородиця", у ОСОБА_8 - деревяний хрест з розп'ятям Ісуса
Хреста, у ОСОБА_3 - ікону "
Пресвята богородиця", ікону "
Покрова" і деревяний хрест з розп'ятям
Ісуса Хреста, у ОСОБА_4 - гроші в сумі 1400 грн.,

об'єктивними
показами кожного з потерпілих ОСОБА_5,
ОСОБА_8, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як на
досудовому слідстві (а.с. 72, 177),
так і суді про те, що до кожного
з них в будинок увірвався невідомий чоловік з маскою на обличчі і з погрозами
вимагав гроші і забрав у них церковні ікони,
а у ОСОБА_4 - з застосуванням насильства забрав 1400 грн., а також ОСОБА_8
вказала, що коли через деякий час до
її будинку привезли ОСОБА_1, то він при відтворені обстановки у
присутності працівників міліції і свідків признався що він проник до них у
будинок і викрав церковні ікони,

протоколами
огляду місця події та об'єктивними показами засудженого згідно протоколу
відтворення обстановки і обставин події злочину застосуванням відеозйомки на
досудовому слідстві (а.с. 286 -
295), показами свідків та іншими
доказами, які в судовому засідані ніким не оспорювалися та яким суд дав
належну правову оцінку.

Таким
чином, колегія суддів вважає
кваліфікацію злочиних дій засудженого ОСОБА_1 за
ч.3 ст.
186 КК України вірною,
об'єктивною і такою, що
відповідає дослідженим матеріалам
кримінальної справи.

4

Крім
того, висновок суду 1-ї інстанції про
доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у
вчинені ним повторно, 16.01. 2006 року
крадіжки чужого майна ( церковних ікон) з проникненням в будинок потерпілих
похилого віку ОСОБА_2 і ОСОБА_9 на
загальну суму 3520 грн. також обгрунтований дослідженими достовірними доказами
по справі, зокрема:

-
неодноразовими, послідовними і
об'єктивними показами самого засудженого на досудовому слідстві, з яких вбачається, що він,
одівши маску на обличчя, дійсно
16. 01. 2006 року вчинив крадіжку чужого майна (церковних ікон) з проникненням
в будинок потерпілих похилого віку ОСОБА_2
і ОСОБА_9,

об'єктивними
показами кожного з потерпілих ОСОБА_2 і
ОСОБА_9, (а.с. 125,
128), так і суді про те, що 16. 01. 2006 року невідома особа шляхом
взламу вхідних дверей проникла до них в будинок і викрала церковні ікони, а коли через деякий час до їх будинку
привезли ОСОБА_1, то він при відтворені обстановки у
присутності працівників міліції і свідків признався що він проник до них у
будинок і викрав церковні ікони,

протоколом огляду місця події та об'єктивними показами засудженого згідно
протоколу відтворення обстановки і обставин події злочину застосуванням
відеозйомки на досудовому слідстві (а.с.
286 - 295), висновком
судово-трасологічної експертизи ( а.с.
119-120), показами свідків та
іншими доказами, які в судовому засідані
ніким не оспорювалися та яким суд дав належну правову оцінку.

Таким
чином, колегія суддів вважає
кваліфікацію злочиних дій засудженого ОСОБА_1 за
ч.3ет. 185 КК України вірною,
об'єктивною і такою, що
відповідає дослідженим матеріалам
кримінальної справи.

Доводи
засудженого ОСОБА_1 в апеляції
про те, що суд не вірно кваліфікував
його дії по епізоду злочину проти потерпілих ОСОБА_11, а також суд неповно і однобічно дослідив
обставини злочину проти потерпілих ОСОБА_11,
ОСОБА_5, ОСОБА_8 і ОСОБА_10, щодо яких він взагалі не вчиняв злочинів і
винним себе не визнає, на досудовому
слідстві він себе оговорив про вчинення ним цих злочинів після застосування до
нього працівниками міліції фізичного насильства, колегія суддів вважає надуманими і
безпідставними, оскільки вивченням
матеріалів справи не виявлено даних, які
б свідчили про неповноту, однобічність
чи не об'єктивність дослідження судом доказів і обставин справи та про
упередженість суду щодо засудженого,
або, які б давали підставу
вважати, що по справі допускались порушення
вимог КПК України, які тягнуть
скасування судового рішення, у тому
числі тих, які пов'язані з фабрікацією справи, а тому
апеляція засудженого в цій
частині задоволенню не підлягає.

Крім
того, висновок суду 1 - ї інстанції про
доведеність вини засудженого ОСОБА_1 про
вчинення ним злочину, тобто, порушення правил адміністративного нагляду та
обмежень, які встановлені постановою
суду від 14. 07 2005 року, а саме, що він після вчиненя вказаних злочинів 6. 03.
2006 року без відповідного дозвілу органу міліції умисно і самовільно залишив
встановлене місце свого проживання у с
Золотарівка Світловодського району і зник,
обгрунтованний дослідженими по справі достовірними доказами, яким суд дав належну правову оцінку, насамперед показами самого засудженого, як на досудовому слідстві, в судовому засіданні, так при апеляційному розгляді справи, про визнання своєї вини у скоєні цього
злочину та іншими доказами, яким суд дав
належну правову оцінку.

Таким
чином, колегія суддів вважає
кваліфікацію злочиних дій засудженого ОСОБА_1 за ст.
395 КК України вірною,
об'єктивною і такою, що
відповідає дослідженим матеріалам
кримінальної справи.

5

При
призначенні засудженому ОСОБА_1
покарання суд 1-ї інстанції відповідно до вимог
ст. 65 КК України в повній мірі
враховав характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, насамперед те, що він раніше неодноразово судимий і вчинив
знову декілька тяжких злочинів щодо потерпілих похилого віку, а також дані про його особу та
обставини, які обтяжують, так і пом'якшують йому покарання, тобто,
призначена йому міра покарання відповідає вимогам закону і не є занадто
суворою, а тому судова колегія не вбачає
підстав для пом'якшення засудженому міри покарання і
зміні вироку в цій частині.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст.
362, 365, 366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок
Світловодського міськрайонного суду від
15 серпня 2006
стосовно ОСОБА_1

залишити
без зміни.