Справа № 396/1001/15-к
Провадження № 1-кп/396/88/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта неповна-середня, не одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, інвалідом не являється, раніше неодноразово судимого, останній раз: 04.11.2014 року Новоукраїнським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, судимість у встановленому законом порядку не знята та непогашена;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389, ч.3 ст.185 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне правопорушення,-
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинивухилення від відбування громадських робіт та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникнення у сховище.
Кримінальні правопорушення були вчинені при наступних обставинах.
Судом визнано встановленим та доведеним, що вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 , письмово було попереджено про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання та 19.12.2014 року Добровеличківським МВ КВІ УДПтС в області направлено для відбування покарання до Рівнянської сільської ради. Відповідно до розпорядження № 226 від 22.12.2014 року ОСОБА_4 прийнято на відпрацювання громадських робіт. Згідно довідки № 4177 від 25.12.2014 року громадянин ОСОБА_4 з`явився до Рівнянської сільської ради на відпрацювання громадських робіт, але згідно табелів відпрацював лише 90 із 150 годин.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , в період з 24.03.2015 року по 25.03.2015 року, вирішив проникнути до території домоволодіння яке розташоване в АДРЕСА_2 та звідти викрасти дизельне пальне в кількості 100 літрів.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконався, що його ніхто не бачить, таємно зайшов до території подвір`я, а потім до середини приміщення сараю, звідти викрав 5-ть пластикових каністр із дизельним пальним. Викрадене дизельне пальне ОСОБА_4 продав гр. ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_3 за грошові кошти в сумі 1200 гривень.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 101 від 08.04.2015 року вартість одного літра дизельного пального становить 21,94 гривень.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядилися на власний розсуд, як своїм власним, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальні збитки на загальну суму 2194 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення та не суперечать їм. Просив суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, згоди учасників судового провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченого ОСОБА_4 , та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З врахуванням всього вищезазначеного, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, в ухилення від покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме громадських робіт та ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаного з проникнення у сховище та кваліфікує такі дії ОСОБА_4 , за ч.2 ст.389 та ч. 3 ст. 185 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив невеликої тяжкості та тяжкий злочин.
За місцем проживання ОСОБА_4 , характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, схильний до вчинення насильства в сім`ї, що підтверджується відповідною характеристикою від 19.04.2015 року за №163 виданою Рівнянською сільською радою, Новоукраїнського району, Кіровоградської області (а.с.174).
Згідно довідки Новоукраїнської ЦРЛ за №85 від 26.03.2015 року ОСОБА_4 , на «Д» обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався, згідно довідки Новоукраїнської ЦРЛ за №76 від 26.03.2015 року ОСОБА_4 , на «Д» обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався (а.с.170-171).
Раніше неодноразово судимий, останній раз, 04.11.2014 року Новоукраїнським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, з яких відпрацьовано лише 90 годин, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, що підтверджується вироком суду, який набрав законної сили та вимогою про судимість від 26.03.2015 року за №39/1260 (а.с.160, 166-169).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, судом встановлено щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий в останнє вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2014 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, який не працює, характеризується негативно, суд з врахуванням всього вищевикладеного приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізолювання особи від суспільства та вважає за необхідне призначити покарання у відповідності до ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань, згідно вироку Новоукраїнського районного суду від 04.11.2014 року за ч.1 ст.185 КК України, яким ОСОБА_4 , було засуджено до 150 годин громадських робіт, з яких було відпрацьовано 90 днів та із застосуванням п.4 ч.1 ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи із співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, приєднати не відбуту міру покарання у вигляді 8 днів позбавлення волі, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, якого суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння обвинуваченим нових правопорушень.
Зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення за ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2015 року з 17.04.2015 року з 11.00 год.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389 та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.389 КК України - два роки обмеження волі,
за ч.3 ст.185 КК України - три роки позбавлення волі.
Застосувати ч.1 ст. 70 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів, визначивши покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом переведення менш суворого виду покарання, призначеного попереднім вироком, в більш суворий, повністю приєднати до призначеного даним вироком покарання, не відбуту частину покарання, призначеного вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2014 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) днів.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 17.04.2015 року з 11.00 год.
Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Речові докази: особова справа №18/2014 на ОСОБА_4 , яка перебуває в прокуратурі Новоукраїнського району Кіровоградської області, підлягає поверненню до Добровеличківським МВ КВІ УДПтС в області.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було по дано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: ОСОБА_1