У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 року м.
Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: Демченка С.М.
(головуючий), Вотьканича Ф.А. і Гошовського Г.М., з участю прокурора Фрицюк
В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1. на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня
2008 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця с. Широке Виноградівського
району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 громадянина України,
несудимого,

засуджено за
ч.1 ст.332 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з конфіскацією
мікроавтобуса «Фотьксваген-Транспортер»,НОМЕР_1

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_1.
звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням
іспитового строку 3 роки.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_1.
зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну
силу ОСОБА_1 залишено попередній - підписку про невиїзд.

Питання
про речові докази у справі вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.

ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він перевозячи
в якості пасажира із с. В. Копаня Виноградівського району до м. Мукачева
ОСОБА_2, довідався у останнього про те, що вказаний пасажир і ще 5 громадян
Молдови мають намір незаконно перетнути державний кордон із України в
Словаччину.

За винагороду у 300 Євро ОСОБА_1. погодився
сприяти у незаконному переправленні 6 громадян Молдови через державний кордон
України.

Близько 17 години 1 липня 2007 року
ОСОБА_1. на мікроавтобусі «Фотьксваген-Транспортер», НОМЕР_1 із автовокзалу м.
Мукачева перевіз 6 громадян Молдови: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5,
ОСОБА_6. і ОСОБА_7. до м. Чоп, де на залізничному вокзалі придбав усім квитки
до м. Кошіце на потяг №7 «Москва-Братіслава», завідомо знаючи, що візи у
паспортах вказаних громадян є підробленими.

В апеляції засудженого порушується питання про зміну вироку суду в частині
призначення ОСОБА_1 покарання в виді конфіскації транспортного засобу. Фактичні
обставини справи та правильність кваліфікації дій засудженим у апеляції не
оспорюються.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку
прокурора про необґрунтованість апеляції і залишення її без задоволення,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд
вважає, що апеляція адвоката підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки органів досудового слідства щодо фактичних обставин справи в
судовому засіданні ОСОБА_1не оспорювались, докази відповідно до вимог
ст.ст.299, 301-1 КПК України не досліджувались, а тому ці обставини, згідно
вимог ч.1 ст.365 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Винність ОСОБА_1. у вчиненні злочину за який його
засуджено, підтверджується зібраними у справі доказами, яким суд дав належну
оцінку після дослідження їх у судовому слідстві.

Всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов
обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 в організації незаконного
переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання транспортного
засобу, чим усунув перешкоди по їх виявленню
та забезпеченні їх незаконного переправлення через державний кордон
України і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.332 КК України.

Призначаючи
покарання засудженому, суд в повній мірі врахував обставини
справи та дані про його особу.

Не заслуговує на увагу твердження засудженого ОСОБА_1.
про те, що судом необґрунтовано до нього застосовано покарання у виді
конфіскації транспортного засобу.

Санкція ч.1 ст.332 КК України не є альтернативною у
частині конфіскації засобу вчинення злочину - транспортного засобу, і підлягає
обов'язковому застосуванню в повному обсязі.

Отже вирок є законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційний суд ,-

ухвалив:

апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, вирок Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2008 року
щодо нього - без зміни.

Судді: