ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

іменем україни

12 лютого 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого ОСОБА_39,

суддів ОСОБА_40, ОСОБА_41,

при секретарі ОСОБА_42,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002107, за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, на вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 31 липня 2014 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_43,

в с т а н о в и в:

до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернулись засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із касаційними скаргами на вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 31 липня 2014 року щодо них.

У касаційних скаргах засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушують питання про зміну судових рішень щодо них у зв'язку неправильним застосуванням кримінального закону при призначенні покарання та невідповідністю покарання тяжкості злочину та даним про їх особи та просять призначити покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Засуджений ОСОБА_1 зазначає, що апеляційний суд недостатньо врахував обставини, що пом'якшують покарання: відсутність тяжких наслідків, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, а також дані про його особу: позитивну характеристику за місцем проживання. Вважає, що вирок є суперечливим, оскільки судом хоча і враховано наведені обставини, які визнано такими, що істотно знижують ступінь тяжкості злочину та його суспільну небезпеку, з чим погодився і апеляційний суд, однак у зв'язку з тяжкістю злочину та кількістю епізодів виключено застосування ст. 75 КК України. Зазначає, що суд безпідставно врахував повторність (вчинення кількох епізодів крадіжок), як обставину, що обтяжує покарання, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою злочину, а також не навів доводів про неможливість його виправлення зі звільненням від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_2 наводить аналогічні доводи та вважає, що з урахуванням обставин, що пом'якшують покарання, зокрема: відсутності тяжких наслідків, визнання вини, активного сприяння розкриттю злочину, щирого каяття, добровільного відшкодування завданої шкоди, а також позитивних даних про його особу є підстави для його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 травня 2014 року ОСОБА_1 визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2-4 ст. 76 КК України.

За цим вироком ОСОБА_2 визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2-4 ст. 76 КК України.

Цим же вироком за ч. 2 ст. 185 КК України засуджено ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яких від відбування призначеного покарання звільнено на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Апеляційний суд Чернівецької області скасував зазначений вище вирок у частині призначеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання та ухвалив новий вирок від 31 липня 2014 року, яким призначив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки кожному із них. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вказаним вироком ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винуватими та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

22 серпня 2013 року, близько 02:30 год. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючи за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі прибули в с. Димка Глибоцького району Чернівецької області, та шляхом вільного доступу зайшли до гаража ОСОБА_5, звідки таємно викрали майно останнього - автомобільні колеса, заподіявши останньому матеріальну шкоду на суму 3200 грн.

Цього ж дня приблизно о 03:00 год. вони прибули в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області та, діючи повторно, таємно заволоділи колесами автомобіля потерпілого ОСОБА_6, що стояв на узбіччі його господарства, чим завдали останньому матеріальну шкоду на суму 3200 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25 серпня 2013 року, близько 02:00 год. вони прибули в м. Чернівці, та знаходячись по вул. Червоноармійська біля буд. №81, з належного ОСОБА_7 автомобіля викрали автомобільні колеса, завдавши останньому матеріальну шкоду на суму 4 256 грн.

Цього ж дня близько 04:40 год. вони, перебуваючи на вул. Червоноармійська біля буд. №115 у м. Чернівці, із автомобіля належного ОСОБА_8, таємно викрали автомобільні колеса на загальну суму 4 800 грн.

27 серпня 2013 року, біля 01:00 год., перебуваючи біля буд. №49 по вул. Хотинській в м. Чернівці, із автомобіля ОСОБА_9 викрали колеса, заподіявши йому майнову шкоду на суму 4400 грн.

Цього ж дня приблизно о 01:10 год., перебуваючи поблизу буд. №49-В по вул. Хотинській в м. Чернівці із автомобіля ОСОБА_10 викрали колеса, завдавши йому матеріальну шкоду на загальну суму 4160 грн.

Після цього, о 01:40 год., перебуваючи поблизу буд. № 20 по вул. Нікітіна, із автомобіля ОСОБА_11 викрали колеса, завдавши йому матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

Приблизно о 03:00 год., знаходячись на вул. Г. Сковороди біля буд. № 21, із автомобіля ОСОБА_12 викрали колеса, завдавши їй матеріальної шкоди на загальну суму 2400 грн.

30 серпня 2013 року близько 03:00 год., знаходячись у м. Чернівці по вул. Стасюка, біля буд. № 24, із автомобіля ОСОБА_13 викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 4 500 грн.

Цього ж дня біля 03:30 год., перебуваючи поблизу буд. №29 по вул. Комарова із автомобіля ОСОБА_14 викрали колеса, заподіявши йому матеріальних збитків на загальну суму 2 600 грн.

Також 03 вересня 2013 року біля 00:30 год., перебуваючи в м. Новоселиця Чернівецької області, біля буд. №7 по вул. Пушкіна, із належного ОСОБА_15 автомобіля викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 4020 грн.

Після цього біля 01:00 год., прибувши в с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області, поблизу буд. №7, по вул. Чапаєва, із автомобіля, що належить ОСОБА_16 викрали колеса, заподіявши йому шкоду на загальну суму 6000 грн.

Цього ж дня приблизно о 02:30 год., прибувши в м. Чернівці, знаходячись на вул. Руській поблизу буд. № 205, із автомобіля ОСОБА_17 викрали колеса, чим завдали йому матеріальної шкоди на загальну суму 5200 грн.

Приблизно о 03:20 год., перебуваючи у м. Чернівці на вул. Полєтаєва біля буд. №14, із належного ОСОБА_18 автомобіля викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 4720 грн.

Не припиняючи своєї злочинної діяльності, 04 вересня 2013 року біля 00:10 год., перебуваючи у м. Чернівці по вул. Руській поблизу буд. № 251А, із автомобіля ОСОБА_19 викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.

Цього ж дня приблизно о 01:30 год., перебуваючи в м. Чернівці, знаходячись на вул. Руські біля буд. № 287-Б із автомобіля ОСОБА_20 таємно викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 8000 грн.

07 вересня 2013 року приблизно о 00:30 год., перебуваючи у м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області поблизу буд. №38 по вул. Пушкінській із належного ОСОБА_21 автомобіля викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 7000 грн.

Цього ж дня близько 00:50 год., перебуваючи у м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області біля буд. №13 по вул. Панівецькій, із автомобіля ОСОБА_22 викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на суму 3800 грн.

Приблизно о 01:30 год., перебуваючи у м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області біля буд. №20 по вул. Огієнка, 29 із автомобіля ОСОБА_23 викрали колеса, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 7600 грн.

Близько 02:00 год., перебуваючи у тому ж місц,і викрали колеса із автомобіля ОСОБА_24, заподіявши останній матеріальну шкоду на загальну суму 8000 грн.

Цього ж дня приблизно о 02:30 год., перебуваючи у м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області поблизу буд. №5 по вул. Лєрмонтова, із автомобіля ОСОБА_25 викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 4000 грн.

12 вересня 2013 року, біля 00:30 год., перебуваючи у м. Заліщики Тернопільської області біля буд. №3 по вул. Шевченка із автомобіля ОСОБА_26 викрали колеса, завдавши матеріальної шкоди на суму 4000 грн.

Також приблизно о 01:20 год., перебуваючи у м. Заставна Заставнівського району Чернівецької області по вул. Стуса, біля буд. №35 із автомобіля ОСОБА_27 викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 2606 грн.

Близько 02:00 год., перебуваючи у м. Кіцмань, Кіцманського району Чернівецької області по вул. Незалежності, біля буд. №4, із автомобіля ОСОБА_28 викрали колеса, спричинивши йому матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.

Приблизно о 02:30 год., перебуваючи у м. Кіцмань Кіцманського району Чернівецької області біля буд. №8 по вул. Незалежності, викрали колеса із автомобіля ОСОБА_29, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 3400 грн.

Близько 02:40 год., перебуваючи у м. Кіцмань Кіцманського району Чернівецької області біля буд. №4 по вул. Незалежності із автомобіля ОСОБА_30 викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.

Приблизно о 03:00 год., перебуваючи у м. Кіцмань Кіцманського району Чернівецької області біля буд. №2-Б по вул. Незалежності, із автомобіля ОСОБА_31 викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на суму 2400 грн.

Близько 03:20 год., перебуваючи у м. Кіцмань Кіцманського району Чернівецької області біля буд. №4 по вул. Незалежності, із автомобіля ОСОБА_32 викрали колеса, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 4000 грн.

Приблизно о 03:40 год., перебуваючи у м. Кіцмань Кіцманського району Чернівецької області біля буд. №28 по вул. Незалежності, із автомобіля ОСОБА_33 викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 4000 грн.

14 вересня 2013 року приблизно о 03:50 год., перебуваючи у м. Коломия Івано-Франківської області по вул. Мазепи біля буд. №268-А, викрали колеса із автомобіля ОСОБА_34, завдавши йому матеріальної шкоди на суму 4000 грн.

Цього ж дня о 04:00 год., перебуваючи у тому ж місці, із автомобіля ОСОБА_35 викрали колеса, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3600 грн.

Приблизно о 04:10 год., перебуваючи у м. Коломия Івано-Франківської області по вул. Мазепи, біля буд. №272 викрали колеса із автомобіля ОСОБА_36, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.

Близько 04:30 год., перебуваючи у м. Коломия Івано-Франківської області на вул. Бандери біля буд. №5, із автомобіля ОСОБА_37 викрали колеса, завдавши йому матеріальної шкоди на суму 2500 грн.

Приблизно о 04:50 год., перебуваючи у м. Коломия Івано-Франківської області по вул. Богуна біля буд. №22, із автомобіля ОСОБА_38 викрали колеса, спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який зазначив про необґрунтованість касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та правильність кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 185 КК України засудженими у касаційних скаргах не оспорюються.

Доводи засуджених про невідповідність призначеного їм покарання вимогам закону, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Так, відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вищенаведені вимоги закону України про кримінальну відповідальність апеляційним судом дотримано.

Зокрема, при призначенні покарання ОСОБА_1 судом враховано ступінь суспільної небезпечності, тяжкість і характер вчиненого умисного злочину, віднесеного до категорії тяжких, дані про особу засудженого, який є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні особу похилого віку, визнав вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, що пом'якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність претензій з боку потерпілих, а також обставин, що його обтяжують.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд врахував дані про його особу, а саме те, що він має молодий вік, позитивно характеризується за місцем проживання, визнав вину, обставини, що пом'якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність претензій з боку потерпілих та обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що мети покарання буде досягнуто при призначенні засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання, яке не є найсуворішим за санкцією статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді обмеження волі у розмірі, що не є максимальним.

За змістом ст. 75 КК України звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням можливе лише у тому випадку, якщо суд при призначенні покарання дійде висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання.

Із матеріалів провадження убачається, що апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що з урахуванням ступеня тяжкості конкретного злочину, вчиненого ОСОБА_1 та ОСОБА_2, віднесеного до категорії тяжких, тривалої злочинної діяльності та значної кількості епізодів злочинних дій, їх наслідків, відсутні підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання засудженими через неможливість досягнення мети покарання без реального його відбування засудженими.

Наведені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у касаційних скаргах обставини були повною мірою враховані судами та стали підставами для призначення їм покарання, не пов'язаного з ізоляцією від суспільства, й вищезазначених висновків апеляційного суду не спростовують.

На думку колегії суддів, з урахуванням тяжкості злочину, характеру його вчинення, визначене ОСОБА_1 та ОСОБА_2. покарання є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Вирок апеляційного суду належним чином мотивований, не суперечить вимогам кримінального закону і відповідає меті покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для зміни чи скасування судових рішень, ухвалених у кримінальному провадженні, не встановлено.

З огляду на викладене, підстав для задоволення касаційних скарг засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Залишити вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 31 липня 2014 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без змін, а касаційні скарги засуджених - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_39 ОСОБА_40 ОСОБА_41