Провадження № 1-кп/742/105/15
Єдиний унікальний № 742/1344/15-к
ВИРОК
Іменем України
23 квітня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесеного до ЄРДР № 0000061 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, заміжньої, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3- річного віку, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

22 січня 2014 року, обвинувачена ОСОБА_4 , умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у наданні до кредитної спілки "Гарантія-Кредит"м. Прилуки підробленої довідки про працевлаштування та отримання доходів у ПП ССТК уклала з вказаною установою договір №67-П від 22.01.2014 року про надання кредиту (однією фіксованою сумою), внаслідок чого незаконно отримала кредитні кошти КС Гарантія-Кредит м. Прилуки в сумі 20000 грн., використавши їх на власні потреби.

22 січня 2014 року, обвинувачена ОСОБА_4 , маючи на меті заволодіння чужим майном, будучи достовірно обізнаною про фіктивність довідки про доходи №6 від 13.01.2014 року, складеної на її ім`я про нібито працевлаштування та отримання доходів у ПП ССТК у період з липня по грудень 2013 року, яка тягне за собою юридичні наслідки у вигляді можливості отримання кредиту і у зв`язку з цим є офіційним документом, надала її до кредитної спілки Гарантія Кредит м. Прилуки, внаслідок чого незаконно отримала кредитні кошти КС Гарантія-Кредит м. Прилуки в сумі 20000 грн., використавши їх на власні потреби, чим використала даний завідомо підроблений документ .
22 січня 2014 року, обвинувачена ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаною про фіктивність довідки №1 від 14.01.2014 року, складеної на її ім`я про нібито працевлаштування та отримання доходів у ТОВ Біогранул у період з липня по грудень 2013 року, яка тягне за собою юридичні наслідки у вигляді можливості отримання кредиту і у зв`язку з цим є офіційним документом, надала її до кредитної спілки Гарантія Кредит м. Прилуки, внаслідок чого незаконно набрала статусу поручителя по договору №67 П від 22.01.2014 року про надання кретиту (однією фіксованою сумою) укладеного між КС Гарантія Кредит та ОСОБА_4 , чим використала даний завідомо підроблений документ, що в подальшому слугувало для отримання кредиту ОСОБА_4 в сумі 20000 грн.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватими себе у пред`явленому обвинуваченні визнали кожний повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорювали, щиро розкаювались в скоєних кримінальних правопорушеннях, просили суд суворо не карати, вказуючи що зробили для себе висновки, запевняючи суд про недопущення більше такого, просили суд застосувати відносно них Закон України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 р., та повідомили про свою обізнаність щодо наслідків застосування такого закону .

Представник потерпілого Кредитної спілки Гарантія Кредит у судове засідання не прибув, згідно адресованої письмової заяви до суду просить проводити судовий розгляд кримінального провадження без участі представника, фактичних обставин кримінального провадження не оспорюють.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які їх характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміється всіма обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю доказаними, і їх умисні дії необхідно кваліфікувати :

Обвинуваченої ОСОБА_4 : за ч.4 ст.358 КК України, як використання підроблених документів, а саме використання завідомо підроблених документів; за ч.1 ст.190 КК України, як шахрайство, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману ;

Обвинуваченої ОСОБА_5 : за ч.4 ст.358 КК України, як використання підроблених документів, а саме використання завідомо підроблених документів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є: за ч.1 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України злочинами невеликої тяжкості, особу винної та її позицію до вчиненого, яка вчинила умисні злочини, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.159), згідно довідки психоневрологічного відділення Прилуцької ЦМЛ на обліку у психіатра не перебуває (а. п. 155), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру на обліку не перебуває ( а. п. 157), раніше не судимої ( а. п. 153), не працюючої, заміжньої, і вважає за можливе призначити їй покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів за правилами ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, а саме призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді обмеження волі, однак суд вважає можливим звільнити обвинувачену від відбування покарання на підставі п. є ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 р., оскільки обвинувачена є особою, яка на день набрання чинності цим Законом має батька, який досяг 70 річного віку, а п. є ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році визначено, Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70 річного віку, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей ; ОСОБА_4 ж вчинила злочини які відносяться відповідно до ст.12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості, та за відсутності підстав до кого амністія не застосовується передбачених ст.8 Закону України Про амністію у 2014 році, а тому на обвинувачену поширюється п. є ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 р.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є: за ч.4 ст. 358 КК України злочином невеликої тяжкості, особу винної та її позицію до вчиненого, молодої віком, яка вчинила умисний злочини, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.176), згідно довідки психоневрологічного відділення Прилуцької ЦМЛ на обліку у психіатра не перебуває (а. п.173), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру на обліку не перебуває (а. п. 175), раніше не судимої ( а. п. 170), перебуває у відпустці по догляду за дочкою - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дитиною трирічного віку, (а.п.171) і вважає за можливе призначити їй покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу, однак суд вважає можливим звільнити обвинувачену від відбування покарання на підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 р., оскільки обвинувачена є особою, не позбавлена батьківських прав, яка на день набрання чинності цим Законом має дитину якій не виповнилося 18 років, а п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році визначено, Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років; ОСОБА_5 ж вчинила злочин який відноситься відповідно до ст.12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості, та за відсутності підстав до кого амністія не застосовується передбачених ст.8 Закону України Про амністію у 2014 році, а тому на обвинувачену поширюється п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 р.

По матеріалам кримінального провадження цивільний позов не заявлявся .

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні .

Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України і призначити їй покарання :

- по ч.1 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі ;

- по ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі ;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити засудженій ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі

На підставі п. є ст.1,14 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 р., звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирати.

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.358 КК України і призначити їй покарання у виді тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. в користь держави ;

На підставі п. в ст.1,14 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 р., звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:
Кредитну справу ОСОБА_4 по кредитному договору №67 П від 22.01.2014 року, що знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження ( а.п.73) залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженим, прокурору .

Суддя ОСОБА_7