АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/677/2012 Номер провадження 11/1690/677/2012Головуючий у 1-й інстанції Савченко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.З ст. 185 КК Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Лісіченко Л.М., суддів: Денисенко Л.М., Харлан Н.М. з участю прокурора - Попок О.В. захисника - адвоката ОСОБА_2 засудженого - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 02 листопада 2011 року.

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець смт. Диканька Полтавської області, провулок Кирилова,7, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

· 13.01.2003 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.З ст.185, ч.2 ст.289,69,79 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 03.05.2004 року відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 26.04.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 67 місяців 23 дні;

· 04.03.2005 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.З ст. 1 85,71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

· 28.09.2005 року Київським районним судом м. Полтава за ч.З ст. 185, 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання визначено - 4 роки 6 місяців;

· 06.112.2007 року Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ст.391,71 КК України на 1 рік 11 місяців позбавлення волі, звільненого 12.05.2009 року по відбуттю покарання;

- 04.1 1.2010 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.2,3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі,

засуджено за ч.З ст. 1 85 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із врахуванням вироку Диканського районного суду Полтавської області від 04.11.2010 року у виді 5 років позбавлення волі.

За вироком суду, 16 червня 2010 року, приблизно о 15 год., ОСОБА_3, шляхом пошкодження даху балкону квартири №17, що по вул. Фрунзе,12 в м. Полтава, проник всередину, звідки викрав системний блок «АМБ» вартістю 1800 грн., акустичну систему із саббуфером «Sanuso» вартістю 200 грн., ЖК телевізор «Samsung» вартістю 2880 грн., монітор «Asus» вартістю 700 грн. та інше майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5, завдавши йому збитку на загальну суму 13 204 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок щодо нього скасувати як незаконний, а кримінальну справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Вказує, що злочину не вчиняв, а оговорив себе під моральним та фізичним тиском працівників міліції.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи апелянта - засудженого ОСОБА_3 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_2, які апеляцію підтримали і просили вирок суду скасувати з підстав, у ній наведених, міркування прокурора про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду без зміни як законного і обґрунтованого, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово засудженого, приходить до висновку, що його апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст. 185 КК України підтверджені сукупністю доказів, зібраних у справі, правильно оцінених та обґрунтовано покладених судом в основу вироку.

Так, потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт викрадення у нього майна в день і час та за обставин, викладених вище, а також заподіяння йому збитків на суму 13204 грн. При цьому він зазначив, що в час, коли було скоєно крадіжку, він з сімєю відпочивав за межами м. Полтава і про скоєння злочину узнав від працівників міліції, які повідомили йому про це по телефону. Після повернення він виявив крадіжку з квартири вказаних в обвинувальному висновку речей. В ході розслідування справи більшу частину вкраденого йому було повернуто, тому претензій матеріального характеру до підсудного він не має.

Аналогічні показання в суді дала свідок ОСОБА_6, дружина потерпілого.

Свідок ОСОБА_7, племінник потерпілого, показав, що 17 червня 2010 року, в обідній час, йому на мобільний телефон зателефонував потерпілий, який в той час відпочивав в м. Одесі зі своєю сімєю, повідомив, що з його квартири скоєно крадіжку і попросив піти побути присутнім при її огляді працівниками міліції. Прибувши на квартиру, він побачив, що двері на балкон були відчинені, стеля балкону була пошкоджена, в ній був зроблений отвір, речі в квартирі розкидані. З квартири було викрадено телевізор, компютер та інше майно. В його присутності працівники міліції провели огляд місця події та склали протокол про це.

Із показань свідка ОСОБА_8, які вона дала в суді, вбачається, що 16 червня 2010 року до неї додому прийшов її співмешканець ОСОБА_3, який приніс з собою два наручних годинники «Tissot», тюнер «Maxytec», телевізор «Samsung», два браслети та хрестик з білого металу, два фотоапарати «Olympus» та інше майно. Про те, що воно крадене вона не знала, а він не говорив. 23 червня 2011 року принесені підсудним речі були вилучені працівниками міліції.

Під час огляду її квартири 23 червня 2010 року було виявлено та вилучено: телевізор «Самсунг», стаціонарний телефон «ЕСПО», пульт до телевізора «Самсунг», фотоапарат «Олімпус», браслет тракового сплетіння білого кольору, двійний браслет з тракового плетіння, годинник «Пульсар», орден Великої Вітчизняної війни № 986797, хрестик з розпяттям темного кольору, футляр синього кольору та каміння сваровські(т. 1 а. с. 26-29).

Відповідно до протоколу огляду від 24 червня 2010 року ОСОБА_8 добровільно видала працівникам міліції ЖК телевізор «Samsung», системний блок «АМД», акустичну систему із саббуфером, диск та книжку «Asus», які в день їх викрадення приніс їй підсудний та залишив у неї(т. 1 а. с. 22).

З показань свідка ОСОБА_9 убачається, що 20 червня 2010 року йому зателефонував ОСОБА_4 та запропонував купити у нього речі, які він збуває тому, що змінює місце проживання. Приїхавши до вказаного останнім будинку, він купив у нього ЖК телевізор «Samsung», системний блок та саббуфер з колонками, заплативши за це 2100 гри. Вказані речі він добровільно видав працівникам міліції (т. 1 а. с.21,57).

Допитана в суді свідок ОСОБА_10, приймальник ювелірних виробів ломбарду «Статус» підтвердила, що в один із днів червня 2011 року в ломбард прийшов громадянин, який надав паспорт на прізвище засудженого та здав золоті вироби. Зовнішності цієї особи вона не памятає. Приблизно через два тижні прийшов ще хтось з паспортом на імя підсудного і продовжив термін отримання кредиту. Чи був це підсудний, вона не памятає. Ще через тиждень після цього працівники міліції вилучили золоті вироби, які були здані особою на прізвище підсудного.

Згідно показань свідка ОСОБА_11, працівниці ломбарду «Донкредит», 25 червня 2010 року в ломбард приходив громадянин, який надав паспорт ОСОБА_4 та зробив перезаставу золотих прикрас у вигляді: кільця, хрестика з розпяттям, двох сережок (т. 1 а. с. 131-132).

Відповідно до протоколів оглядів квартири потерпілого та даху будинку, в якому він проживає від 17.06.2010 року встановлено факт проникнення в квартиру та вчинення крадіжки майна.

Обставини проникнення в квартиру повністю узгоджуються з показаннями ОСОБА_3, які він давав в ході досудового слідства по справі(т. 1 а. с. 10-14, 16-18).

Висновками судово-товарознавчих експертиз № КС 10230647 від 20 жовтня 2010 року (т. 1 а. с. 71-86) та № 1/24684 від 20 жовтня 2010 року (т. 1 а. с. 91-111) встановлена вартість викрадених речей у потерпілого ОСОБА_5

Відповідно до протоколу огляду від 29 червня 2010 року в ОСОБА_3 було вилучено чеки та договір № 461 від 25 червня 2010 року ломбарду «Статус», договір № 068935 від 25 червня 2010 року ломбарду «Донкредит». (т. 1 а. с. 30-34)

В ході виїмки, проведеної в ломбарді «Статус» 1 липня 2010 року, вилучено каблучку, жіночу обручку, жіночу каблучку у вигляді серця, ланцюжок з жовтого металу, підвіску кулон у вигляді зірки, дві сережки у вигляді кільця, дві сережки у вигляді гаку та дві сережки у вигляді бантів (том 1 а. с. 42-43).

В цей же день під час виїмки в ломбарді «Донкредит» вилучено каблучку чоловічу з каменем зеленого кольору, жіночі сережки у вигляді гаку, хрестик з розпяттям (том 1 а. с. 42-43).

У своїй апеляції ОСОБА_4 вказує, що під час судового розгляду працівник ломбарду його не впізнала, як особу, що здавала речі за його паспортом.

Однак, такі його твердження спростовуються протоколом огляду, в ході якого у ОСОБА_4 були вилучені чеки та договори з ломбарду, за якими викрадені речі потерпілого були здані на комісію, і цю обставину засуджений не заперечує.

З матеріалів справи убачається, що на досудовому слідстві ОСОБА_4 визнавав себе винуватим у скоєнні крадіжки, давав визнавальні показання, в тому числі і власноруч, але під час судового розгляду їх змінив, пояснюючи, що злочин не вчиняв, а оговорив себе під тиском незаконних дій працівників міліції.

Суд першої інстанції критично віднісся до його показань про непричетність до скоєння злочину, визнавши їх способом захисту, виходячи з їх логічності та послідовності, відповідності іншим доказам по справі та узгодженості з ними, і колегія суддів вважає такі висновки суду обґрунтованими.

Заява ОСОБА_4 про застосування до нього недозволених методів слідства перевірялась за дорученням суду прокуратурою Октябрського району м. Полтава і постановою від 06.12.201 1 року відмовлено в порушення кримінальної справи за ст.ст. 127, 365, 373 КК України. Вказана постанова засудженим не оскаржена.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст. 185 КК України і його дії кваліфіковані правильно.

Твердження в апеляції засудженого про порушення його права на захист у зв'язку з відмовою призначити громадського захисника спростовуються матеріалами кримінальної справи, згідно з якими постановою від 04.07.2011 року ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Зваврадашвілі) ОСОБА_12 - його дружину було призначено захисником ОСОБА_3 (а.с.1 7 т.2)

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_3 суд виходив з вимог ст.65 КК України, урахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, який неодноразово судимий, проте позитивно характеризується, частково відшкодував завдані збитки, та визначив мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.З ст. 185 КК України.

Обґрунтовано на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за попереднім вироком Диканського районного суду Полтавської області від 4 листопада 2010 року, яке колегія суддів вважає достатнім і справедливим, тому підстав для його помякшення не убачається.

З огляду наведеного апеляцію засудженого слід залишити без задоволення.

Разом з тим, доводи засудженого ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду справи про допущену помилку у вступній частині вироку, де в анкетних даних суд помилково вказав, що ОСОБА_3 неодружений колегія суддів вважає слушними.

На підставі ст.365 КПК України в ревізійному порядку вступну частину вироку слід уточнити, вказавши, що ОСОБА_3 одружений.

В іншій частині вирок суду слід залишити без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ОСОБА_3 залишити без задоволення.

На підставі ст.365 КПК України в ревізійному порядку вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 02 листопада 2011 року щодо ОСОБА_3 уточнити, вказавши у вступній частині що він одружений.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_1 ОСОБА_14