Справа № 244/2664/13-к
Провадження 1-кп/244/146/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2013 року м. Сніжне Донецької області

Сніжнянський міський суд Донецької
області

в складі:

головуючої судді
Варнавської Л.О.

при секретарі
Нечипоренко Л.І., Сухоненко О.О.

з участю:

прокурора
Панащука А.Я., Очередька Д.О.,

потерпілих
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження №
0000304 відносно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в селі
Покровське Артемівського району
Донецької області, громадянина
України, українця, освіта – середня, не
працюючого, не одруженого, раніше не
судимого, на утриманні має малолітню
дитину, зареєстрованого і
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, та

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився в місті
Сніжне Донецької області, громадянин
України, українець, освіта – середня
технічна, не працює, одружений, на
утриманні має малолітню дитину, згідно
ст. 89 КК України не судимий,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
постійно проживає, без реєстрації, за
адресою: АДРЕСА_3,

обвинувачених у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2012 року, приблизно о 02 годині,
ОСОБА_5, спільно із особою, матеріали у
відношенні якого виділені в окреме
провадження, перебував в приміщенні
закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8»,
розташованої за адресою: АДРЕСА_4, яка
належить суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі (СПДФО) -
громадянці ОСОБА_6, де ОСОБА_5, діючи
умисно, з хуліганських мотивів, спільно
із особою, матеріали у відношенні
якого виділені в окреме провадження,
тобто, групою осіб, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, реально
усвідомлюючи, що вони знаходяться в
громадському місці, в присутності
сторонніх осіб, діючи узгоджено між
собою, тобто, групою осіб, а також, з
особливою зухвалістю, з метою надання
активного опору громадянам, які
припиняли їх хуліганські дії, із
застосуванням значної фізичної сили,
влаштували бійку з охоронцями
закусочної - громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_1
і ОСОБА_3, в ході якої, умисно стали
наносити останнім удари руками в
голову та по іншим частинам тіла,
результаті чого, від спільних
протиправних дій ОСОБА_5 та особи,
матеріали у відношенні якого виділені
в окреме провадження, потерпілим
ОСОБА_3 і ОСОБА_7 було завдано фізичного
болю.

Таким чином, в результаті спільних
хуліганських протиправних дій ОСОБА_5
та особи, матеріали у відношенні якого
виділені в окреме провадження, які
діяли узгоджено між собою, тобто,
групою осіб, був грубо порушений
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства; що
супроводжувалося особливою
зухвалістю, яка виразилася в умисному
заподіянні потерпілим ОСОБА_7 і ОСОБА_3 -
фізичного болю та були пов'язані з
наданням опору громадянам, які
припиняли їх хуліганські дії.

Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в
судовому засіданні не визнав себе
винуватим у пред`явленому
обвинуваченні у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України.
Показав, що ніччю 16.12.2012 року він разом з
ОСОБА_4 приїхав до закусочної
«ІНФОРМАЦІЯ_8» за проханням ОСОБА_8. О
3.30 год. він намагався пройти до
танцювальної зали, але охоронець його
не впускав, вимагав оплати за вхід 70
грн., ОСОБА_5 пояснив, що хоче лише
забрати товариша і вийде, але охоронець
не впускав. Після його відмови платити,
охоронець відштовхнув його та
виразився на його адресу нецензурною
лайкою на що він, ОСОБА_5, охоронця
також відштовхнув. Після чого підійшов
другий охоронець та вдарив його без
причини. Після того з кімнати де палять
вибігли інші незнайомі йому хлопці,
близько 10 осіб та почалася бійка. Його
били ці незнайомі хлопці, він
оборонявся. Скло почали вибивати з боку
танцювальної зали невідомі йому особи,
після того як вимкнули світло. Він
майна не шкодив. Після того, як конфлікт
припинився, приїхали працівники
міліції разом з якими були оглянуті
пошкодження, але була лише пошкоджено
скло, інших пошкоджень не було.
Конфлікт тривав не більше 20 хвилин.

Не зважаючи не невизнання своєї
провини ОСОБА_5, його винність в об'ємі
зазначеному у вироці підтверджується
зібраними та дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що
16.12.2012 року він разом із ОСОБА_5 та
ОСОБА_8 знаходився в закусочній
«ІНФОРМАЦІЯ_8». Виходячи із закусочної
побачив в коридорі ОСОБА_5 на якого
напали 2-3 охоронці, він розбороняв
бійку, щоб не били ОСОБА_5.

Потерпілий ОСОБА_1 в суді повідомив, що
16.12.2012 року він працював охоронцем в
клубі «ІНФОРМАЦІЯ_8», близько 2-3 години
ночі ОСОБА_5 підійшов до охоронця
ОСОБА_7 та забажав зайти до клубу. На
пропозицію ОСОБА_7 заплатити, ОСОБА_5
почав хвататися за ручку вхідних
дверей. Після чого, він разом з ОСОБА_3
підійшли до ОСОБА_5. В цей же час разом з
ОСОБА_5 знаходився ОСОБА_8. ОСОБА_8
вдарив його по руці, внаслідок чого він
впав та не міг піднятися 10-15 хвилин.
Внаслідок цього удару йому був
спричинений вивих лівого плеча. ОСОБА_4
підійшов до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пізніше,
вже під час бійки. До того часу як якого
вдарили, скло не розбивалось.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 16 грудня
2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 забажали зайти
до танцювальної зали. ОСОБА_7 сказав, що
необхідно заплатити та зняти верхній
одяг. Але хлопці почали хвататися за
ручку дверей, ОСОБА_7 не впускав їх,
після чого ОСОБА_5 перший наніс удар
ОСОБА_7 в обличчя та почалася бійка.
ОСОБА_5 наносив удари руками також і
йому по тілу. ОСОБА_4 підійшов пізніше,
коли ОСОБА_5 відтягнули від охоронців,
ОСОБА_4 прижав його (ОСОБА_3) до стіни,
але через деяких час відпустив та почав
рознімати тих, хто бився. Потім
почалася бійка з іншими незнайомими
хлопцями. Конфлікт з ОСОБА_5 та ОСОБА_4
тривав близько 15 секунд. Чому розбилось
скло не знає.

Потерпіла ОСОБА_2 допитана в судовому
засіданні пояснила, що 17.12.2012 року
прийшла на закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8» та
побачила, що пошкоджені вхідні двері,
та двері до приміщення клубу, на
гардеробі побитий пластик. Нею
заявлений цивільний позов, який вона
підтримує.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що в
грудні 2012 року вона працювала
гардеробницею у клубі «ІНФОРМАЦІЯ_8».
Бачила двох хлопців, один з яких, його
ім'я їй невідоме, серед присутніх в залі
його не впізнала, розпочав конфлікт з
охоронцем. Цей, незнайомий їй хлопець
хватався за ручку дверей, які ведуть до
танцювальної зали, після чого придавив
рукою ОСОБА_7 и розпочалась бійка. Як в
цей конфлікт втрутилися ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, не знає. Після конфлікту
розбилося скло та дзеркало, яке висіло
на гардеробі. Але хто та як їх розбив не
знає.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що взимку
2012 року у клубі «ІНФОРМАЦІЯ_8» бачив
ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Він не бачив хто кому
наносив удари, але чув як розбилось
скло, в цей момент ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були
далеко від скла та не могли його
розбити.

Свідок ОСОБА_11 допитана в судовому
засіданні пояснила, що є матір'ю ОСОБА_8,
про обставини хуліганських дій в
закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_8» їй відомо від
працівників міліції, місцезнаходження
її сина зараз їй не відоме.

Свідок ОСОБА_12 допитана в судовому
засіданні за клопотанням прокурора,
пояснила, що про обставини
хуліганських дій 16 грудня 2012 року їй
нічого невідомо, оскільки в цей день
вона не працювала в закусочній
«ІНФОРМАЦІЯ_8».

В судовому засіданні були досліджені
письмові матеріали.

Згідно висновків №102, 159
судово-медичної експертизи у ОСОБА_1
виявлений закритий вивих лівого плеча,
який утворився від дії тупого предмета
та відноситься до ушкоджень середнього
ступеню тяжкості. Цей вивих міг
утворитися при обставинах на які
вказав потерпілий ОСОБА_1 в ході
проведення слідчого експерименту з
його участю від 19.04.2013 року.

19.04.2013 року був проведений слідчий
експеримент, під час якого потерпілий
ОСОБА_1 описав та показав на місці
події, як були йому спричинені тілесні
ушкодження. Відомості, зазначені в
протоколі проведення слідчого
експерименту відповідають показанням
потерпілого, які були надані під час
судового розгляду.

Під час проведення слідчого
експерименту 19.04.2013 року з потерпілим
ОСОБА_3, останній описав та показав на
місці події, як ОСОБА_5 наніс удар в
обличчя ОСОБА_7», також показав який
склопакет, дзеркало та пластик був
розбитий під час хуліганських дій
Відомості, зазначені в протоколі
проведення слідчого експерименту
відповідають показанням потерпілого,
які були надані під час судового
розгляду.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації
дій обвинуваченого ОСОБА_5, суд вважає,
що органами досудового розслідування
правильно кваліфіковані його дії за ч. 3
ст. 296 КК України, оскільки своїми діями
він вчинив хуліганство, тобто, грубе
порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалося особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб, та
пов'язане з опором громадянам, які
припиняли хуліганські дії.

Органом досудового розслідування
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він,
спільно із особою, матеріали у
відношенні якого виділені в окреме
провадження, в приміщенні закусочної
«ІНФОРМАЦІЯ_8», розташованої за
адресою: АДРЕСА_4, де діючи умисно, з
хуліганських мотивів, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, реально
усвідомлюючи, що знаходяться в
громадському місці, в присутності
сторонніх осіб, ігноруючи зазначені
явні стримуючі фактори навколишнього
оточення, а також, бажаючи протиправним
способом протиставити себе іншим
громадянам і звернути на себе увагу
оточуючих осіб, в грубій, непристойній
формі, безпричинно, голосно і зухвало,
стали висловлюватися на адресу раніше
незнайомих - громадян ОСОБА_7, ОСОБА_1 і
ОСОБА_3, які працюють охоронцями
вказаної вище закусочної
«ІНФОРМАЦІЯ_8», і які, в зазначений час,
перебували на робочому місці при
виконанні своїх посадових обов'язків,
нецензурною лайкою, цим самим,
принижуючи їх людську гідність, при
цьому, на законні вимоги охоронців і
присутніх у вказаному місці громадян,
припинити хуліганські дії, не
реагували.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в
тому, що в результаті спільних
протиправних хуліганських дій ОСОБА_5,
та особи, матеріали у відношенні якого
виділені в окреме провадження, які
супроводжувалися особливою
зухвалістю, умисними протиправними
діями останніх, було умисно пошкоджено
майно, яке належить на праві власності
СПДФО - громадянці ОСОБА_6, а саме: були
розбиті, і таким чином, повністю
приведені в непридатність: скло
вхідної металево-пластикової двері до
закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8», вартістю 5421
гривень; скло вхідної
металево-пластикової двері до
приміщення дискотеки закусочної
«ІНФОРМАЦІЯ_8», вартістю 2949 гривень, а
також, була приведена в непридатність
пластикова стіна до приміщення
гардеробу закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8»,
загальною площею 20,3 квадратних метра,
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт якої, становить 771 гривня 40
копійок, в результаті чого, потерпілій
ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди
на загальну суму 9141 гривня 40
копійок.

Але суд, вважає, що в судовому засіданні
не знайшло свого підтвердження
обвинувачення в цій частині, оскільки
допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_5 не визнав, що він
виражався нецензурною лайкою на адресу
ОСОБА_7, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 Потерпілі
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 також в судовому
засіданні не підтвердили, що ОСОБА_5
висловлювався на їх бік нецензурною
лайкою. Вони в своїх показаннях
зазначали, що ОСОБА_5 наносив удари, але
не вказували на те, що ОСОБА_5
висловлювався на їх адресу нецензурною
лайкою, принижуючи їх людську гідність,
при цьому, на законні вимоги охоронців
і присутніх у вказаному місці громадян,
припинити хуліганські дії, не реагував.
При вирішенні питання щодо визнання
ОСОБА_5 винуватим у спричиненні
матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6,
суд врахував показання обвинувачених
ОСОБА_5 та ОСОБА_4, потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9.
Кожний з цих очевидців подій, що
відбулися 16.12.2012 року приблизно о 02
годині в приміщенні закусочної
«ІНФОРМАЦІЯ_8», розташованої за
адресою: АДРЕСА_4, не пояснив, як, за яких
обставин та коли були приведені в
непридатність: скло вхідної
металево-пластикової двері до
закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8»; скло вхідної
металево-пластикової двері до
приміщення дискотеки закусочної
«ІНФОРМАЦІЯ_8», а також, пластикова
стіна до приміщення гардеробу
закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8», загальною
площею 20,3 квадратних метра. Кожний з
вище перелічених осіб зазначали різні
обставини виникнення цих пошкоджень,
при цьому конкретно вказати точний
момент їх виникнення ніхто не зміг. Але
в той же час і обвинувачені ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 і потерпілий ОСОБА_3, і свідки
ОСОБА_10 та ОСОБА_9, зазначали, що після
конфлікту між охоронцями та ОСОБА_5,
була бійка між іншими незнайомими
людьми.

Інших доказів на підтвердження
обвинувачення в цій частині, сторона
обвинувачення не надала.

Також, в судовому засіданні не знайшло
свого не підтвердження обвинувачення
ОСОБА_5 в тому, що його хуліганські дії
не припинялися протягом тривалого часу
- приблизно протягом 1 години 30 хвилин,
при цьому, був грубо порушений
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства на вказаний
період часу; супроводжувалися
особливою зухвалістю, яка виразилася в
умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_6
майнової шкоди. Оскільки обвинувачення
в цій частині спростовується
показаннями потерпілого ОСОБА_1 і
ОСОБА_3, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9,
обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які
зазначали, що громадський порядок був
порушений 2-20 хвилин, а хуліганські дії
ОСОБА_5 тривали 15 секунд.

В судове засідання потерпілою ОСОБА_2
був наданий відеозапис на СД-диску, в
якості доказу, де з її слів, зафіксовані
хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Але
суд визнає цей відеозапис недопустимим
доказом вини обвинуваченого ОСОБА_5
виходячи з наступного. Згідно приписів
ст.. 290 КПК України на стадії досудового
розслідування сторони кримінального
провадження (потерпілий є стороною
обвинувачення згідно ст.. 3 КПК України)
зобов'язані здійснювати відкриття одне
одній додаткових матеріалів, отриманих
під час досудового розслідування та до
або під час судового розгляду. Якщо
сторона кримінального провадження не
здійснить відкриття матеріалів
відповідно до положень ст.. 290 КПК
України, суд не має права допустити
відомості, що містяться в них, як
докази. Як встановлено в судовому
засіданні відеозапис, на який
посилається потерпіла, існував на час
проведення досудового слідства,
підготовчого судового засідання, але
потерпілою він не був відкритий
обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4, не було
надано змогу з ним ознайомитись, а
відповідно, обвинувачені не могли
здійснити своє право на захист.

В той же час, суд вважає, що цей
відеозапис повинний бути врахований,
як доказ невинуватості обвинуваченого
ОСОБА_5 в частині пред'явленого йому
обвинувачення в спричиненні
матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_2.
Цей відеозапис був оглянутий в
судовому засіданні, сторони
кримінального провадження не
заперечували, що це відеозапис
описуваних подій, обвинувачені
впізнали себе на ньому. Згідно цього
відеозапису, після припинення
конфлікту між охоронцями та ОСОБА_5, в
тому ж місті через декілька секунд мала
місце бійка між іншими невстановленими
громадянами. Місце розміщення цих
громадян, їх дії під час бійки дають
підстави суду припускати, що зазначене
майно було пошкоджено саме під час цієї
бійки між невстановленими громадянами,
а не під час хуліганських дій ОСОБА_5

Органом досудового розслідування
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він
під час бійки з охоронцями закусочної -
громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_1 і ОСОБА_3,
умисно наносив останнім удари ногами в
голову та по іншим частинам тіла,
результаті чого, від спільних
протиправних дій ОСОБА_5 та особи,
матеріали у відношенні якого виділені
в окреме провадження, потерпілим
ОСОБА_3 і ОСОБА_7 було завдано фізичного
болю. Але в судовому засіданні не
знайшло свого підтвердження
обвинувачення в цій частині, оскільки
ні обвинувачений ОСОБА_5, ні потерпілі
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 не зазначали, що ОСОБА_5
наносив удари ногами. Інших доказів на
підтвердження обвинувачення в цій
частині сторона обвинувачення не
надала.

За зазначених обставин суд приходить
до висновку, про необхідність визнати
цю частину обвинувачення у відношенні
ОСОБА_5 необґрунтованою.

Органом досудового розслідування
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 16
грудня 2012 року, приблизно о 02 годині,
спільно зі своїми знайомими -
громадянами ОСОБА_8 і ОСОБА_5, перебував
в приміщенні закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8»,
розташованої за адресою: АДРЕСА_4, яка
належить суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі (СПДФО) -
громадянці ОСОБА_6, де діючи умисно, з
хуліганських мотивів, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, реально
усвідомлюючи, що знаходяться в
громадському місці, в присутності
сторонніх осіб, ігноруючи зазначені
явні стримуючі фактори навколишнього
оточення, а також, бажаючи протиправним
способом протиставити себе іншим
громадянам і звернути на себе увагу
оточуючих осіб, в грубій, непристойній
формі, безпричинно, голосно і зухвало,
стали висловлюватися на адресу раніше
незнайомих - громадян ОСОБА_7, ОСОБА_1 і
ОСОБА_3, які працюють охоронцями
вказаної вище закусочної
«ІНФОРМАЦІЯ_8», і які, в зазначений час,
перебували на робочому місці при
виконанні своїх посадових обов'язків,
нецензурною лайкою, цим самим,
принижуючи їх людську гідність, при
цьому, на законні вимоги охоронців і
присутніх у вказаному місці громадян,
припинити хуліганські дії, не
реагували, після чого, ОСОБА_4, діючи
умисно, з хуліганських мотивів, спільно
із ОСОБА_8 і ОСОБА_5, тобто, групою осіб,
грубо порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства,
реально усвідомлюючи, що вони
знаходяться в громадському місці, в
присутності сторонніх осіб, діючи
узгоджено між собою, тобто, групою осіб,
а також, з особливою зухвалістю, з метою
надання активного опору громадянам,
які припиняли їх хуліганські дії, із
застосуванням значної фізичної сили,
ОСОБА_4, спільно із ОСОБА_8 і ОСОБА_5,
тобто, групою осіб, влаштували бійку з
охоронцями закусочної - громадянами
ОСОБА_7, ОСОБА_1 і ОСОБА_3, в ході якої,
умисно стали наносити останнім удари
руками і ногами в голову та по іншим
частинам тіла, результаті чого, від
спільних протиправних дій ОСОБА_4,
ОСОБА_8 і ОСОБА_5, потерпілим ОСОБА_3 і
ОСОБА_7 Є.В. було завдано фізичного
болю. Крім того, в результаті спільних
протиправних хуліганських дій ОСОБА_4,
ОСОБА_8 і ОСОБА_5, які супроводжувалися
особливою зухвалістю, умисними
протиправними діями останніх, було
умисно пошкоджено майно, яке належить
на праві власності СПДФО - громадянці
ОСОБА_6, а саме: були розбиті, і таким
чином, повністю приведені в
непридатність:

- скло вхідної металево-пластикової
двері до закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8»,
вартістю 5421 гривень;

- скло вхідної металево-пластикової
двері до приміщення дискотеки
закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8», вартістю 2949
гривень, а також, була приведена в
непридатність пластикова стіна до
приміщення гардеробу закусочної
«ІНФОРМАЦІЯ_8», загальною площею 20,3
квадратних метра, вартість
ремонтно-відновлювальних робіт якої,
становить 771 гривня 40 копійок, в
результаті чого, потерпілій ОСОБА_6
було завдано матеріальної шкоди на
загальну суму 9141 гривня 40 копійок.
Таким чином, спільні хуліганські
протиправні дії ОСОБА_4, ОСОБА_5 і
ОСОБА_8, які діяли узгоджено між собою,
тобто, групою осіб, не припинялися
протягом тривалого часу - приблизно
протягом 1 години 30 хвилин, при цьому,
був грубо порушений громадський
порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства на вказаний період часу;
супроводжувалися особливою
зухвалістю, яка виразилася в умисному
заподіянні потерпілій ОСОБА_6 майнової
шкоди, а також, яка виразилася в
умисному заподіянні потерпілим ОСОБА_7
і ОСОБА_3 - фізичного болю, а потерпілому
ОСОБА_1 - тілесних ушкоджень, та були
пов'язані з наданням опору громадянам,
які припиняли їх хуліганські дії.

Таким чином, ОСОБА_4
обвинувачується в тому, що він своїми
умисними протиправними діями скоїв
кримінальне правопорушення проти
громадського порядку, передбачене ст.
296 ч.3 КК України - хуліганство, тобто,
грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалося особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб, та
пов'язане з опором громадянам, які
припиняли хуліганські дії.

Надаючи оцінку зібраним та дослідженим
в суді доказам, суд вважає, що участь
обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні
кримінального правопорушення, яке
передбачено ч.3 ст. 296 КК України не
доведена.

Так, допитаний в суді обвинувачений
ОСОБА_4, пояснив, що 16.12.2012 року він разом
із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знаходився в
закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_8». Виходячи із
закусочної побачив в коридорі ОСОБА_5,
на якого напали 2-3 охоронці, він
розбороняв бійку, щоб не били ОСОБА_5.
Після чого, ОСОБА_8 також втрутився в
конфлікт, але його вдарили
електрошокером. Відключили світло, а
інші незнайомі громадяни із
танцювальної зали вибивали скло. Після
того, як світло ввімкнули, вони разом із
ОСОБА_5 уїхали, а ОСОБА_8 залишився на
«ІНФОРМАЦІЯ_8». Через деякий час
повернулись за проханням ОСОБА_8, який
зателефонував ОСОБА_5, та пояснив, що
його не відпускають працівники
міліції. Повернувшись на
«ІНФОРМАЦІЯ_8», вони з ОСОБА_5 оглянули
пошкодження та побачили, що було
розбито скло.

Сторона обвинувачення, як на докази,
посилається на показання потерпілих
ОСОБА_1 і ОСОБА_3, свідків ОСОБА_12,
ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10, але жоден з цих
потерпілих чи свідків в суді не вказав
на дії ОСОБА_4, які б могли
кваліфікуватися як хуліганські,
навпаки, потерпілий ОСОБА_3 при допиті
зазначив, що ОСОБА_4 допомагав йому
розбороняти тих хто бився. Ні
потерпілі, ні свідки не вказували, що
ОСОБА_4 наносив удари, виражався
нецензурною лайкою, шкодив майно.
Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 зазначали, що
бачили ОСОБА_4 в час та на місці події,
але конкретно ніхто з них не бачив, що
ОСОБА_4 вчиняв хуліганські дії.
Потерпілій ОСОБА_1 також описує
хуліганські дії вчинені ОСОБА_5, а про
хуліганські дії ОСОБА_4 не зазначає.
Найбільш детальні показання щодо
описуваних подій дає потерпілий
ОСОБА_3, і він зазначив, що ОСОБА_4 на
місці події з'явився, вже після того, як
бійку між ОСОБА_5 та охоронцями
припинили, а потім ОСОБА_4 допомагав
йому рознімати інших громадян які
билися вже після припинення
хуліганських дій, при цьому він не
вказував, що сам ОСОБА_4 вчиняв
хуліганські дії.

Суд вважає, що відеозапис, наданий
потерпілою ОСОБА_2 повинний бути
врахований, як доказ невинуватості
обвинуваченого ОСОБА_4. Цей відеозапис
був оглянутий в судовому засіданні,
сторони кримінального провадження не
заперечували, що це відеозапис
описуваних подій, обвинувачені
впізнали себе на ньому. З відеозапису
вбачається, що дійсно, ОСОБА_4 на місці
події з'явився, коли вже відбулася
бійка між ОСОБА_5 та охоронцями,
характер його дій не вказує на вчинення
ним хуліганських дій, навпаки він
розбороняє осіб, які билися.

Інші докази, надані суду стороною
обвинувачення, також не підтверджують
провину обвинуваченого ОСОБА_4 в
пред'явленому йому обвинуваченні за ч.3
ст. 296 КК України.

Згідно ст.. 62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватися на
припущеннях та всі сумніви у
доведеності провини особи
використовуються на його користь.

За відсутності достовірних та
допустимих доказів, суд не має
правових підстав робити висновок про
те, що ОСОБА_4 своїми умисними
протиправними діями скоїв кримінальне
правопорушення проти громадського
порядку, передбачене ст. 296 ч.3 КК
України - хуліганство, тобто, грубе
порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалося особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб, та
пов'язане з опором громадянам, які
припиняли хуліганські дії.

У зв'язку з тим, суд прийшов до висновку
про необхідність визнати ОСОБА_4
невинуватим у пред`явленому
обвинуваченні у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.. 296 ч.3 КК України та
виправдати останнього через
відсутність в його діянні складу
даного кримінального правопорушення.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_5, суд виходить із
загальних принципів призначення
покарання, що передбачені ст. 65 КК
України. Суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення, особу винного.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_5
кримінальне правопорушення є злочином
середньої тяжкості.

ОСОБА_5 є не судимим згідно ст.. 89 КК
України, за місцем проживання
характеризується посередньо. Не
знаходиться на обліку у лікарів
нарколога та психіатра. Має на
утриманні малолітню дитину, 2013 року
народження.

Обтяжуючих та пом'якшуючих покарання
обставин суд не вбачає.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що для виправлення обвинуваченого і
для попередження вчинення нових
кримінальних правопорушень у
майбутньому буде справедливим та
достатнім обрати йому покарання у
вигляді позбавлення волі з іспитовим
строком.

Строк дії запобіжного заходу відносно
ОСОБА_5 у вигляді особистого
зобов`язання - закінчився 21.07.2013 р. та
судом цей строк не продовжувався.
Підстави для обрання запобіжного
заходу відсутні.

По справі заявлений цивільний позов
потерпілою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_8 про солідарне стягнення
матеріальної шкоди 9141,40 грн. за
пошкоджені: двері до закусочної
«ІНФОРМАЦІЯ_8», вартістю 5421 гривень;
вхідні двері до приміщення дискотеки
закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8», вартістю 2949
гривень, стіни до приміщення гардеробу
закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_8», загальною
площею 20,3 квадратних метра, вартість
ремонтно-відновлювальних робіт якої,
становить 771 гривня 40 копійок. Але в
судовому засіданні не встановлено, що
шкода спричинена потерпілій ОСОБА_2
саме діями обвинувачених ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 Суду належних і допустимих
доказів не надано, тому підстави для
задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у
пред`явленому обвинуваченні у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст.
296 КК України у вигляді двох років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_5 від призначеного покарання,
якщо він протягом одного року
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76
КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчій
інспекції про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації
в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не
обирати.

Визнати ОСОБА_4 невинуватим у
пред`явленому обвинуваченні у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Виправдати ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 296 КК
України через відсутність в його
діянні складу даного кримінального
правопорушення.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8 - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Донецької області
через Сніжнянський міський суд
Донецької області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції. Якщо
строк апеляційного оскарження буде
поновлено, вважається, що вирок суду не
набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя Л. О. Варнавська