н/п 1-кп/640/515/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2015 року. Київський районний суд міста Харкова у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000094 за обвинуваченням за ст.186 ч. 1 КК України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимого, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
02.01.2014 року, приблизно о 02:00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №4б розташованого по вул. Героїв Праці в м. Харкові, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи згідно раптово виниклого умислу у кожного з них окремо, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи свої дії, а також те, що вони є явними для оточуючих, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого незаконного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 користуючись фактором раптовості, наніс потерпілому ОСОБА_7 декілька ударів в область обличчя та голови, схопив його та повалив на землю та продовжував утримувати за шию на землі так, щоб потерпілий не міг вирватись. ОСОБА_4 наніс кілька ударів рукою в область ребер справа. В ході цих дій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 почали обшукувати кишені потерпілого та відкрито викрали майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон ТМ «Нокіа-6210» (навігатор), вартістю 300,00 гривень, шкіряний гаманець ТМ «Ferre», вартістю 80,00 гривень, годинник ТМ «CASIO Edifice модель EF 550D-1AVDR, вартістю 587,16 грн. гривень, грошові кошти у розмірі 20 гривень, сім-карту оператора «лайф», яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, на загальну суму 987 гривень 16 копійок., після чого, з місця злочину зникли, ввернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, розкаявся та суду пояснив, що 2 січня 2014 року разом із ОСОБА_5 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживав спиртні напої. Потім він помітив, що виникла бійка та прийняв в ній участь. Віг вдарив потерпілого ОСОБА_7 два рази кулаком руки по тулубу , а потім з ОСОБА_8 обшукав кармани одягу потерпілого. З карманів забрали мобільний телефон «Нокіа», гаманець із готівкою в сумі приблизно 20 гривень, годинник. Всі речі потім продали й використали на власні потреби.

Суд розглянув справу виключно лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, тобто відповідно до положень ст. 337 КПК України.

Судом взято до уваги, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за вчинення цього злочину засуджені вироками Київського районного суду м. Харкова від 01.10.2014 р. та 02.03.2015 р. відповідно.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин часу, місця, способу, форми вини, наслідків дій та розміру збитків, які заподіянні внаслідок злочину, оскільки сторонами такі обставини визнані й не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції. Судом учасникам провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді арешту, яке є необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у межах, установлених у санкції ч. 1 ст.186 КК України, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Суд враховує, що інкримінований злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, визнав свою провину та у скоєному розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.

В стадії досудового слідства та під час підготовчого судового засідання стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи , що ОСОБА_4 засуджений до покарання ,яке слід відбувати реально підстави для зміни або скасування запобіжного заходу відсутні.

У судовому засіданні цивільний позов не заявлений. Долю речових доказів вирішено вироком суду від 01.10.2014 року. Згідно обвинувального акту витрати на залучення експерта становлять 245 грн., проте стороною обвинувачення суду не надані докази щодо таких витрат, тому немає підстав для їх стягнення з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 1 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України у виді арешту на строк п`ять місяців.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 7 липня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення. Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. У разі відсутності учасника судового провадження під час проголошення вироку його копію не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати цій особі.

Суддя ОСОБА_1 06.08.2015