Справа № 11-742/ 2007 року
Головуючий в 1-й інстанції Бондар О.О.
Категорія ст.ст. 121 ч.2,
296 ч. 3 КК України Доповідач Лінник
І М ' Я М У К Р А Ї Н И
9 січня 2008 року колегія
суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
Головуючого -судді Шершуна В.В., суддів Лінника П.О.,
участю прокурора Бантюка І.М.,
розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на
вирок Волочиського районного суду від 19
жовтня 2007 року.

Цим
вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Безсали Лохвицького району
Полтавської області, жителя с. Вигода
Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх
дітей, військовозобов'язаного, раніше
не судимого:

засуджено:

- за ч.2 ст. 121
КК України на 8 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 296
КК України на 4 роки позбавлення волі, а згідно ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно на
8 років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_1 залишена
попередня, утримання його під вартою.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт. Сівашське Ново Троїцького
району Херсонської області, жителя с.
Маначин Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина
України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого,
військовозобов'язаного, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч.2 ст. 121
КК України на 8 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 296
КК України на 4 роки позбавлення волі, а згідно ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно на
8 років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_2 залишена
попередня, утримання його під вартою.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя смт. ОСОБА_2о-Франкове
Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з
неповною середньою освітою, не одруженого, невійськовозобов'язаного, раніше не
судимого,

засуджено:

- за ч.2 ст. 121
КК України на 8 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 296
КК України на 4 роки позбавлення волі, а згідно ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно на
8 років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 залишена
попередня, утримання його під вартою.

Строк відбування покарання засудженим рахується: ОСОБА_1 з 19.10.2007
року, зараховано йому у такий строк час перебування його під вартою з 2.01. по
18.10.2007 року включно; ОСОБА_2 з 19.10.2007 року, зараховано йому у такий
строк час перебування його під вартою з
2.01. по 18.10.2007 року включно; ОСОБА_3 з 19.10.2007 року, зарахувавши йому у такий строк час
перебування його під вартою з 2.01. по 18.10.2007 року включно.

Стягнуто з засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 солідарно 20
тис. гривень моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
шкоди залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково та стягнуто
на її користь із засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно одну тисячу
гривень, а позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди залишено без
розгляду.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь потерпілого ОСОБА_7 одну тисячу гривень моральної шкоди. Цивільний
позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди залишений без розгляду.

Доля
речових доказів вирішена у відповідності до вимог закону.

За вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засуджено за те, що вони 1-го
січня 2007 року біля 14 години перебуваючи усі в стані алкогольного сп'яніння
прийшли в будинок потерпілих ОСОБА_6, що розташований в с. Сарнів Волочиського
району, де грубо порушуючи громадський порядок з хуліганських спонукань,
використовуючи нікчемний привід усі разом, узгоджено почали бити потерпілого
ОСОБА_8 наносячи йому удари руками та взутими ногами по різним частинам тіла.

Під час такого побиття потерпілого, вони повалили його на землю де
продовжували його побиття, наносячи лежачому на землі потерпілому удари як
руками так і взутими ногами. Коли ж співмешканка потерпілого ОСОБА_6 та її два
сина ОСОБА_9 та ОСОБА_7 які на той час знаходились у будинку заступились за
потерпілого та намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, засуджені вчинили їм опір та побили їх, спричинивши їм легкі тілесні
ушкодження.

Крім цього, 2 січня 2007 року біля 1 години 30 хв. ночі ОСОБА_2 перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння повторно зайшов у будинок ОСОБА_6, де підійшов
до лежачого на ліжку з тілесними ушкодженнями ОСОБА_8 та ще раз наніс йому удар
по тулубу.

Внаслідок отриманих під час його побиття тілесних ушкоджень, там же в
будинку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 потерпілій ОСОБА_8 і помер.

В поданих на вирок суду апеляціях ОСОБА_3 посилається на те, що вказаний
вирок суду підлягає зміні, поскільки під час побиття потерпілого ОСОБА_8 він
особисто наніс потерпілому декілька ударів тільки в голову і такі його удари не
могли призвести до смерті потерпілого. Коли ж потерпілому ОСОБА_8 брати ОСОБА_1
та ОСОБА_2 наносили удари взутими ногами, то особисто він в цей час знаходився
в іншій кімнаті.

Апелянт також посилається на те, що суд при призначенні йому покарання
належним чином не взяв до уваги всі пом'якшуючі покарання обставини, що він є
опікуном сім'ї та утримує рідного брата, який є інвалідом І групи, матір, яка
також є інвалідом 2 групи, та виховує неповнолітню дитину. З наведених підстав
і просить виправдати його за ст.. 121 ч.2 КК України, засудивши його тільки
за хуліганство.

Засуджений ОСОБА_1 у своїй апеляції посилається на те, що вирок суду
підлягає до скасування із-за істотного порушення вимог КПК України при розгляді
справи судом, та не відповідають висновків суду
фактичним обставинам справи.

Апелянт стверджує, що між засудженими не було домовленості про нанесення
потерпілому тяжких тілесних ушкоджень від яких наступила смерть потерпілого, а
також на думку апелянта судом не враховано усі пом'якшуючі покарання обставини,
його позитивні характеристики та першу судимість, щире каяття, наявність двох
неповнолітніх дітей та знаходження на його утриманні непрацюючої дружини, яка
перебуває у декретній відпустці. З цих підстав і просить застосувати щодо нього
ст..ст. 69 та 75 КК України.

Засуджений ОСОБА_2 в своїй апеляції з врахуванням його молодого віку,
щирого каяття у скоєному та активному сприянню розкриттю злочину і позитивної
характеристики просить призначити йому покарання із застосуванням ст..ст. 69 та
75 КК України.

Заслухавши
доповідача, пояснення засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх адвоката ОСОБА_4 на
підтримку апеляцій засуджених, пояснення ОСОБА_3 на підтримку своєї апеляції,
пояснення потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в заперечення апеляцій засуджених,
міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів -

з н а х
о д и т ь

що апеляція засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Суд
обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у скоєнні ними злочинів
передбачених ст..ст. 121 ч.2, 296 ч.3 КК України при викладених у вироку суду
обставинах.

Такий
висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та перевіреним у суді
доказам.

Так,
потерпілі ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 кожен зокрема підтвердили той факт, що 1
січня 2007 року всі троє засуджених біля 14 години дня перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння самовільно зайшли у їх житловий будинок і стали вимагати
у потерпілого ОСОБА_8 який лежав на ліжку повернення мобільного телефона, якого
напередодні вночі біля сільського клубу під час бійки загубив ОСОБА_1 Поскільки
такого телефона у ОСОБА_8 не було, він і
не міг його повернути, про що і повідомив засудженим. У відповідь на це
всі троє засуджених разом стали бити ОСОБА_8 який спочатку сидів на ліжку. Від
удару ОСОБА_2 в обличчя ОСОБА_8 впав на землю, де лежачого на землі усі троє
стали бити як руками так і взутими ногами по різних частинах тіла, в тому числі
і по життєво важливих органах, голові, грудній клітині та животі. Від отриманих
побоїв ОСОБА_8 вночі помер.

Коли
ж потерпілі ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заступились за потерпілого ОСОБА_8 і
намагалась припинити його побиття, усі засудженні побили і їх, нанісши і їх
численні удари по обличчі та тулубу, спричинивши легкі тілесні ушкодження.
Вночі в їх будинок ще раз заходив п'яний ОСОБА_2 який ще раз кулаком вдарив
лежачого на ліжку ОСОБА_8.

Такі
послідовні покази ці потерпілі давали як на досудовому слідстві так і в суді. В
суда не було підстав не вірити таким показам потерпілих, чи вважати, що вони
обмовили засуджених.

Потерпіла
ОСОБА_5 пояснила, що 1 січня 2007 року в обід до неї в господарство прийшли її
колишні учні брати ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а з ними ще був ОСОБА_3. Вони
розшукували її сина ОСОБА_8 якого на той час не було в дома. Вона повідомила
для них, що син знаходиться у своєї співмешканки ОСОБА_6, куди зразу ж пішли
усі 3-є засуджених. А на наступний день зранку біля 5-ї години ОСОБА_6
повідомила, що ОСОБА_8 вночі помер від отриманих тілесних ушкоджень після його
побиття братами ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожен зокрема пояснили, що 2 січня 2007 року біля 7-ї
години ранку до них до дому прибігала ОСОБА_6 та пояснила, що брати ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 у її будинку забили ОСОБА_8.

Свідок
ОСОБА_11 підтвердив, що брати ОСОБА_1 1.01.2007 року вечері йому розповідали,
що вони сильно побили якогось чоловіка. Перед цим він разом із братами ОСОБА_1
вживав спиртні напої.

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи від 15.02.2007 року за №1 потерпілому ОСОБА_8 були спричиненні тяжкі
тілесні ушкодженні небезпечні для життя в момент їх заподіяння у вигляді
перелому грудини між 3, 4 ребрами, перелом ребер справа: 2-7 го по
середнє-ключичній лінії, 6-8 го ребер по середнє-підпахвинній лінії, 9 го ребра
по середнє-підпахвеній лінії, 5-9 го по середнє-підпахвеній лінії, 7, 8 -го по
лопатковій лінії, забій серця з крововиливом під епікард; масивні крововиливи в
клітковину переднього середостіння; садна в лобній ділянці, на нижній повіці
правого ока, у виличній ділянці зліва; крововиливи на верхній і нижній повіці
обох очей, на спинці носа, на передній поверхні грудної клітки посередині в
проекції грудини, по переднє-підпахвинній стінці справа; припухлість спинки
носа. А причинною смерті ОСОБА_8 є забій серця з крововиливом під епікард який
розвинувся внаслідок закритої травми грудної клітини, а саме: крововиливами в
грудній клітці зліва на рівні 6-8 ребер в ділянці грудини, наявними лівобічними
переломами ребер та грудини, обмеженим крововиливом під епікард, крововиливами
в нижче розташовані м'які тканини та клітковину переднього середостіння.

В
судовому засіданні судово-медичний експерт Дутчак В.В. показав, що такі тілесні
ушкодження не могли статися від удару рукою ОСОБА_2 завданого ОСОБА_8 в область
живота, а такі чисельні переломи та ушкодження свідчать про нанесення
потерпілому чисельних ударів із значною силою, не виключено ногами.

В
суді І-ї інстанції та в апеляційному суді засудженні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожен
зокрема підтвердили, що в той час, як потерпілий ОСОБА_8 від удару в обличчя
кулаком ОСОБА_2 впав на землю, його били всі троє засуджених взутими ногами по
різних частинах тіла (т.2 л.с. 214-215).

Показами
потерпілих ОСОБА_6 та засуджених братів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спростовуються
доводи засудженого ОСОБА_3 про те, що потерпілого ОСОБА_8 взутими ногами по
тулубу він не бив, а бив тільки 2-3 рази взутими ногами в обличчя.

Згідно
висновків СМЕ за №4, 5 та 6 від 11.01.2007 року з потерпілим ОСОБА_6 внаслідок
їх побиття були спричиненні легкі тілесні ушкодження.

З
протоколу огляду місця події від 2 січня 2007 року, вбачається, що місцем
побиття потерпілого ОСОБА_8 був житловий будинок ОСОБА_6, що знаходиться в с.
Сарнів Волочиського району.

З
протоколу відтворення обстановки і обставин події від 11.01.2007 року за участю
ОСОБА_3 вбачається, що останній розповів та показав учасникам слідчої дії як
він разом із братами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1 січня 2007 року у будинку ОСОБА_6
побив потерпілого ОСОБА_8. При цьому він показав, що наносив лежачому на землі
потерпілому ОСОБА_8 удари взутими ногами як область обличчя, так і в область
грудної клітини (Т.2 л.с. 2-13).

З
протоколу відтворення обстановки і обставин події від 11 січня 2007 року за
участю ОСОБА_2 вбачається, що останній розповів та показав учасникам слідчої
дії як він разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 1 січня 2007 року в будинку потерпілих
ОСОБА_6 разом побили потерпілого ОСОБА_8 наносячи йому удари як руками так і
взутими ногами по різних частинах тіла в тому числі і по грудній клітині і
тулубу (Т. 2 л.с. 15-23).

Всім
цим доказам в їх сукупності суд дав належну оцінку і прийшов до обґрунтованого
висновку про повне доведення вини ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні
грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства
з вчиненням опору громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчиненні групою
осіб, та в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень групою осіб, що
спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 - доведена повністю, і їх злочинні дії
вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 296 та ч.2 ст. 121 КК України.

З
цих підстав доводи засудженого ОСОБА_3 про недоведеність його вини у скоєнні
злочину передбаченого ст.. 121 ч.2 КК України є безпідставними.

Міра
покарання усім засудженим призначена у
відповідності до вимог ст.. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості
вчинених злочинів, особи винних та обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання, в тому числі і тих, на які є посилання в апеляціях засуджених.

Підстав
до зміни вироку та пом'якшення призначеного засудженим покарання колегія суддів
не вбачає.

Керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Вирок Волочиського
районного суду від 19 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційні скарги усіх 3-х
засуджених - без задоволення.

Головуючий

Судді