АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Апеляційним судом міста Києва та Апеляційним судом Львівської області, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року повернуто ОСОБА_6 її скаргу на дії Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України.
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що до матеріалів скарги ОСОБА_6 долучено листи-відповіді органів досудового розслідування, надані за період з 16.09.2014 по 11.02.2015 року. При цьому, виходячи з вимог даної скарги, не вбачається за можливе встановити, яку саме заяву (заяви) ОСОБА_6 просить внести до ЄРДР. Отже, скарга подана з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а з клопотанням про поновлення такого строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, ОСОБА_6 до суду не зверталась, що, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження бездіяльності Генерального прокурора та МВС України; скасувати ухвалу слідчого судді; зобов`язати Генерального прокурора України внести до ЄРДР відомості про вчинення умисних дій, які мають всі ознаки кримінального правопорушення і підлягають кваліфікації за сукупністю злочинів, відповідальність за які __________________________________________
Справа №11-сс/796/742/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
передбачена КК України, та розпочати досудове розслідування, надавши їй документ, що підтверджує прийняття цієї заяви про вчинення кримінального правопорушення та її реєстрації в ЄРДР і письмове повідомлення про початок досудового розслідування; визнати її потерпілою від вчинених кримінальних правопорушень та завдання матеріальної і моральної шкоди в особливо великих розмірах; зобов`язати Генерального прокурора України поновити права потерпілої у передбачений термін та спосіб, а також винести окрему постанову про встановлення причин та умов, які призвели до тривалого порушення прав та законних інтересів Генеральним прокурором України і винних притягнути до відповідальності за порушення присяги.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя не вчинив жодних процесуальних дій щодо розгляду скарги і поновлення її прав та законних інтересів, умисно не витребував у Генерального прокурора України та МВС України заяв про вчинення кримінального правопорушення, матеріалів реєстрації та розгляду в порядку КПК України, не повідомив сторони та її про час і місце розгляду справи, а лише виніс протиправну ухвалу про повернення скарги.
Крім того зазначає, що, як суд, так і вона, не може встановити з наявних відписок, яку заяву про вчинення кримінального правопорушення по суті розглядала Генеральна прокуратура України і МВС України, оскільки жодна із поданих нею заяв про вчинення кримінального правопорушення в ЄРДР не зареєстрована, а надані формальні відписки, що є порушенням ст. 214 КПК України.
У зв`язку з цим також просить поновити їй строк на оскарження протиправних дій Генерального прокурора України та МВС України, які, вказуючи в своїх листах на можливість оскарження їх дій в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, не зазначали відповідний термін і спосіб оскарження.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Зокрема, положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 214 КПК України, слідчий або прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
З огляду на приписи даної норми закону початок строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виникає у особи по спливу доби після отримання її заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_6 21 лютого 2015 року звернулась до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій вказувала на систематичне порушення Генеральним прокурором України вимог ст. 214 КПК України і посилалася на те, що жодна її заява про вчинення кримінального правопорушення, направлена на адресу Генерального прокурора України та МВС України, не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин.
Тобто за змістом скарги ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність слідчого, прокурора, пов`язану з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Між тим, в скарзі ОСОБА_6 приведено лише перелік листів - відповідей органів досудового розслідування, направлених на її адресу за період з 16.09.2014 року по 11.02.2015 року, та не зазначено конкретної заяви про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке вона просить внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому зі змісту скарги можна зробити висновок про те, що ОСОБА_6 усі заяви, повідомлення про злочин були направлені до Генеральної прокуратури України та МВС України в період з вересня 2014 року до початку лютого 2015 року.
Таким чином, висновок слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_6 подана з пропуском, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, строку на оскарження бездіяльності прокурора, слідчого по невнесенню відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є правильним, а тому і законним є рішення слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_6 , оскільки нею питання про поновлення процесуального строку не ставилось.
Доводи ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції про те, що вона зверталась до суду зі скаргою не бездіяльність Генерального прокурора України по невнесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по її повідомленню від 24.10.2014 року про вчинене кримінальне правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновок слідчого судді про звернення нею зі скаргою до суду першої інстанції поза межами строку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.
Твердження ОСОБА_6 про те, що строк на оскарження вона не пропустила, оскільки останню відповідь за своєю заявою про кримінальне правопорушення отримала лише 11 лютого 2015 року, не узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 214, 303-304 КПК України, відповідно до яких початок строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора в даному випадку не пов`язується з часом отримання особою будь-якої інформації щодо наслідків розгляду її заяви і зазначене може бути виключно підставою для поновлення строку звернення зі скаргою до слідчого судді.
Прохання ОСОБА_6 про поновлення їй строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора по невнесенню відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, висловлене в апеляційній скарзі, не може бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції, оскільки не порушувалось у скарзі, поданій ОСОБА_6 до суду першої інстанції, а відтак і не було предметом розгляду слідчого судді.
За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПКУкраїни, колегія суддів, -
апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, якою повернуто ОСОБА_6 її скаргу на дії Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ ___________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3