Справа № 367/724/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/306/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 31.03.2015

УХВАЛА
іменем України
31 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Ірпеня на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 лютого 2015 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та умовно-достроково звільнено його від відбування покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2013 року за ч. 2 ст. 286 КК України, з невідбутою частиною покарання 1 рік 6 днів.

Не погоджуючись з даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та винести нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що за наслідками вчинення злочину неповнолітня дитина залишилася без материнської опіки, під час досудового слідства засуджений свою вину не визнавав. Вважає апелянт, що викладені у рішенні суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу та просив залишити без змін ухвалу суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, 30.10.2013 року ОСОБА_8 було засуджено Броварським міськрайоннимим судом Київської області за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 22.05.2014 року ОСОБА_8 невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 9 місяців 4 дні на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» скорочено наполовину.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 29.10.2014 року ОСОБА_8 невідбуту частину основного покарання у виді 1 року 4 місяців 8 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі на 1 рік 4 місяця 8 днів.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_8 зараховано у строк відбування покарання час слідування до виправного центру з 29.10.2014 року по 21.11.2014 року, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони: працевлаштований на території виробництва установи, у стосунках із засудженими безконфліктний, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 2 заохочення.

Суд першої інстанції, розглядаючи питання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та відповідно до вимог чинного законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений відбув більш ніж ? строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Підстав, які б перешкоджали суду застосувати щодо засудженого умовно - дострокове звільнення судом не встановлено, не наведені вони і в апеляційній скарзі прокурора.

Посилання прокурора як на підставу необхідності відмови в задоволенні подання на те, що за наслідками вчинення злочину неповнолітня дитина залишилася без материнської опіки, під час досудового слідства засуджений ОСОБА_8 свою вину не визнавав, то на думку колегії суддів, за умови, що засуджений відбув визначену законом за вчинення злочину більш ніж 1/2 призначеного строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, не ґрунтуються на вимогах закону.

Також є надуманим посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що викладені у судовому рішенні висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На думку, колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що він став на шлях виправлення, відбув більш ніж 1/2 частини призначеного строку покарання і обґрунтовано застосував до нього умовно - дострокове звільнення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 05 лютого 2015 року не вбачається.

На підставі вкладеного, керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Ірпеня залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення, - без змін.

Головуючий
Судді