Справа №4-529/07
ПОСТАНОВА

24 липня
2007 року м. Чернігів

Суддя
Деснянського районного суду м. Чернігова
Стеблина А.В., при секретарі Курч Н.М.
, з участю прокурора Хітуна А.В., представника заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Чернігові скаргу ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник
звернувся до суду зі скаргою, в якій
просять скасувати постанову старшого оперуповноваженого 1 напрямку ВКЗЕ УСБ
України в Чернігівській області ОСОБА_3 про порушення кримінальної справи від
14.09.2006 року, як незаконну, винесену без достатніх приводів і підстав.

Представник
заявника у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, зазначений в ній та просить її задовольнити.

Прокурор
вважає, що скарга не обгрунтована і
задоволенню не підлягає.

Заслухавши
пояснення представника заявника, думку
прокурора та дослідивши матеріали кримінальної справи № 1077, на підставі яких була порушена кримінальна
справа, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до ст.
98 ч.2 КПК України, якщо на
момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо
цієї особи. Дане положення закріплено в Постанові Пленуму Верховного Суду
України № 1 від 11 лютого 2005 року „Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України
скарг на постанови органів дізнання,
слідчого, прокурора про порушення
кримінальної справи".

Із
матеріалів дослідчої перевірки, які
стали підставою для порушення кримінальної справи, вбачається,
що єдиною службовою особою в ТОВ „Баріта" є його директор ОСОБА_2

За таких
обставин, порушення кримінальної справи
відносно посадових осіб ТОВ „Баріта",
а не відносно директора ТОВ „Баріта" ОСОБА_2 , є
порушення вимог ст. 98 КПК України.

Крім
того, ст. 94 КПК України передбачено, що справа може бути порушена тільки в тих
випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. При
цьому в постанові про порушення кримінальної справи обов'язково повинні бути
зазначені приводи і підстави до порушення

2

кримінальної
справи. Диспозиція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає привласнення майна
шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, при цьому ввірене майно хоч і не перебуває у
безпосередньому віданні такої особи, про
те вона має право оперативного управління таким майном. В мотивувальній частині постанови органу
дізнання не наведено жодної ознаки об'єктивної сторони зазначеного злочину. При
цьому, не вказано, чи перебували грошові кошти в оперативному
управлінні ОСОБА_2
, як службової особи ТОВ
„Баріта", а лише зазначено, що вказане товариство незаконно заявило про
відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість.

При таких
обставинах суд вважає, що при порушенні
справи не були дотримані вимоги ст. 94 КПК України, а саме були відсутні підстави до
порушення кримінальної справи,
тому оскаржувана постанова
підлягає скасуванню. Враховуючи викладене, керуючись
ст. ст. 236-7,
236-8 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати
постанову старшого оперуповноваженого 1 напрямку ВКЗЕ УСБ України в
Чернігівській області ОСОБА_3 від 14.09.2006 року про порушення кримінальної
справи.

В
порушенні кримінальної справи за фактом привласнення майна шляхом зловживання
службовими особами ТОВ „Баріта" своїм службовим становищем за ознаками
злочину, передбаченого ч. 5 ст.
191 КК України відмовити.

Копію
постанови надіслати прокурору,
органу, який порушив кримінальну
справу і в провадженні якого вона перебуває,
заявнику та його представнику.

На
постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області.