Справа № 159/7111/13-к
Провадження № 1-кс/159/657/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 12.11.2013 р..

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Логвинюк І.М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: прокурора Клімука В.С.,

заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області ОСОБА_2 від 30.06.13 р. про закриття кримінального провадження № 120 130 201 100 008 02,

В С Т А Н О В И В:

08.11.13 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської обл. надійшла вказана скарга, мотивована тим, що о 14 год. 16.05.13 р. біля буд. № 4 по вул. Молодіжній у с. Волі Любитівській Ковельського району Волинської області її побила ОСОБА_3, спричинивши тілесні ушкодження мискою, яку тримала у руці. Сапкою, яку тримала у іншій руці, ОСОБА_4 пошкоджувала її велосипед. Внаслідок удару мискою вона отримала розсічення м»яких тканин щоки. З приводу цього вона звернулась з відповідною заявою до Ковельського МВ У МВС України у Волинській області. Тоді ж була оглянута судмедекспертом, який встановив наявність у неї тілесних ушкоджень. Вона стверджує, що вказане розсічення могло бути спричинене лише внаслідок удару металевим предметом, а не при інших обставинах, як про це стверджує ОСОБА_3. Вважає, що слідчий неповно врахував специфіку отриманих нею тілесних ушкоджень і у зв»язку з відсутністю свідків зробив передчасні висновки. Її не було ознайомлено з висновком судово медичного експерта, ходом розслідування, про оскаржувану постанову вона дізналась лише 30.10.13 р. після витребування інформації у слідчого щодо ходу розслідування. Просить оскаржувану постанову скасувати та направити матеріали до Ковельської міжрайпрокуратури для продовження досудового розслідування.

За ухвалою слідчого судді від 08.11.13 р. відкрито провадження за скаргою і призначено скаргу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявниця скаргу підтримала, обґрунтувавши її вищенаведеними доводами, додатково пояснила, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 30.10.13 р.. Правової кваліфікації - ч. 1 ст. 125 КК України вона не оспорює та не оскаржувала. Вважає, що слідчий не дослідив усіх необхідних обставин. Просить скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявниці, думку прокурора, який вважає оскаржувану постанову законною, а скаргу - безпідставною, просить у задоволенні скарги відмовити, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження № 120 130 201 100 008 02, приходить до висновку, що скарга є підставною та підлягає до задоволення.

За змістом ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим може бути оскаржене, серед іншого, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як слідує зі змісту ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Судом встановлено, що у матеріалах кримінального провадження № 120 130 201 100 008 02 відсутні відомості про дату отримання заявницею копії оскаржуваної постанови.

За таких за таких обставин слідчий суддя вважає, що десятиденний строк на оскарження оскаржуваної постанови заявниця не пропустила, є підстави для поновлення заявниці строку на оскарження оскаржуваної постанови слідчого.

Як слідує з оскаржуваної постанови, слідчий з врахуванням правової кваліфікації: ч. 1 ст. 125 КК України, допитав заявницю та ОСОБА_3 як свідків, та своє рішення мотивував тим, що інші свідки відсутні.

Сама заявниця в суді пояснила, що очевидців події, дійсно, не було.

Як зазначено у ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом'якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом ст. 92 КПК України,

1. Обов'язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

2. Обов'язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Стаття 94 КПК України декларує, що слідчий, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий суддя враховує, що слідчим, навіть після отримання акту СМЕ № 287 від 16.05.13 р. не вирішено питання про надання заявниці статусу потерпілої у справі, хоча вона 16.05.13 р. заявила до правоохоронного органу про нанесення саме їй тілесних ушкоджень, її заява до правоохоронного органу отримала правову кваліфікацію ч. 1 ст. 125 КК України, що передбачає відповідальність саме за умисне легке тілесне ушкодження особі потерпілого.

Крім того, як слідує з доручення слідчого від 18.06.13 р. на проведення слідчих (розшукових) дій, він доручив В ДІМ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області допитати сусідів як ОСОБА_3, так і ОСОБА_1 на предмет характеристики вказаних осіб, зібрати характеризуючи дані на ОСОБА_3, допитати матір ОСОБА_3 з приводу суперечки між нею та ОСОБА_1 в строк до 24.06.13 р.,

Однак, вже після проведених, відповідно, 08.06.13 р. та 16.06.13 р. допитів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як свідків, отримання даних про особу заявниці, а не ОСОБА_3 слідчий виніс оскаржувану постанову.

Будь яких даних про виконання чи неможливість виконання свого ж доручення від 18.06.13 р. в іншій його частині, слідчий не дочекався. У оскаржуваній постанові слідчий посилається лише на відсутність інших свідків події, не обґрунтовуючи свій висновок відсутністю інших, передбачених чинним законодавством доказів.

А тому слідчий суддя вважає висновок слідчого, наведений в оскаржуваній постанові передчасним, зроблений без належного вивчення.

Разом з тим, вимога заявниці про направлення матеріалів кримінального провадження Ковельському міжрайпрокурору суперечить вимогам чинного законодавства, а саме: положенням про підслідність кримінальних правопорушень, та задоволенню не підлягає.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що слід ухвалити рішення, яким скаргу задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області ОСОБА_2 від 30.06.13 р. про закриття кримінального провадження № 120 130 201 100 008 02 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області ОСОБА_2 від 30.06.13 р. про закриття кримінального провадження № 120 130 201 100 008 02 скасувати.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_5