Справа № 727/8521/14-к
Провадження № 1-кп/727/325/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2014 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актам щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козіївка, Краснокутського району, Харківської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.02.2009 року за ч. 2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 10.08.2012 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; на підставі ст. 81 КК України звільненого 25.04.2014 року з Полтавської ВК № 64 на підставі постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 17.04.2014 р. ( невідбутий строк 1 рік 7 місяців 5 днів),
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, -
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що він в серпні місяці 2014 р. з товаришем приїхав в м. Чернівці. Маючи намір поїздити подивитися місто, вирішив взяти покататися якийсь мотоцикл. Для цього він знайшов оголошення в пресі, де йшлося про продаж мотоцикла та домовився з власником мотоцикла про зустріч. Захотівши поїздити, але не маючи намір купляти даний мотоцикл, він зустрівся з потерпілим ОСОБА_5 , оглянув мотоцикл, потім потерпілий показав як вказаний мотоцикл їздить, і ОСОБА_5 захотів сам на ньому покататися, щоб попробувати як він себе веде. Для цього на його прохання потерпілий дав йому проїхатись, після чого ОСОБА_5 поїхав вниз і наміру повертатися до потерпілого в нього не було. При цьому, обвинувачений пояснив, що хотів тиждень покататися на даному мотоциклі, після чого повернути його потерпілому. Проїхавши деяку відстань, а саме біля 2-х кілометрів, в мотоциклі закінчилося пальне, внаслідок чого обвинувачений зупинився. Оскільки вже була пізня пора, він попросив поставити мотоцикл в одному із дворів, що був поруч, а сам пішов в готель переночувати. Наступного дня ОСОБА_5 купив на заправці пальне і прийшов на то місце, де залишив мотоцикл, але там його вже чекав потерпілий, який разом з міліцією його затримали. Крім того, ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що мотоцикл потерпілого жодним чином не був пошкоджений . У скоєному щиро розкаюється та просив суворо його не карати.
Показання ОСОБА_5 , відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що він розмістив оголошення в пресі про продаж мотоцикла. Десь в серпні місяці 2014 року до нього зателефонував незнайомець, як пізніше стало відомо обвинувачений, і сказав , що бажає подивитись на мотоцикл, після чого вони домовилися про зустріч. Зустрівшись, обвинувачений оглянув мотоцикл, після чого потерпілий вказав, що вартість даного мотоцикла становить 3100 дол. США. Після цього вони разом з потерпілим проїхалися на мотоциклі, після чого, обвинувачений попросив сісти за кермо, на що потерпілий погодився і хотів сісти ззаду, однак обвинувачений поїхав сам. Дії обвинуваченого були несподіваними та швидкими. Після цього потерпілий повідомив всіх знайомих в його районі про те що сталося, внаслідок чого йому сказали на якому подвір`ї знаходиться його мотоцикл, куди він і пішов та став чекати там обвинуваченого. Коли ж на наступний день ОСОБА_5 прийшов на місце де залишив напередодні мотоцикл і побачив там потерпілого, він почав тікати, але його наздогнали та викликали працівників міліції. Крім того, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру у нього до обвинуваченого немає, вказуючи що він його за скоєне вибачив та просив його суворо не карати.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
ОСОБА_5 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілого та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортного засобу, вчинене повторно, кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою (т. 1 а.п. 137-142), по місцю утримання характеризується позитивно ( т. 1 а.п. 129 ), згідно акту судово-психіатричного експерта КМУ « Чернівецька обласна психіатрична лікарня» № 380 - на даний час ОСОБА_5 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, він може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними, на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_5 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, він міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними, на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.п. 134-135), відповідно до акту №303 наркологічної експертизи ОСОБА_5 не страждає хронічним алкоголізмом та не потребує примусового лікування від алкоголізму ( т.1 а.п. 131).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Таким чином, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України визнав повністю, розкаюється у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, а також враховуючи те, що потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, вибачив обвинуваченого та просив його суворо не карати, суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_5 доцільно застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.289 КК України.
Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_5 є особою неодноразово судимою за тяжкі корисливі злочини; вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення від покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , неможливо без реального відбування покарання, підстав для застосування до нього вимог ст.ст. 75, 76 КК України немає.
Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за даною статтею з застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 10.08.2012 року та остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у вигляді чотирьох років та трьох місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу залишити обрану утримання під вартою.
Строк відбуття покарання обчислювати з 09.08.2014 року.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мотоциклом марки «Арrilia» моделі «Shiver 750», об`єм двигуна 750 куб.см., ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 , 2012 року випуску, який згідно постанови слідчого від 25 серпня 2014 року ( т. 1 а.п. 69) - переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 кошти в сумі 638, 82 гривень на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя :