Провадження № 1-кп/520/491/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000691 від 26.06.2014 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, 25 червня 2014 року близько 15.30 години обвинувачений ОСОБА_8 у порушення вимог пунктів 1.5, 2.3.б), 12.1, 12.4, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, які вказують на те, що:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;

п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпек;

п. 18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека,

у зазначений день та час, керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ-21093, р/н НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_8 здійснював на ньому рух з перевищенням допустимої в межах населеного пункту швидкістю (56…67 км/год) по проспекту Маршала Жуковав м. Одесі, збоку вулиці Ак.Вільямса у напрямку проспекта Ак.Глушко. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 не був уважним та при русі через нерегульований пішохідний перехід, розташований напроти будинку № 101 по проспекту М.Жукова, проігнорував факт того, що автомобіль, який рухався попереду та праворуч від нього, зупинився перед вказаним пішохідним переходом, продовжив рух з вищевказаною швидкістю, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину по пішохідному переходу в напрямку справа наліво відносно руху автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового вколоченого перелому променевої кістки правого передпліччя в типовому місці, забита рана області лівої надбрівної дуги, крововилив правої гомілки.

Своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, визнав повністю і пояснив, що 25 червня 2014 року вдень на автомобілі ВАЗ-2109, р/н НОМЕР_1 , який він взяв в оренду, щоб влаштуватися на роботу в таксі, їхав по проспекту Маршала Жукова, та на пішохідному переході через припаркований автомобіль не одразу помітив потерпілу ОСОБА_6 та збив її. Після дорожньо-транспортної пригоди була викликана швидка медична допомога. У вчиненому щиро кається, не бажав спричинити потерпілій зазначені тілесні ушкодження. Цивільний позов потерпілої визнає частково на суму 5000 гривень та зобов`язується сплатити,

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_8 винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, винуватість останнього доведена свідченнями потерпілого та письмовими доказами, що містяться у кримінальному провадженні, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця та обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що 25.06.2014 року вдень переходила дорогу навпроти будинку № 101 по проспекту Маршала Жукова у м. Одесі по пішохідному переходу, та автомобіль ВАЗ-2109, р/н НОМЕР_1 , що рухався по проспекту Маршала Жукова збив її. Внаслідок даної аварії отримала закритий перелом променевої кістки правого передпліччя. Просить суд задовольнити цивільний позов та відшкодувати моральну шкоду на суму 10000 гривень та витрати на правову допомогу - 5000 гривень, бо вона довго лікувала руку, страждала із-зі болю в руці, не могла працювати у повному обсязі бухгалтером, грати на фортепіано та скрипці,

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.06.2014 року зі схемою та фототаблицею, згідно якого об`єктом огляду є місце дорожньо-транспортної пригоди по проспекту М. Жукова, 101 в м. Одесі (а.п. 7-15),

- протоколом огляду транспортного засобу від 25.06.2014 р. з фототаблицею, згідно якому було оглянуто автомобіль ВАЗ-2109, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.п. 16-17),

- висновком судової автотехнічної експертизи № 3282 від 04.08.2014 року, відповідно до якого рульове керування, ходова частина та гальмова система автомобіля ВАЗ-21093, р/н НОМЕР_1 , на момент експертного огляду знаходились в працездатному стані і забезпечували водієві технічну можливість рухатись і утримувати автомобіль в будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомою йому ефективністю. При цьому в цих системах не малося несправностей, які могли б зумовити раптову для водія відведення автомобіля від обраного ним напрямку руху або відмову систем (а.п. 26-27),

- висновком судової автотехнічної експертизи № 3283/3284 від 04.08.2014 року з фототаблицею, відповідно до якого в центральній передній частині автомобіля ВАЗ-21093 маються сліди у вигляді пологої деформації передньої кромки капота, а також подряпин лакофарбового покриття панелі капота двигуна, що в сукупності характерно для утворення в результаті контактної взаємодії з об`єктом, що не має слідоутворюючих кромок, по міцності рівних металу, але володіє істотною інерційною масою, тобто з тілом (речами) пішохода. Швидкість руху автомобіля ВАЗ-21093 в умовах події складала величину в межах 56…67 км/год, в залежності від умов руху після завершення утворення зафіксованих на схемі до протоколу ОМП його слідів гальмування (а.п. 31-33),

- висновком експерта № 1820 від 21.08.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 , 1969 року народження, мались тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового вколоченого перелому променевої кістки правого передпліччя в типовому місці, забита рана області лівої надбрівної дуги, крововилив правої гомілки, які не були небезпечні для життя, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів (більше 21 дня), і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.п. 45-46).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, повно, всесторонньо та об`єктивно оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у відповідності до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання провини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю вчиненого правопорушення. Також суд враховує позитивну характеристику ОСОБА_8 за місцем проживання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи ОСОБА_8 , суд вважає доцільним і можливим застосувати до нього дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння кримінальних правопорушень у майбутньому.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_8 на суму 10000 грн., та 5000 грн. за витрати на правову допомогу.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до положень ст. ст. 120, 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги представника потерпілого, несе потерпілий. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Положенням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботу фахівця в галузі права. Мінімальна заробітна плата на теперішній час складає 1218 грн., а 40% від цієї суми складає 487 грн. 20 коп. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 4 від 16.10.2014 року потерпіла ОСОБА_6 сплатила адвокату ОСОБА_7 5000 грн. за правову допомогу згідно укладеного договору від 03.09.2014 року у зазначеній справі та надала відповідний розрахунок обсягу її правової допомоги.

Суд дослідивши надані докази, що підтверджують цивільний позов, приходить до наступного. Дійсно, неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_6 було спричинено пошкодження здоров`я і вона внаслідок ДТП страдала від болю, був порушений її звичний уклад життя, вона не могла керувати певний час автомобілем, працювати в повному обсязі бухгалтером, у зв`язку з поламаною правою рукою, грати на роялі та скрипці. Суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням того, що потерпілій спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, оцінює заподіяну моральну шкоду у 5000 гривень, бо вважає цю суму законною та справедливою.

Що стосується стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 5000 грн., що складають витрати на правову допомогу потерпілій її представником ОСОБА_7 , суд вважає, що ці вимоги законні та доведені документально, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 1376 гривень 88 копійок /а.п. 28, 34-35, 53/.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень та витрати на правову допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1