Справа № 742/4001/14 провадження № 11-кп/795/511/2015 Категорія - кримінальна Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 травня 2015 року,

з участю:
прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погодившись з ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 травня 2015 року просив переглянути кримінальне провадження.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 травня 2015 року задоволено подання інспектора КВІ міста Прилуки УДПС України в Чернігівській області та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року та направлено останнього для відбування покарання.

Як встановив суд першої інстанції, інспектор кримінально-виконавчої інспекції міста Прилуки Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області звернулась з поданням про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року, оскільки ОСОБА_6 не з`являвся на реєстрацію до інспекції та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Задовольняючи подання органу, що здійснює контроль за поведінкою засудженого, місцевий суд мотивував небажанням ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, оскільки він не виконав покладених на нього судом обов`язків та систематично вчиняв правопорушення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню.

За змістом пункту 8 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, зокрема, має право вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 2015 року до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області звернувся інспектор кримінально-виконавчої інспекції міста Прилуки Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області з поданням про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направленням останнього для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, оскільки засуджений не з`являвся на реєстрацію до інспекції та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.97-98).

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року ОСОБА_6 був засуджений за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці. На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, у строк покарання частково зараховано покарання призначене вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 серпня 2014 року та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі статті 75 КК України, ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком три роки.

Відповідно до статті 76 КК України, на засудженого ОСОБА_6 покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, (а.с.3 особової справи №15/2015).

Як вбачається з матеріалів справи, в письмових поясненнях, наданих інспектору кримінально-виконавчої інспекції міста Прилуки, ОСОБА_6 вказував на неможливість явки до інспекції, через плутанину в днях, встановлених для явки на реєстрацію, а також внаслідок перебування в місцях тимчасового тримання, в зв`язку з відбуванням стягнення у виді адміністративного арешту (а.о.с.40,47,62,65).

Відповідно до частини 2 статті 78 КК України, підставою для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є невиконання покладених на нього обов`язків, систематичні вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

За змістом статті 537 КПК України, вирішуючи питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, у в чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту прийнятого рішення, задовольняючи подання про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції не перевірив поважність причин неявки засудженого на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, наявність можливостей вчасно з`явитись на реєстрацію та прийшов до передчасного висновку про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення.
Відповідно до частини 5 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом, і які документально підтверджені.

Згідно пункту 4.14 Інструкції «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19.12.2003 N 270/1560, стосовно засуджених осіб, на яких судом покладено обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію, виноситься відповідно до статті 13 Кримінально-виконавчого кодексу України постанова про встановлення днів явки на реєстрацію від одного до дванадцяти разів на квартал, з якою вони ознайомлюються під підпис, після чого заводиться листок реєстрації.

Періодичність явки на реєстрацію може змінюватися працівником інспекції в залежності від поведінки засудженої особи, виконання нею обов`язків. Про зміну періодичності явки на реєстрацію працівником інспекції виноситься нова постанова.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_6 , під час взяття засудженого на облік в кримінально-виконавчій інспекції 17.10.2014 року, інспектором КВІ була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_6 необхідно було з`являтись на реєстрацію першого понеділка кожного місяця (а.о.с.15).
18.02.2015 року інспектором кримінально-виконавчої інспекції міста Прилуки відповідною постановою було змінено дні явки ОСОБА_6 на реєстрацію.
При цьому вищевказана постанова про зміну встановлення днів явки на реєстрацію від 18.02.2015 року, не вмотивована, носить бланкетний характер. Зі змісту постанови неможливо зрозуміти якого саме першого та третього дня тижня кожного місяця ОСОБА_6 необхідно з`являтись на реєстрацію. Також в постанові не вказані підстави для зміни днів явки ОСОБА_6 на реєстрацію (а.о.с.41).
Разом з тим місцевим судом не з`ясовувалось питання про те, чи обґрунтовано кримінально-виконавча інспекція встановила необхідність явки засудженого на реєстрацію двічі на місяць з врахуванням поведінки засудженого та можливості ОСОБА_6 виконати таку періодичність явки, враховуючи його матеріальне становище, сімейні обставини та стан здоров`я; чи є законною постанова інспектора та чи відповідає вона вимогам закону.
Зі змісту частини 4 статті 539 КПК України вбачається, що участь прокурора, засудженого, його захисника і законного представника у судовому розгляді клопотання (подання) щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, є обов`язковою.
Проте суд першої інстанції розглянув подання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком без участі засудженого ОСОБА_6 , що є грубим порушення права на захист особи.

Статтею 409 КПК України, визначено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема неповнота судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнота та упередженість судового розгляду ставлять під сумнів законність прийнятого рішення місцевого суду, внаслідок чого останнє підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись статтями 376, 407, 409, 410, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 травня 2015 року, задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 травня 2015 року, про задоволення подання інспектора КВІ міста Прилуки УДПС України в Чернігівській області та скасування звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року та направлення останнього для відбування покарання, скасувати і призначити новий розгляд в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4