Справа № 215/1548/14-к
1-кп/215/282/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАїНИ
10.07.2014 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, в шлюбі не перебуваючого, не працюючого, раніше судимого:
- 21.08.2012 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.164 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік.
-12.09.2012 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.1 КК України, ст.70 ч.4 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого в АДРЕСА_1 , -
за ст.164 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу № 2-1851 від 13.04.2010 року ОСОБА_5 зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.12.2009 року до його повноліття на користь матері ОСОБА_7 ( ОСОБА_4 ).

Так, ОСОБА_5 від сплати аліментів злісно ухиляється, в зв`язку з чим вже притягувався до кримінальної відповідальності 21.08.2012 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 164 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Однак, маючи не погашену в установленому порядку судимість за злісне ухилення від сплати аліментів, на шлях виправлення не став, відповідних для себе висновків не зробив, та продовжив злісно ухилятися від сплати коштів на утримання неповнолітньої дитини.

З 01 березня 2012 року ОСОБА_5 , діючи з метою невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця про працевлаштування, необхідності виконання своїх обов`язків і можливості притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, аліменти не виплачував, матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, в Тернівському центрі занятості на обліку перебував як безробітній в період часу з 04.01.2012 року по 15.02.2012 року, після цього продовжив злісно ухилятися від сплати аліментів.

Згідно ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір щомісячних виплат розраховувався державним виконавцем, виходячи із середнього розміру заробітної плати по даній місцевості. Період злісного ухилення ОСОБА_5 від сплати аліментів складає 24 місяці і 5 днів -

з 01.03.2012 року по 06.02.2014 року, загальна сума заборгованості становить 20696,17 гривень.

Державним виконавцем ОСОБА_5 неодноразово попереджався про необхідність працевлаштування, виконання своїх обов`язків, а також про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Однак, ОСОБА_5 належних висновків не зробив, на попередження державного виконавця не реагував, ніяких заходів, направлених на погашення заборгованості по виплаті аліментів не вживав та продовжував злісно ухилятись від сплати аліментів.

Ухилення ОСОБА_5 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини привело до утворення заборгованості по аліментах на користь матері дитини - ОСОБА_4 яка станом на дату подання заяви 01.03.2012 року складає - 20696,17 гривень, що згідно Закону України "Про виконавче провадження" зі змінами від 04.11.2010 року перевищує суму сукупно нарахованих відповідних платежів за 6 місяців, яка за станом на 06.02.2014 року складає 5693,40 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, у скоєному злочині розкаявся, підтвердив фактичні обставини обвинувачення в ухиленні від сплати аліментів. Пояснив, що офіційно не працював, мав кредитні зобов`язання, зобов`язується працевлаштуватись та погашати заборгованість.

Обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.

Судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілій ОСОБА_4 правила ст.349 ч.3-4 КПК України, про те, що в цьому разі вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Учасники кримінального провадження не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Згідно вироку Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 12.09.2012 р. ОСОБА_5 засуджено за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, зі звільненням від покарання з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до ст.75, 76 КК України, тобто кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено в період не відбутого строку покарання за попереднім вироком а.с.29.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винуватим в кримінальному правопорушенні за ст.164 ч.2 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/, вчиненого особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_5 у скоєному злочині розкаявся. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, рецидиву злочинів, особи обвинуваченого, обставин які обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі за сукупністю вироків відповідно до ст.71 ч.1, 72 ч.1 п.б КК України. Більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі за ст.164 ч.2 КК України слід перерахувати на більш суворе покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку два дні обмеження за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.164 ч.2 КК України два роки обмеження волі.

На підставі ст.ст.71 ч.1, 72 ч.1 п.б КК України до призначеного покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з розрахунку двох днів обмеження за один день позбавлення волі; частково приєднати не відбутий строк за вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 12.09.2012 р. за ст.185 ч.1 КК України у вигляді 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі в кримінально - виконавчій установі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання 10.07.2014 р. Міру запобіжного

заходу ОСОБА_5 змінити з особистого зобов`язання, на тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, взявши ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку, за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

СУДДЯ: