Справа № 367/1243/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/369/15 Доповідач у 2 інстанції Говоруха
Категорія 18 31.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
31 березня 2015 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника ІВЦ № 132 ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 лютого 2015 року про відмовлення в задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове його звільнення.

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_8 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, оскільки, як зазначено в ухвалі суду, з часу заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким пройшло менше року.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2013 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 185, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 7 місяців. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 3 листопада 2014 року ОСОБА_8 не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року у строк відбування покарання засудженого ОСОБА_8 зараховано час слідування під вартою до виправного центру з 3.11.2014 по 3.12.2014. До Ірпінського виправного центру № 132 засуджений ОСОБА_8 прибув 3.12.2014 р. та був працевлаштований днювальним відділення соціально-психологічної служби, приймав участь у роботах по благоустрою території установи. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 характеризується позитивно, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має 3 заохочення, стягнень не має.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, суд першої інстанції відмовив йому у задоволенні клопотання на підставі ст. 154 КВК України. На його думку, дана стаття не має застосовуватись до нього, оскільки його не було звільнено від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким і в подальшому він не був направлений в місця позбавлення волі. Вказує, що оскільки ст. 154 КВК не поширюється на нього і відповідно до ст. 81 КК України, він має право на умовно-дострокове звільнення після відбуття 2/3 строку то вважає необхідним застосувати до нього умовно дострокове звільнення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_8 та представника ІВЦ № 132, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Суд неправильно розтлумачив зазначену правову норму, допустивши суперечність її точному змісту.
Так, суд не звернув уваги на відсутність у матеріалах справи ухвали суду про направлення особи в місця обмеження волі чи позбавлення волі, як правильно ставить питання апелянт, а ухвала суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, що мається у справі, не є тотожною судовому рішенню про направлення у місця обмеження волі.
Тому, доводи апеляційної скарги засудженого про неправильне застосування судом ч.8 ст.154 КВК України є слушними.
Проте, клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання не може бути задоволеним.
З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_8 ухвалою суду від 3 листопада 2014 року фактично пом`якшена невідбута частина покарання з позбавлення волі на обмеження волі, початок відбуття якого 3 листопада 2014 року.
У відповідності до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суді України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Оскільки перебіг покарання у виді обмеження волі починається з 3 листопада 2014 року, то на час розгляду судом питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженим ОСОБА_8 не відбуто 2/3 частини покарання, а тому відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від покарання, яке він фактично відбуває.
За таких обставин ухвала суду підлягає зміні у частині підстав відмови у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 у частині підстав відмови у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання змінити.
Відмовити в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_8 від покарання, визначеного ухвалою суду від 3 листопада 2014 року у порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку з недотриманням строків, передбачених ч.3 ст. 81 КК України.
В іншій частині ухвалу залишити без зміни.
Головуючий:

Судді: