Справа №1-117
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2010 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Бельмеги М.В., секретаря Дебринюк Н.В., з участю прокурора Мігащука М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косові справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює сільським головою с.Кобаки, одруженого, не судимого, за ч.1 ст.233, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_1 обвинувачується у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, використанні свого службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом інтересам територіальної громади та вчинив службове підроблення, яке виразилося у складанні та видачі завідомо неправдивих договору оренди від 01.05.2003 року з актом прийому-передачі до нього та довідки № 184/02-32 від 22.05.2007 року, а також вчинив незаконну приватизацію комунального майна, шляхом використання підроблених приватизаційних документів.

Так, ОСОБА_1 обіймаючи посаду сільського голови с.Кобаки, Косівського району, будучи наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто службовою особою, а також посадовою особою органу місцевого самоврядування 8 рангу, і у відповідності до вимог статей 1,2 ЗУ «Про боротьбу з корупцією» субєктом корупційного діяння, зловживаючи своїм службовим становищем, з використанням підроблених приватизаційних документів вчинив незаконну приватизацію комунального майна. Так, ОСОБА_1, в 2007 році, діючи в інтересах ОСОБА_2, склав та видав завідомо неправдивий документ договір оренди приміщення від 01.05.2003 року, згідно якого громадянину ОСОБА_2 передано у володіння та користування приміщення загальною площею 211,7 кв.м. за адресою с.Кобаки, вул.Головна, 62А, в той час як дане приміщення фактично перебувало в оренді ТзОВ «Сокілець». Крім того ОСОБА_1 в 2007 році видав ОСОБА_2 завідомо неправдивий документ довідку № 184/02-32 від 22.05.2007 року про те, що громадянин ОСОБА_2 станом на 2002 рік виконав ремонтні роботи орендованого приміщення на суму 70 тисяч гривень, тоді коли вказане приміщення в оренді громадянина ОСОБА_2 не перебувало, чим підірвав авторитет та престиж органів влади та місцевого самоврядування. На підставі підроблених приватизаційних документів договору оренди приміщення та довідки про вартість ремонтних робіт, в порушення вимог ст.11 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств» сільський голова ОСОБА_1 провів приватизацію приміщення комунальної власності не на конкурентних засадах, через аукціон чи конкурс, а шляхом продажу згаданого обєкта шляхом викупу орендарем за 30141грн. 60коп., особою, яка фактично не була орендарем згаданого приміщення.

Допитаний ОСОБА_1 свою вину в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що в 2007 році під час приватизації приміщення старого народного дому по вул.Головна 62А, що в с.Кобаки Косівського району дав вказівку секретарю Кобаківської сільської ради ОСОБА_3 підготувати другий примірник договору від 01.05.2003 року, а також акт прийому-передачі орендованого майна від 01.05.2003 року, в яких зазначалося, що орендарем приміщення старого народного дому є ОСОБА_2, а не директор ТзОВ «Сокілець», як зазначалося в дійсному договорі. На вказаних договорі та акті прийому-передачі він, як сільський голова проставив по два відтиски печаток Кобаківської сільської ради. Внаслідок складання фіктивного договору стало можливою приватизація приміщення по вул.Головна 62А в с.Кобаки ОСОБА_2 як фізичною особою. Отримавши виготовлені в сільській раді документи ОСОБА_2 представив їх начальнику управління майном територіальних громад району, яка на основі цих документів уклала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу вказаного приміщення. Заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії, оскільки на день набрання чинності цим Законом України «Про амністію» від 12.12.2008 року він мав батьків, які досягли 70 річного віку.

Суд вислухавши думку учасників процесу прийшов до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 слід задоволити.

Злочин, вчинений ОСОБА_1, згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, так як максимальне покарання, передбачене ч.1 ст.233 КК України, становить позбавлення волі на строк від трьох до пяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на день набрання чинності ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року мав батьків, які досягли 70 річного віку.

ОСОБА_1 щиросердечно розкаявся у вчиненому і повністю сприяв розкриттю та розслідуванню злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується, вчинив злочин вперше, що не становить собою значної суспільної небезпеки, не чіпає важливих суспільних правовідносин і не має істотних шкідливих наслідків. ОСОБА_1 подано заяву, в якій він просить кримінальну справу, порушену відносно нього, закрити згідно Закону України «Про амністію». Підстав, що перешкоджають застосуванню цього закону, в ході судового слідства не встановлено.

Згідно ст.6 п.4 КПК України та п. «є» ст.1 ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року, осіб які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку звільнити від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України.

На підставі наведеного, п. «є» ст.1, ст.6, ст.8, ст.9, ст.10 ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року та керуючись п.4 ст.6 КПК України, суд,-

Постановив:

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.233, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України у звязку з актом амністії, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в Івано-Франківський апеляційний суд протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя: