Справа № 314/955/15-к
Провадження № 1-в/314/248/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 55), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив його задовольнити, пояснив, що зробив для себе належні висновки, у скоєному злочині вину визнає, за час відбування покарання режим утримання не порушував, був працевлаштований, а також залучався до праці на підставі ст. 118 КВК України, чим заслужив на умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні представник адміністрації колонії суду пояснив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 03 лютого 2012 року Центрально-міським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, в установах виконання покарань знаходиться з 28 вересня 2011 року. Під час утримання в Артемівському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 24 травня 2012 року до 05 грудня 2014 року відбував покарання у Петрівській виправній колонії УДПтС України в Кіровоградській області (№ 49), характеризувався позитивно, мав одне стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку, та одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. З 05 грудня 2014 року відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55). За час відбування покарання характеризується негативно, за порушення встановленого режиму відбування покарання має одне стягнення, заохочень не має. На заходи профілактичного та виховного впливу реагує слабо. На виробництві установи не працевлаштований. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження». У відношенні до представників адміністрації колонії грубості не проявляє. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Комісія установи вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, тому відносно нього не доцільно застосовувати ст. 81 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 на даний час має одне стягнення, яке у встановленому законом порядку не зняте і не погашене, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_4 , представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

З матеріалів подання встановлено, що під час знаходження в Артемівському слідчому ізоляторі ОСОБА_4 вимоги режиму утримання не порушував, заохочень та стягнень не мав. А під час відбування покарання у Петрівській виправній колонії УДПтС України в Кіровоградській області (№ 49) характеризувався наступним чином: мав одне стягнення, яке погашене у встановленому порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці одного разу заохочувався

З 05 грудня 2014 року ОСОБА_4 відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), є працездатним; проте взагалі не був працевлаштованим, залучався до робіт з благоустрою місць позбавлення волі, однак до їх виконання ставиться безвідповідально та виконує лише під контролем та наглядом представників адміністрації, що об`єктивно підтверджено довідками про працевлаштування. Адміністрацією установи не заохочувався. Навпаки, 20 березня 2015 року за порушення вимог режиму утримання постановою начальника установи засудженому оголошена сувора догана.

Поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання, в тому числі, що безпосередньо передує вирішенню питання про умовно-дострокове звільнення, не була позитивною та активною, про що свідчить те, що він не заслуговував на заохочення у період з вересня 2011 року до березня 2014 року та з березня 2014 року по теперішній час, має одна стягнення, яке не погашене та не зняте у встановленому законом порядку.

На цьому фоні сумнівним та передчасним виглядають твердження засудженого про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55) та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені у судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

18.05.2015

18.05.2015