Справа № 534/18/14-к
№ 1-кп/534/54/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 Клімовій ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Комсомольську матеріали кримінального провадження №000545 від 09 травня 2013 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Литвини Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 03.01.1984 року Комсомольським міським судом за ст.206 ч.2 КК УРСР до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 27.04.1985 року за відбуттям строку покарання; 2) 10.09.1985 року Комсомольським міським судом за ст.1961 КК УРСР до 1 року виправних робіт з відрахуванням на користь держави 15% заробітку; 3) 20.03.1986 року Комсомольським міським судом за ч.2 ст.206, ч.3 ст.222, ст.43 КК УРСР до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 23.04.1986 року Полтавським обласним судом ч.2 ст.206 КК УРСР перекваліфікована на ч.2 ст.106 КК УРСР та призначено покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого за відбуттям строку покарання; 4) 23.12.1987 року Комсомольським міським судом за ч.2 ст.206 КК УРСР до 2 років позбавлення волі; 02.03.1988 року Полтавським обласним судом строк покарання зменшений до 1 року позбавлення волі; 5) 06.02.1990 року Полтавським обласним судом за ст.ст.19, ч.3 ст.140, ст.208, ч.1 ст.229-6, ст.42 КК УРСР до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст.14 КК УРСР. Звільнено 22.11.1995 р. за відбуттям строку покарання; 6) 25.02.1998 року Комсомольським міським судом за ч.2 ст.229-6 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 08.08.2000 року за відбуттям строку покарання; 7) 15.04.2003 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 17.09.2005 року за відбуттям строку покарання; 8) 28.05.2009 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ст.118 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 28.05.2009 року за відбуттям строку покарання; 9) 17.12.2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.311, ч.2 ст.313, ст.70 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.309 КК України, -
в с т а н о в и в :

09 травня 2013 року о 15 год. 00 хв. в приміщенні Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області на вимогу працівників міліції ОСОБА_6 видав стартовий пістолет марки «KRAL ATMACA», серійний номер « НОМЕР_1 », калібру 9мм, що являється переробленою вогнепальною зброєю, який він зберігав без передбаченого законом дозволу.
12 серпня 2013 року під час обшуку в квартирі АДРЕСА_2 у ОСОБА_6 виявлено та вилучено стартовий пістолет марки «ZORAKI», модель « 914», серійний номер - « НОМЕР_2 », калібру 9 мм, що являється переробленою вогнепальною зброєю, який він зберігав без передбаченого законом дозволу.
Крім того, в ході згаданого обшуку у ОСОБА_6 виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 5мл з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0692 г та скляний флакон з психотропною речовиною фенобарбіталом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,2805 г. Згадані наркотичні засоби та психотропні речовини ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.
20 листопада 2013 року під час обшуку в квартирі АДРЕСА_2 у ОСОБА_6 виявлено та вилучено пістолет марки «ZORAKI», модель « 914», серійний номер - « НОМЕР_3 », калібру 9 мм, що являється переробленою вогнепальною зброєю та патрон калібру 9мм, який являється бойовим припасом. Зазначену вогнепальну зброю та бойовий припас ОСОБА_6 зберігав без передбаченого законом дозволу.
Крім того, в ході згаданого обшуку у ОСОБА_6 працівниками міліції виявлено та вилучено картонний футляр та паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 63,322 г. та 6,411 г. відповідно. Згадані наркотичні засоби ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав повністю та прохав його виправдати за усіма епізодами обвинувачення.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_6 підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

За епізодом зберігання вогнепальної зброї, вилученої 09 травня 2014 року, вина ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами.
Так, відповідно до протоколу огляду від 09 травня 2013 року ОСОБА_6 добровільно видав працівникам міліції пістолет, який згідно висновку балістичної експертизи №360 від 06.06.2013 року являється переробленою нестандартною вогнепальною зброєю, виготовленою із стартового пістолета марки «KRAL ATMACA», серійний номер « НОМЕР_1 », калібру 9мм, шляхом самостійного внесення змін до його конструкції, які виражаються в видаленні заглушки каналу ствола. Даний пістолет придатний для проведення пострілів штатними стартовими патронами калібру 9мм, комбінованим зарядом шляхом роздільного спорядження зі снарядом діаметром 7мм, та іншими патронами з аналогічними розмірними характеристиками, споряджених різними видами метальних зарядів (т.1а.с.78,85).
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що у травні 2013 року він разом із іншим понятим на прізвище ОСОБА_9 був присутній при добровільній видачі ОСОБА_6 травматичного пістолету.
Під час судового розгляду ОСОБА_6 та його захисник наполягали на тому, що обвинувачений добровільно здав працівникам міліції згадану вогнепальну зброю, тому у відповідності до ч.3 ст.263 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності. Однак згадані твердження є хибними і не приймаються судом до уваги з наступних підстав.
Так, виходячи із змісту ч.3 ст.263 КК України, під добровільною здачею органам влади зброї, яка є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати вогнепальну зброю, незалежно від мотивів за власним бажанням передає її відповідному державному органу.
З матеріалів справи вбачається, що вилучену у ОСОБА_6 вогнепальну зброю він не міг надалі зберігати, її вилучили працівники міліції у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження за фактом спричинення ОСОБА_4 вогнепального поранення.
За таких обставин, добровільна видача ОСОБА_6 пістолета марки «KRAL ATMACA» не може бути підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України, а враховується судом в якості обставини, що пом`якшує його покарання, а саме як активне сприяння розкриттю злочину.
Також не заслуговують на уваги твердження обвинуваченого про те, що йому не було відомо, що виданий ним пістолет є вогнепальною зброєю.

За фактом зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, наркотичних засобів та психотропних речовин, вилучених 12 серпня 2013 року та 20 листопада 2013 року, вина ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами.
Так, в результаті обшуку, проведеного 12 серпня 2013 року за місцем проживання ОСОБА_6 , у останнього виявлено та вилучено (т.1а.с.102):
- пневматичні пістолети марки «МР-654К», серійний номер - « НОМЕР_4 », калібру 4,5мм, та марки «KWC», серійний номер - « НОМЕР_5 », калібру 4,5мм, які до вогнепальної зброї не відноситься;
- пістолет, який згідно висновку балістичної експертизи №526 від 16.08.2013 року являється переробленою нестандартною вогнепальною зброєю, виготовленою із стартового пістолета марки «ZORAKI», серійний номер « НОМЕР_2 », калібру 9мм, шляхом самостійного внесення змін до його конструкції, які виражаються в видаленні заглушки каналу ствола. Даний пістолет придатний для проведення пострілів штатними стартовими патронами калібру 9мм, комбінованим зарядом шляхом роздільного спорядження зі снарядом діаметром 8,2мм, та іншими патронами з аналогічними розмірними характеристиками, споряджених різними видами метальних зарядів (т.1а.с.113);
- два патрони травматичної дії калібру 9мм, які до бойових припасів не відносяться.
Згідно висновку хімічної експертизи №1023 від 30.08.2013 року (т.1а.с.123) під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , проведеного 12 серпня 2013 року, у останнього виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 5мл з рідиною, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0692 г, медичний шприц об`ємом 20 мл з ангідридом азотної кислоти масою 0,4 г., скляний флакон з рідиною, яка містить фенобарбітал, який віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса фенобарбіталу в рідині об`ємом 16,5 мл становть 0,2805 г.
Крім того, згідно висновку згаданої експертизи у ОСОБА_6 під час обшуку було вилучено розчин йоду та кристалічний йод, червоний фосфор, етиловий спирт 96%, шприци, скляні та полімерні ємності із залишками метамфетаміну, опію ацетильованого, червоного фосфору.

Згідно протоколу обшуку, проведеного 20 листопада 2013 року за місцем проживання ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 , працівниками міліції у ОСОБА_6 виявлено та вилучено:
- пістолет, який згідно висновку балістичної експертизи №861 від 22.11.2013 року являється переробленою вогнепальною зброєю, виготовленою із самостійним внесенням змін до конструкції стартового пістолета марки «ZORAKI-mod.914-S», серійний номер - « НОМЕР_3 », калібру 9мм, шляхом самостійного внесення змін до його конструкції, які виражаються в видаленні заглушки каналу ствола. Даний пістолет придатний для проведення пострілів штатними стартовими патронами калібру 9мм, комбінованим зарядом шляхом роздільного спорядження, зі снарядом діаметром 6,5мм, та іншими патронами з аналогічними розмірними характеристиками, споряджених різними видами метальних зарядів (т.1а.с.202);
- два патрони, один з яких згідно висновку експерта №861 являється бойовим припасом, пістолетним патроном калібром 9мм;
- порошкоподібні речовини, які є червоним фосфором та кристалічним йодом, що згідно висновку хімічної експертизи №1578 від 27.11.2013 року не відносяться до прекурсорів (т.1а.с.132);
- 12 медичних шприців, на яких згідно висновку хімічної експертизи №1659 від 11.12.2013 року містяться нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого(т.1а.с.177);
- саморобний пристрій для куріння, на якому згідно висновку хімічної експертизи №1576 від 27.11.2013 року містяться нашаруванням екстракту канабісу (т.1а.с.183);
- картонний тубус та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку хімічних експертиз №1575 та №1574 від 27.11.2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 63,322 г. та 6,411 г. відповідно (т.1а.с.190);
- медичний шприц з рідиною, яка згідно висновку хімічної експертизи №1577 від 27.11.2013 року є психотропною речовиною метамфетамін, обіг якої обмежено, масою у перерахунку на суху речовину становить 0,031 г. (т.1а.с.195).
Свідок ОСОБА_10 показав в судовому засіданні, що він займаючи посаду слідчого, 20 листопада 2013 року проводив обшук в квартирі обвинуваченого ОСОБА_6 , результати якого було зафіксовано в протоколі слідчої дії. В ході обшуку було вилучено пістолет, патрони, шприци, наркотичні засоби, декілька ножів. Перед початком обшуку ОСОБА_6 було запропоновано добровільно видати наркотичні засоби та зброю, на що обвинувачений видав слідчому тубус з речовиною рослинного походження, якою виявився канабіс, декілька ножів та склянок з ліками, які згодом було йому повернуто.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив в судовому засіданні, що добровільно видав слідчому згадані речі і не заперечував тієї обставини, що у тубусі могла була конопля, яку він самостійно зібрав та подрібнив восени 2013 року. Але обвинувачений зауважив, що використовував її лише для виготовлення лікувальної мазі.
Допитана в якості свідка мати обвинуваченого ОСОБА_11 підтвердила в судовому засіданні, що її син для неї та для себе виготовлює різні лікувальні мазі, але склад цих мазей їй невідомий.
Свідок ОСОБА_12 показав, що 20.11.2013 року він разом із іншим понятим був присутнім при обшуку квартири обвинуваченого, в ході якою працівниками міліції було виявлено та вилучено пістолет, багато шприців та речовину рослинного походження. Під час обшуку обвинувачений добровільно видав працівникам міліції тубус з речовиною рослинного походження, якісь баночки та ножі. В квартирі дуже сильно пахло йодом.
Свідок ОСОБА_13 надав суду аналогічні показання щодо обставин проведення обшуку в квартирі обвинуваченого 20.11.2013 року.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 заперечуючи свою вину у незаконному зберіганні наркотичних засобів, психотропних речовин, вогнепальної зброї та бойових припасів, які було вилучено під час обшуку 12.08.2013 року та 20.11.2013 року, наполягав на тому, що вилучені у нього вогнепальну зброю, бойовий патрон, наркотичні засоби та психотропні речовини йому підкинули працівники міліції.
Однак згадані твердження суд не приймає до уваги і розцінює їх як обраний спосіб захисту, так як вони повністю спростовуються протоколами обшуків, в яких детально викладено послідовність проведення згаданих процесуальних дій із зазначенням місць виявлення вилучених предметів. Порушень кримінального процесуального закону при проведенні обшуків 12.08.2013 року та 20.11.2013 року судом не встановлено. Також згадані твердження обвинуваченого спростовуються послідовними показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були присутні під час обшуку в якості понятих і підтвердили в судовому засіданні, що порушень порядку проведення обшуку не було, пошукові дії та огляд знайдених речей проводилися виключно у їх присутності і можливість підкинути обвинуваченому будь-які речі, поза візуального контролю понятих, виключалася.
Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 наполягав на визнанні протоколів обшуку його квартири недопустимими доказами, так як суду не було надано відеозапису згаданих процесуальних дій. Суд вважає згадані вимоги неспроможними, так як у відповідності до ст.ст.104,105 КПК України основною формою фіксування ходу та результатів процесуальної дії є протокол, а відеозапис цієї дії лише додатком до нього. Тому відсутність відеозапису, який проводився під час обшуку, не є підставою для визнання протоколу відповідної процесуальної дії недопустимим доказом, тем більше, що з показань понятих, слідчого ОСОБА_10 відеозапис обшуку було зупинено у зв`язку із розрядженням батарей живлення відеокамери. Також не впливає на допустимість результатів обшуку від 20.11.2013 року та обставина, що до ОСОБА_6 були застосовані спеціальні засоби (наручники), так як з показань слідчого ОСОБА_10 , які підтверджуються свідченнями понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вбачається що під час обшуку обвинувачений вів себе агресивно і заважав працівникам міліції проводити процесуальну дію.
Слідчий ОСОБА_10 показав, що наручники було застосовано до обвинуваченого після складення протоколу затримання в порядку ст.207 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним документом (т.1а.с.156).
Кількість вилучених під час обшуків шприців та ємкостей із залишками наркотичних засобів та психотропних речовин, вилучення у обвинуваченого хімічних речовин (кристалічного йоду, червоного фосфору, ангідриду азотної кислоти тощо), які використовуються для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, вказують на те, що ОСОБА_6 виготовлював вилучені у нього наркотичні засоби та психотропні речовини.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 дев`ять разів засуджувався за вчинення умисних злочинів, у тому числі за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та вогнепальної зброї, що дає підстави вважати, що вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю узгоджується із звичкою ОСОБА_6 незаконно зберігати вогнепальну зброю, бойові припаси та наркотичні засоби. Тому згадана обставина, у сукупності з іншими доказами та в силу ч.3 ст.88 КПК України, теж враховується судом в якості доказу його винуватості.
Під час проведених по справі обшуків у ОСОБА_6 , крім вогнепальної зброї та бойового припасу, працівниками міліції було вилучено пневматичні пістолети, набої до них, патрони травматичної дії, що у сукупності з іншими доказами теж вказує на наявність у нього звички поводження із зброєю. Припущення обвинуваченого про те, що і ці речі йому було підкинуто працівниками міліції є нелогічними та не приймаються судом до уваги.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні умисних злочинів проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Дії ОСОБА_6 підлягають кваліфікації:
- за ч.1 ст.263 КК України, так як він незаконного зберігав вогнепальну зброю та бойовий припас без передбаченого законом дозволу;
- за ч.2 ст.309 КК України, так як він повторно незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб та психотропні речовини без мети збуту.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за наступних обставин.
«09.05.2013 року, близько 12 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на сходовому майданчику другого поверху біля квартири АДРЕСА_2 , шляхом застосування пістолету марки «KRAL ATMACA 9тт», серійний номер « НОМЕР_1 », калібр 9 мм, який згідно висновку експерта №360 від 06.06.2013 року є переробленою нестандартною вогнепальною зброєю, безпідставно, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи загальноприйняті норми поведінки та моралі, діючи з особливою зухвалістю, прагнучи показані свою зневагу до існуючих правил поведінки у суспільстві, бажаючи самоутвердитися за рахунок інших осіб, діючи умисно, вистрелив з пістолету марки «KRAL ATMACA 9 тт», серійний номер « НОМЕР_1 », калібр 9 мм, в ліву нижню частину тулуба ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час перебував на вищезгаданому сходовому майданчику вказаного вище будинку. Внаслідок здійснення даного пострілу з вогнепальної зброї ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді рваної рани лівої нижньої частини тулубу.»
Під час судового розгляду представник державного обвинувачення підтримав обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, в зазначеній вище редакції.
В основу обвинувачення ОСОБА_6 за вказаним епізодом злочинної діяльності органами прокуратури покладено наступні докази:
- результати огляду від 09.05.2013 року, в ході якого в хірургічному відділені вилучено предмет овальної форми (т.1а.с.80);
- показання лікаря Комсомольської міської лікарні ОСОБА_14 , який оперував потерпілого ОСОБА_4 ;
- довідку Комсомольської міської лікарні про те, що ОСОБА_4 було доставлено до приймального відділення з первинним діагнозом вогнепальне непроникаюче поранення лівої здухвинної ділянки (т.1а.с.75);
- результати огляду від 09.05.2013 року, в ході якого у ОСОБА_6 вилучено пістолет марки «KRAL ATMACA», який являється вогнепальною зброєю (т.1а.с.78);
- показання потерпілого ОСОБА_4 ;
- показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
В ході дослідження наданих сторонами обвинувачення та захисту доказів, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечуючи проти згаданого обвинувачення показав, що до нього прийшов потерпілий ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_16 , які поводилися агресивно, стукали у вхідні двері, вимагали відчинити їх та впустити до квартири. Свої вимоги мотивували тим, що в квартирі перебуває дружина ОСОБА_4 ОСОБА_17 та їх спільна дитина. ОСОБА_6 дверей не відкривав, так як є інвалідом ІІІ групи без ноги і побоювався фізично сильнішого ОСОБА_4 , з яким у нього були тривалі неприязні відносини. Коли за викликом прибули працівники міліції, ОСОБА_6 впустив до своєї квартири співробітника міліції, який впевнився у тому, що крім дівчини на прізвисько « ОСОБА_18 » в квартирі нікого не було. Згодом коли все закінчилося ОСОБА_6 відкрив вхідні двері і несподівано побачив ОСОБА_4 , який пішов прямо на нього. Враховуючи, що між ними склалися тривалі неприязнені відносини, ОСОБА_6 реально сприймав погрозу, яка походила від потерпілого, і тому для самозахисту направив на нього пістолет, який залишився від померлого брата. ОСОБА_4 не зупинився, а продовжив рухатися у бік ОСОБА_19 і останній захищаючись натиснув на спусковий гачок, після чого пролунав постріл і куля травматичної дії потрапила у потерпілого. Після цього ОСОБА_6 добровільно видав співробітникам міліції згаданий пістолет.
Потерпілий ОСОБА_4 під час судового розгляду справи заявив, що ніяких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не мав і не має, заперечував той факт, що останній стріляв у нього та заподіяв йому тілесні ушкодження. ОСОБА_4 показав, що приходив до ОСОБА_6 , так як вважав, що його дружина та неповнолітня дитина утримуються в його квартирі. Своєю поведінкою ОСОБА_4 порушував громадський порядок (спровокував дебош), але про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень давати показання відмовився.
Суд не приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_4 в частині заперечення факту заподіяння йому обвинуваченим ОСОБА_6 поранення, так як вони, крім показань самого ОСОБА_6 , повністю спростовуються свідченням лікаря Комсомольської міської лікарні ОСОБА_14 , який оперував ОСОБА_4 та видалив з його тіла предмет, схожий на гумову кулю.
Відповідно до протоколу огляду від 09.05.2013 року в хірургічному відділенні працівниками міліції вилучено предмет чорного кольору овальної форми (т.1а.с.80).
Свідок ОСОБА_15 , який працює оперуповноваженим карного розшуку Комсомольського МВ, показав в суді, що до чергової частини надійшло повідомлення про порушення громадського порядку в під`їзді будинку АДРЕСА_3 . Прибувши у складі слідчо-оперативної групи до згаданого будинку, було виявлено, що потерпілий ОСОБА_4 та його мати - ОСОБА_16 стукають у вхідні двері квартири АДРЕСА_4 і вимагають її мешканців відчинити їх. Свої дії ОСОБА_4 мотивував тим, що в згаданій квартирі знаходиться його дружина ОСОБА_20 та їх неповнолітня дитина. Лядавські вимагали від працівників міліції зламати двері. ОСОБА_4 вів себе агресивно і працівникам міліції довелося його вгамовувати та утримувати. Мешканець квартири ОСОБА_6 повідомив через вхідні двері, що погоджується впустити до квартири тільки співробітника міліції щоб той впевнився у відсутності зазначених осіб у його помешканні. Оглянувши квартиру, ОСОБА_15 впевнився, що в квартирі знаходиться дівчина на прізвисько « ОСОБА_18 », ОСОБА_17 та будь-які діти в у цьому помешканні були відсутні, про що він повідомив потерпілому. Коли ОСОБА_15 , мати потерпілого і ОСОБА_4 стояли у дворі будинку, останній несподівано забіг до під`їзду і захлопнув за собою металеві двері. Пролунав постріл. Коли ОСОБА_15 та інші потрапили до під`їзду, то між першим та другим поверхами побачили ОСОБА_4 , який тримався за бік. Дівчина на прізвисько « ОСОБА_21 » та ОСОБА_6 стояли поруч із квартирою, останній пояснив, що ОСОБА_4 на нього напав і йому довелося захищатися. Після цього ОСОБА_6 було запрошено до відділу міліції, де він видав свій пістолет. Зі слів ОСОБА_6 згаданий пістолет залився від його покійного брата.
Вирішуючи питання щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, суд виходить з наступного.
Диспозиція ч.4 ст.296 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Суб`єктивна сторона згаданого злочину характеризується умисною виною і мотивами явної неповаги до суспільства. Це завжди злочин, вчинений з прями умислом, коли винний усвідомлює, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства, і бажає цього.
Пунктом першим Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» визначено, що при розгляді кримінальних справ … необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Пунктом четвертим згаданої постанови визначено, що дії, які супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Аналізуючи докази надані стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, судом встановлено, що ще до подій, які мали місце 09 травня 2013 року, між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 склалися тривалі неприязнені відносини з приводу того, що наркозалежна дружина потерпілого ОСОБА_17 відвідує квартиру обвинуваченого. Це також підтвердила в судовому засіданні мати потерпілого ОСОБА_16 .
З показань ОСОБА_6 , які підтверджуються свідченнями ОСОБА_15 , вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 , порушуючи громадський порядок і спокій громадян, тривалий час разом із ОСОБА_16 стукав у вхідні двері його квартири, бажаючи незаконно проникнути до чужого житла. Уникаючи спілкування з останніми, ОСОБА_6 викликам міліцію і допустив співробітника міліції до свого помешкання щоб той пересвідчився у відсутності в квартирі дружини і дитини потерпілого. Потерпілий ОСОБА_4 цього факту теж не заперечував.
Крім того, обвинувачений показав, що коли потерпілий і працівники міліції залишили приміщення під`їзду, ОСОБА_6 відчинив двері і несподівано для себе побачив, що потерпілий повернувся та поводячись агресивно направився у його бік. Захищаючись від неминучого нападу фізично сильнішого ОСОБА_4 і знаходячись в приміщенні своєї квартири, ОСОБА_6 зробив постріл у бік потерпілого гумовою кулею, спричинивши йому тілесні ушкодження.
За таких обставин, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено в суді наявність в діях обвинуваченого об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.296 КК України, а саме, що ОСОБА_6 грубо порушував громадський порядок і робив це з мотивів явної неповаги до суспільства, тому в його діях відсутній склад і цього злочину.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення за ст.125 КК України може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого. Однак суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 звертався з такою заявою до правоохоронних органів. Навпаки в судовому засіданні потерпілий наполягав та тому, що претензій до ОСОБА_6 не має і притягувати його до кримінальної відповідальності не бажає (т.1а.с.65,66). З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 відмовився подавати заяву про злочин та скористатися викликаною каретою швидкої медичної дороги.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не заперечуючи факту спричинення потерпілому тілесних ушкоджень в наслідок пострілу з належної йому вогнепальної зброї, наполягав на тому, що знаходився у стані необхідної оборони.
Згідно приписів ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Оцінивши досліджені та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що конфлікт розпочався з ініціативи потерпілого ОСОБА_4 , який безпосередньо перед отриманням тілесних ушкоджень вчиняв по відношенню до ОСОБА_6 неправомірні дії, а саме порушуючи громадський порядок та спокій громадян стукав у двері його квартири і намагався незаконно проникнути до житла обвинуваченого.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про необхідну оборону» посяганням визнаються дії особи, якими вона вже заподіює шкоду, або створює реальну і безпосередню загрозу заподіяння такої шкоди.
У суду немає підстав поставити під сумнів показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо перебігу подій того дня, рівно як і стосовно того, що дії його були направлені насамперед на відвернення протиправного діяння з боку самого потерпілого.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що власним посяганням ОСОБА_4 створив реальну і безпосередню загрозу ОСОБА_6 , тобто об`єктом посягання в даному випадку виступили охоронювані права та інтереси особи, що викликало у ОСОБА_6 невідкладну необхідність в заподіянні шкоди самому ОСОБА_4 з метою захисту власних інтересів. Дії ОСОБА_6 в даній ситуації є правомірними та виправданими з огляду на норму кримінального права, передбачену ч.1 ст.36 КК України, оскільки були здійснені ним під час існування підстави для захисту і за своєю природою були абсолютно співмірними та достатніми в тій існуючий обстановці для негайного відвернення посягання і водночас відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, що виключає склад злочину, передбаченого ст.125 КК України, та тягне за собою виправдання обвинуваченого через відсутність в їх діях складу злочину.
При цьому суд враховує і те, що стороною обвинувачення не встановлено та не викликано до суду в якості свідка особу на прізвисько « ОСОБА_18 », яка була єдиним очевидцем описаних вище подій. Також, не дивлячись на те, що потерпілий звертався за медичною допомогою до закладу охорони здоров`я, органами досудового розслідування, в порушення вимог ч.2 ст.242 КПК України, не було проведено відповідної судово-медичної експертизи потерпілого на предмет встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень. Експертизи вилученого з рани потерпілого предмета овальної форми щодо його належності до стріляної кулі та щодо можливості її відстрілу з вилученого у ОСОБА_6 пістолету теж не проводилося.
Приймаючи до уваги, що можливість отримання доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, повністю вичерпана, він підлягає виправданню за відсутністю в його діях складу злочину.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в частині обвинувачення, що знайшло свої підтвердження, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, всі обставини справи в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, у тому числі щодо незаконного обігу наркотичних засобів та вогнепальної зброї, неодружений і не працює, соціально корисною діяльністю не зайнятий, являється інвалідом ІІІ групи, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, фізичну працю виконувати не може (т.2а.с.20-53,59).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує активне сприяння розкриттю злочину за епізодом незаконного зберігання вогнепальної зброї, вилученої 09.05.2013 року, та незаконного зберігання наркотичного засобу - канабіс масою 63,322 г., вилученого 20.11.2013 року.
Обставинами, які обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує рецидив злочинів та вчинення злочину, передбаченого ст.263 КК України, повторно.
В якості обставини, яка характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд також враховує те, що маючи непогашені судимості за вчинення умисних злочинів, в тому числі щодо незаконного обігу наркотичних засобів та вогнепальної зброї, за які відбував покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став і знову вчинив нові аналогічні злочини.
Наведені вище дані, що характеризують особу обвинуваченого, його антисоціальний образ життя, вчинення ним нових злочинів 12.08.2013 року та 20.11.2013 року у період досудового розслідування за фактом заподіяння потерпілому Лядавському вогнепального поранення та за фактом вилучення у нього вогнепальної зброї, кількість вилученої у нього зброї та наркотичних речовин, свідчать про те, що ОСОБА_6 становить підвищену соціальну небезпеку і його виправлення можливе тільки в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тому суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України.
Враховуючи вперте небажання ОСОБА_6 виправлятися, навіть з урахуванням його інвалідності, суд вважає, що визначене судом покарання за сукупністю злочинів повинно бути більш суворим ніж покарання за попередніми вироками. Тільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для призначенні мінімального покарання або застосування до ОСОБА_6 ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз за епізодам злочинної діяльності, за якими обвинуваченого визнано винними, підлягають стягненню із засуджених в порядку ст.ст.124,126 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання покарань остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Визнати невинним та виправдати ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України за відсутностю в його діях складу злочину.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, затримавши його негайно в залі суду.
Строк відбуття покарання відраховувати обвинуваченому ОСОБА_6 з моменту фактичного затримання, тобто з 15 вересня 2014 року.
У строк відбуття покарання врахувати ОСОБА_6 строк тримання під вартою з 20 листопада 2013 року по 22 листопада 2013 року (т.1а.с.156).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз: №360 в розмірі 195,60 грн. (т.1а.с.841), №526 в розмірі 195,60 грн. (т.1а.с.113), №1023 в розмірі 1838,75 грн. (т.1а.с.122), №861 в розмірі 195,60 грн. (т.1а.с.1631), №1578 в розмірі 293,40 грн. (т.1а.с.171), №1659 в розмірі 293,40 грн. (т.1а.с.176), №1576 в розмірі 293,40 грн. (т.1а.с.182), №1575 в розмірі 293,40 грн. (т.1а.с.189), №1577 в розмірі 293,40 грн. (т.1а.с.195), №1574 в розмірі 293,40 грн. (т.1а.с.202).

Речові докази, які зберігаються в УМВС України в Полтавській області згідно квитанцій № 33/12 від 18.10.2013 року та №33/23 від 25.12.2013 року, а саме: наркотичні засоби, психотропні речовини, медичні шприци, скляні флакони, хімічні речовини та пристрій для куріння знищити (т.2а.с.14,15, т.1а.с.175,181,186,193,199,206,);
Речові докази, які зберігаються в Комсомольському МВ:
- пістолет марки «KRAL ATMACA», серійний номер « НОМЕР_1 », калібру 9мм, стартовий пістолет марки «ZORAKI», модель « 914», серійний номер - « НОМЕР_2 », пістолет марки «ZORAKI», модель « 914», серійний номер - « НОМЕР_3 », калібру 9 мм, - передати до НДЕКЦ УМВС України в Полтавській області як наглядний зразок та для музею криміналістики (т.2а.с.16,17);
- два патрони, калібру 9мм, вилучені 2011.2013 року знищити (т.1а.с.170);
- пневматичний пістолет марки «KWC», серійний номер « НОМЕР_6 », калібру 9мм, пневматичний пістолет марки «МР-654К», серійний номер «Т12007090», калібру 4,5мм, - передати у дозвільну систему УМВС України в Полтавській області для вирішення питання щодо його влучення (т.1а.с.121,138).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з проголошення вироку.
Учасники судового розгляду справи мають право отримати копію вироку після його проголошення у секретаря судового засідання.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.
Суддя ОСОБА_1