ПОСТАНОВА

22 січня 2010 року м. Рівне

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області Коробов О.К.,

з участю прокурора Зуйкова О.Г.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду кримінальну справу щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2, засуджених вироком Здолбунівського районного суду від 23 вересня 2009 року

встановив:

В апеляції прокурора Пришка О.В. ставиться питання про скасування вироку Здолбунівського районного суду від 23 вересня 2009 року щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст. 309 та ч.2 ст. 307 КК України і постановлення нового вироку з призначенням покарання засудженому ОСОБА_2К у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

В апеляції засудженого ОСОБА_2 викладене прохання скасувати вирок в частиш його засудження за ч.2 ст. 307 КК України і закрити справу за недоведеністю його вини у вчиненні цього злочину, а за ч.2 ст. 309 КК України призначити менш суворе покарання і звільнити від його відбування за хворобою, на підставі ст. 84 КК України .

Прокурор Зуйков О.Г., просить повернути справу до Здолбунівського районного суду для виконання вимог ст. 350, 352 КПК України. При цьому цей прокурор посилається на те, що апеляція прокурора Пришка О.В. не відповідає вимогам ст. 350 КПК України. Зокрема, прокурор неконкретно виклав своє прохання, звернуте до апеляційного суду : не зазначив чи просить скасувати вирок щодо ОСОБА_2 в цілому, чи лише в частині призначеного покарання. Не зазначив прокурор Пришко О.В. які покарання він просить призначити новим вироком за ч.2 ст. 307 КК України , а яке - за ч. 2 ст. 309 КК України , який принцип застосувати при призначенні покарань за сукупністю вироків, покарання у виді позбавлення волі на строк у сім років чи просить він призначити за певний злочин, чи- за сукупністю злочинів. Викладаючи прохання про призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна прокурор не вказав чи просить конфіскувати все майно засудженого , чи якусь його частину і яку саме. При мотивуванні апеляції, на думку прокурора Зуйкова О.Г., апелянт не послався на законні обставини, що обтяжують покарання, а безпідставно обмежився твердженням про неврахування обтяжуючої обставини рецидиву злочину, не врахувавши положення ч.4 ст. 67 КК України і не давши будь-якого законного обґрунтування для скасування вироку за його явною несправедливістю внаслідок м'якості.

На порушення ч.2 ст. 350 КПК України апеляція не містить посилань на аркуші справи, де містяться докази на обґрунтування апеляції.

Справа № 11-81/2010 р. Вирок постановлений одноособово суддею Кушніром О.Г.

2

Суд з пропозицією прокурора, яка ґрунтується на закону, погоджується.

Крім того до справи не долучені паспорти засуджених, попри те, що вони перебувають під вартою, що унеможливлює для апеляційного суду виконання вимог закону про з'ясування осіб засуджених та їх громадянства.

Відповідно до „Положення про паспорт громадянина України", затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-ХИ (Із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Верховної Ради України від 28 жовтня 1992 року N 2748-ХП, від 2 вересня 1993 року N 3423-XII, від 9 грудня 1994 року N 283/94-ВР) в особи, взятої під варту, або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.

За п. 17.10. „Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді" вилучені в арештованих паспорти, військові квитки, трудові книжки та інші особисті документи зберігаються в окремому опечатаному пакеті, до справи підшивається опис (реєстр) вилучених документів, який нумерується черговим номером аркуша справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 357, 359 КПК України

П ОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2, засуджених вироком Здолбунівського районного суду від 23 вересня 2009 року, повернути цьому суду для належного виконання вимог ст.ст. 350, 351, 352, 354 КПК України та долучення до справи документів, які посвідчують особи засуджених.

Суддя О.К. Коробов