г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/585/15-к
Номер провадження 1-кп/213/124/15
В И Р О К
Іменем України
08 травня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області: у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0001983, у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта базова середня, навчається ДПТНЗ Криворізький центр професійної освіти, не одруженої, має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,

за ст.186 ч.2 КК України,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в с.Іванівка Високопільського району, Херсонської області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , освіта середня, не працює, вдова, має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимої,

за ст. 186 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ;

за участю сторони захисту: захисника ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2014 року приблизно о 03год. 30 хвил. неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись в гостях в квартирі раніше знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_5 , разом з раніше знайомою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також раніше не знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , сумісно розпивали спиртні напої. ОСОБА_8 на той час спав. У цей же день, приблизно о 04 год.30 хвил., після спільного розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_6 ліг відпочивати у спальній кімнаті вказаної вище квартири.

В цей же день, приблизно о 05.00 годині ОСОБА_3 , знаходячись в кімнаті квартири за вищевказаною адресою, з корисливих мотивів, вступила у злочинну змову з ОСОБА_4 , направлену на викрадення майна у ОСОБА_6 , з метою отримання особистої матеріальної вигоди.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що за їх діями спостерігає ОСОБА_8 , який знаходився в кімнаті, але нехтуючи цим вони, користуючись тим, що ОСОБА_6 спить на підлозі, з корисливих мотивів відкрито викрали з кишені джинсових брюк, одягнених на ньому належний йому мобільний телефон Samsung GТ-Е1081Т, іmei: НОМЕР_1 вартістю 210 гривень, в якому знаходилась SІМ карта мобільного оператора Київстар № НОМЕР_2 вартістю 10 гривень та гроші у сумі 180 гривень. Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обернули викрадене майно на свою користь та розпорядились ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 400 гривень.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, за ознаками відкритого викрадання чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 себе винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнала повністю, та суду пояснила, що 27. 12.2014 року вона познайомилася з ОСОБА_6 та запросила його в гості до своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , щоб розпивати спиртні напої. Коли вони втрьох: вона, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розпивали спиртні напої, ОСОБА_8 спав. Після того, як ОСОБА_6 заснув, та впав на підлогу ОСОБА_13 прокинувся, вони палили на кухні, а коли зайшли до кімнати, то вона запропонувала перевірити у ОСОБА_6 кишені. ОСОБА_4 її пропозицію підтримала, а ОСОБА_14 нічого не казав. Не зважаючи на те, що в кімнаті знаходиться стороння особа - ОСОБА_8 , вона підійшла до сплячого на підлозі ОСОБА_6 , та з кишені його штанів витягла мобільний телефон Самсунг червоно-чорного кольору. Після чого ОСОБА_4 з іншого карману джинсів ОСОБА_6 витягла гроші в сумі приблизно 180 грн. Після цього, вона підійшла до ОСОБА_8 та передала йому мобільний телефон, сказавши, що це йому подарунок на Новий рік. Потім вони стали збиратися до нічного кіоску, щоб придбати продукти харчування, і ОСОБА_13 вигнав ОСОБА_11 , та він пішов. Вони придбали продукти харчування та повернулися до ОСОБА_9 , де продовжили вживати спиртні напої. Мобільний телефон потерпілому ОСОБА_6 повернули. У скоєному вона щиросердечно розкаюється.

Обвинувачена ОСОБА_4 себе винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнала повністю, та дала суду пояснення, аналогічні поясненням обвинуваченої ОСОБА_3 . Підтвердила, що мобільний телефон у ОСОБА_11 викрала ОСОБА_15 , а вона з іншої кишені джинсів ОСОБА_11 взяла грошові кошти в сумі 180 грн., на частину яких вони купили продукти харчування, а частину вона залишила собі. Також підтвердила, що коли вони з ОСОБА_15 перевіряли кишені у потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_13 знаходився в цій же кімнаті, вони розуміли, що він за ними стежить, але зауважень їм він не робив. У скоєному щиросердечно розкаюється.

Крім особистих пояснень обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх вина у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення підтверджується також поясненнями потерпілого, свідка, письмовими матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що приблизно в 2010 році в магазині Фокстрот він за 200 грн. придбав мобільний телефон Samsung GT-E1081T, з сім картою мобільного оператора Київстар.

27.12.2014 року приблизно о 02год. 30 хвил. він проходив поблизу магазину Київстар по пр. Перемоги в м. Кривому Розі, та до нього підійшла незнайома дівчина, як він тепер знає, ОСОБА_3 , та попросила в нього закурити, вони познайомилися, стали спілкуватися, пили пиво. ОСОБА_15 запропонувала йому купити продукти, горілку та піти до її знайомих, на що він погодився. Вони скупилися та на таксі поїхали до будинку, де мешкають знайомі ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_6 . В передніх кишенях джинсів в нього знаходилося три купюри по 50 грн., та 30 грн., дрібними купюрами, крім цього, в при ньому був його мобільний телефон. ОСОБА_16 почала кликати знайомих, та вони пішли до кв. АДРЕСА_7 . Вони пройшли через кімнату, де на ліжку спав чоловік, та почали розпивати спиртні напої. Після декількох випитих чарок горілки він заснув, та прийшов до тями, коли опинився на підлозі. Потім його почав з квартири виштовхувати чоловік, який до цього спав на ліжку. Коли він вийшов на вулицю, то він виявив, що в нього пропав його мобільний телефон та гроші в сумі 180 грн. Після цього він звернувся в міліцію.

На цей час телефон йому повернули, тому претензій до обвинувачених у нього немає, просить їх суворо не карати.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 27.12.2014 року до нього прийшла ОСОБА_10 , з якою вони розпивали спиртні напої. Приблизно о 4.00 год. він прокинувся від гуркоту, та побачив, що щось впало на підлогу, та побачив що на підлозі лежить незнайомий йому чоловік. Він вийшов на кухню та побачив там ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , в яких він спитав, що за чоловік в його кімнаті, на що вони відповіли, що цього чоловіка привела ОСОБА_15 , яка щойно з ним познайомилася. Коли вони всі повернулися до кімнати, ОСОБА_15 запропонувала ОСОБА_10 перевірити кишені незнайомого чоловіка, та стала нишпорити у нього у кишенях, та знайшла мобільний телефон, який вона потім передала йому, сказавши що це йому подарунок на Новий рік. ОСОБА_10 також приєдналася до ОСОБА_17 , та знайшла у чоловіка гроші, які залишались в неї. Він особисто ніякої участі в заволодінні чужим майном не приймав, своєї згоди на це не давав, та потім говорив їм що це дуже погано, та це робити не потрібно. Після цього вони пішли до нічного кіоску за продуктами, а потерпілого вивели з квартири. На наступний день працівники міліції вилучили у нього в квартирі мобільний телефон потерпілого. На цей час він притягується до кримінальної відповідальності за ст.198 КК України.

Суд, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачені себе винуватими у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України визнають повністю, підтверджують всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в добровільності та істинності їх позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним досліджування доказів, щодо тих фактичних обставин справи, які не оспорюються сторонами, вважає за можливе обмежитися допитом обвинувачених, потерпілого, свідка ОСОБА_14 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинувачених, та щодо речових доказів.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає доведеною в судовому засіданні винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 та Обвинуваченої ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Дії обвинувачених правильно кваліфіковано за ст. 186 ч.2 КК України.

Визначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ними злочину, який відноситься до категорії тяжких, їх особи, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не виявлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 та обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відносить, те, що вони щиросердечно розкаюється у скоєному злочині, активно сприяли розкриттю злочину, внаслідок чого матеріальна шкода потерпілому частково відшкодована, те, що кожна з них має по неповнолітній дитині, потерпілий просить їх суворо не карати. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд також відносить те, що кримінальне правопорушення вона скоїла у неповнолітньому віці.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 навчається, характеризується незадовільно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебувала на обліку у дитячого лікаря психіатра з приводу змішаного розладу поведінки та емоцій, згідно висновку судово-психіатричної експертизи, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує /а.с.79,т2/, має неповнолітню дитину, яку виховує сама.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вдова, має неповнолітню дитину, яку сама виховує, не працює.

Вищезазначене, дає суду підстави при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_12 у вигляді позбавлення волі, враховуючи їх щиросердечне каяття, те що ОСОБА_12 вперше притягується до кримінальної відповідальності, ОСОБА_17 вважається не судимою, застосувати до обох обвинувачених ст.75 КК України, надавши їм можливість для виправлення без ізоляції від суспільства.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати винуватими у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України кожну, та призначити кожній з них покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування призначеного їм покарання, з випробуванням, якщо протягом іспитового строку одного року для кожної, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вчинять нового злочину та виконають покладені на кожну з них обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожну, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон Samsung GТ-Е1081Т, іmei: НОМЕР_1 , який зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження № 0001983 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/585/15-к.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: