АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/767/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст.190 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- засудженого ОСОБА_7
- представника виправної колонії ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцї в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.12.2014р., -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Южноукраїнського міським судом Миколаївського області 14.04.2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.4 ст.190 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.04.2013 року Дементьєву остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавлення права займатись підприємницькою діяльністю, пов`язаною з фінансовими послугами строком на 2 роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислюється з 18.04.2013 року.
18 грудня 2014 р. до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого про застосування до нього положень ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2014 р., засудженому ОСОБА_9 відмовлено у задоволенні його заяви про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки він має дві судимості за умисні тяжкі злочини.

Не погоджуючись із таким рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та задовольнити заяву про застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що він не згоден з висновком суду, що він має дві судимості, оскільки до нього була застосована ч.4 ст.70 КК України, тобто, згідно цією статті покарання призначалось за сукупністю злочинів, а не вироків.
Як вказує апелянт, в даному випадку має місце сукупність злочинів, особливість яких полягає лише в тому, що вони розкриті в різний час, у зв`язку з чим і покарання за їх сукупністю зазначено не одним, а кількома вироками.
Засуджений також вказує, що відповідно до ч.1 ст.33 КК України сукупністю злочинів визначається вчинення злочинів, передбачених різними статтями або частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.
На думку засудженого, це означає, що всі злочини винна особа вчиняє до винесення обвинувального вироку, хоча б одного.
Він же вказує, що суд помилково вважає, що ч.4 ст.70 КК України лише встановлює порядок призначення покарання, а не корегує призначення покарання за сукупністю злочинів.
Також, засуджений зазначає, що його помилково вважають раніше засудженим, а кількість вироків є тільки наслідком того, що злочини були розкриті в різний час.
В своїй апеляції ОСОБА_9 також вказує, що раніше він не мав проблеми з законом, щиро кається, має одне заохочення, у нього відсутні стягнення, має двох неповнолітніх дітей, одиноку матір пенсійного віку, які потребують його допомоги.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги з додатковими доводами та перевіривши матеріали судового провадження, провівши судове засідання у режимі відеоконференції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвала про відмову ОСОБА_10 в задоволенні його клопотання про застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд першої інстанції вказав, що він має дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, і відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» до нього не може бути застосовано Закону України «Про амністію у 2014 році», тобто він не є суб`єктом амністії.
Колегія суддів вважає, що таке посилання суду першої інстанції на цю норму Закону України «Про амністію у 2014 році» є не обґрунтованим.
Вивчаючи матеріали кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_9 раніше був засуджений 18.04.2013 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.4 ст.191 КК України по епізоду скоєння злочину влітку 2009 року до 5 (п`яти) років позбавлення волі.
14.04.2014 року він був цим же судом за злочин від 31.07.2008 року за ч.4 ст.190 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, та на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання остаточно йому призначено покарання у 5(п`ять) років 6 міс. позбавлення волі.
За злочин, який ОСОБА_9 вчинив влітку 2009 року, вироком Южноукраїнського суду Миколаївської області від 14.04.2014 року він не засуджувався, а йому лише призначено остаточне покарання, тобто, 5 років 6 міс. позбавлення волі.
Таким чином, ОСОБА_9 був засуджений за сукупність злочинів, та на момент вступу в дію Закону України «Про Амністію у 2014 році» має одну судимість за тяжкий злочин.
Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".
Пунктом «в» Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
З вищевикладеного випливає, що ОСОБА_9 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки має одну судимість за скоєння тяжкого злочину.
Таким чином, колегія суддів ухвалу суду першої інстанції від 30.12.2014 року відносно ОСОБА_9 вважає як таку, що повинна бути скасована, а апеляція засудженого - задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК Украъни, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.12.2014 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року ОСОБА_7 скоротити наполовину не відбуту частину покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.04.2014 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_____________________ _____________________ __________________