справа № 619/1149/15-к
провадження №1-кп/619/171/15
ВИРОК
іменем України
31 березня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000218 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічної групи кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , сержанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -

установив
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.04.2013 року №94-ос сержант ОСОБА_4 прийнятий на військову службу за контрактом та з того часу проходить її на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічної групи кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
У період з 26 липня по 21 вересня 2014 року сержант ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у різних медичних закладах міста Харкова і Харківської області та 22 вересня 2014 року мав прибути до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований по АДРЕСА_2 , та приступити до виконання обов`язків з військової служби.
Однак, сержант ОСОБА_4 , порушуючи вищевказані вимоги чинного законодавства України, 22 вересня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та без поважних причин не з`явитися на військову службу після закінчення лікування.
Реалізуючи свій злочинний умисел, сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 22 вересня 2014 року о 08 годині в порушення ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», маючи реальну можливість та за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, не з`явився на військову службу до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований по АДРЕСА_2 , а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, до 29 січня 2015 року використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
29 січня 2015 року сержант ОСОБА_4 самостійно прибув до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 та приступив до виконання обов`язків військової служби.
Таким чином, сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, у період з 08 години 22 вересня 2014 року по 29 січня 2015 року, в порушення ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», маючи реальну можливість та за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, не з`являвся на військову службу до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований по АДРЕСА_2 , а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Під час проведення підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження подали суду угоду про визнання винуватості, яка укладена в місті Харкові 31 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_4 добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому ним злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України. Сторони погоджуються на визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначення останньому судом покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.407 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, відповідно до ст.58 КК України замість покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки призначити службове обмеження строком на два роки із відрахуванням у дохід держави десяти відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 .
У судому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості з наступних мотивів.
Угода про визнання винуватості, яка укладена 31 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України та КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 визначену угодою про визнання винуватості міру покарання.
З урахуванням вимог ст.ст.176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд
ухвалив
Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена в місті Харкові 31 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, відповідно до ст.58 КК України замість зазначеного покарання призначити службове обмеження строком на 2 (два) роки із відрахуванням у дохід держави десяти відсотків із суми грошового забезпечення.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1