Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
29 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання - ОСОБА_4
Розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою прокурора матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041, щодо
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черемошня, Поліського району, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,
обвинуваченого за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого за ч.1 ст.185, ч.2 ст.296, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України,
обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України,
на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2015 року, з участю:
прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2015 року обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України та ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0000041 повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно ухвали суду обвинувальний акт повернуто прокурору з огляду на те, що у відповідності до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого /прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання обвинуваченого, громадянство…/, анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті /частину статті/ закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта /у разі проведення експертизи під час досудового розслідування/, дату та місце складання та затвердження такого акту.
Судом встановлено, що в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті не наведено обставин, у чому саме проявляється відкрите викрадення майна та вимагання (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення).
Так, неконкретним є й пред`явлене обвинувачення, у якому не зазначено, внаслідок яких саме дій (ударів кулаками рук, ногами, предметами) і кого саме з обвинувачених потерпілий отримав тілесні ушкодження.
Також, при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.189 КК України слідчий зазначив, що вимагання було поєднано з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Хоча, у формулюванні обвинувачення зазначено лише про погрозу позбавити життя. На думку суду, застосування слідчим у обвинувальному акті альтернативного визначення ознак злочину з застосуванням сполучника «чи» є неприпустимим. Фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 відносно потерпілого ОСОБА_10 вимагання не узгоджені з правовою кваліфікацією цього діяння, оскільки в диспозиції ч.2 ст.189 КК України, наведеній у обвинувальному акті, не зазначено у чому полягало вимагання відповідно, кваліфікуючі ознаки вимагання відсутні.
Крім того в обвинувальному акті щодо інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину, відповідальність за котрий передбачена ч.2 ст.189 КК України слідчим не зазначено спосіб та засіб пересування ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , а також відсутня адреса місця проживання потерпілого ОСОБА_10 , куди останній прийшов у супроводі ОСОБА_5 . Не зазначено конкретний час вимагання ОСОБА_5 у ОСОБА_10 грошових коштів.
До реєстру матеріалів досудового розслідування не внесено дані про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальних правопорушень за якими проводилось досудове розслідування і які є першочерговою процесуальною дією.
Разом з тим, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.109 КПК України, оскільки необхідність зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування найменування процесуальної дії вимагає від слідчого зазначити не тільки її назву , а й її суть, місце й учасників. Так, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, а замість процесуальної дії зазначено лише процесуальний документ, в якому ця дія зафіксована.
Зокрема, слідчим не виконано вимоги закону при відображенні в реєстрі процесуальної дії за № 1, 2, 3, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 47, 49.
Тому, судом ухвалено рішення, згідно котрого обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення наведених у ньому недоліків.
Також судом відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 про зміну обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на менш суворий, а запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжено до 29.05.2015 року до 14 год. 30 хв.
В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції щодо повернення йому обвинувального акту скасувати. Стверджує, що висновок суду про повернення обвинувального акту є безпідставним та необґрунтованим, оскільки на його думку, при складанні обвинувального акту вимоги, передбачені ч.2 ст.291 КПК України дотримані. При цьому вказує, що обвинувальний акт містить як відомості про фактичні обставини кримінального правопорушення, за яких обвинувачені вчинили інкриміновані ним злочини, так і правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення.
Також зазначає, що твердження суду про необхідність зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування про місце та учасників процесуальної дії є необґрунтованими.
В поданих захисником обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_9 запереченнях, захисник обвинуваченого стверджує, що в порушення п.4 ч.2 ст.396 КПК України прокурор в апеляційній скарзі, вказуючи на нібито допущені судом першої інстанції порушення, не зазначає і не посилається на відповідні норми процесуального законодавства, не зазначає підстав на апеляційне оскарження і причин, згідно яких Апеляційний суд Рівненської області має скасувати винесену судом першої інстанції ухвалу, яка за формою і змістом відповідає вимогам ст.129 Конституції України, ст.370, 372 КПК України.
Зазначає, що натомість висновки суду викладені в ухвалі від 30 березня 2015 року у справі № 555/611/15-к про повернення обвинувального акту прокурору є вмотивованими та такими, що відповідають приписам викладеним у ст.129 Конституції України та вимогам ст.370, 372 КПК України.
Вважає, що за наведених обставин, апеляційну скаргу прокурора необхідно відхилити, а ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2015 року, якою обвинувальний акт повернуто прокурору, залишити без змін.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора котрий підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок/ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Покликання прокурора на те, що висновок суду про повернення йому обвинувального акту є безпідставним та необґрунтованим, а у обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування належним чином зазначено усі необхідні відомості відповідно до вимог КПК України колегія суддів розцінює критично. Вказані твердження не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду кримінального провадження.
Колегією суддів встановлено, що суд дійшов вірного юридичного висновку, про недотримання прокурором вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а саме відсутність в обвинувальному акті належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, - форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення. Слушними є й покликання суду на те, що пред`явлене згідно обвинувального акту ОСОБА_5 й ОСОБА_6 обвинувачення не містить конкретики, оскільки відомості про те, внаслідок яких саме дій і кого саме з обвинувачених потерпілий отримав тілесні ушкодження відсутні.
Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист.

Крім того, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 відносно потерпілого ОСОБА_10 вимагання не узгоджені з правовою кваліфікацією цього діяння, оскільки в диспозиції ч.2 ст.189 КК України, наведеній у обвинувальному акті, не зазначено у чому заключалось вимагання.
Також невнесення до реєстру матеріалів досудового розслідування даних, які передбачені ст.109 КПК України тягне за собою невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.109 КПК України, зокрема відсутня виписка з Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань та зазначено лише назви документів, що не відображає самої процесуальної дії.
Отже, твердження апеляційної скарги прокурора про дотримання передбачених законом вимог ст.291 КПК України не відповідають дійсності.

Разом з наведеним, колегією суддів встановлено, що прокурором не дотримано порядку оформлення та затвердження документу, передбаченого п.9.5 Інструкцією з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 3 від 15.01.2013 року, та в порушення вимог п/п. 9.5.1 п.9.5 зазначеної інструкції підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт, не засвідчений проставленням печатки.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Про повернення матеріалів кримінального провадження (обвинувального акту, або клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру) прокурору суд постановляє відповідну ухвалу. Такою ухвалою суд зобов`язує прокурора усунути виявлені недоліки. Ухвала направляється прокуророві для усунення зазначених у ній недоліків обвинувального акту.
Зокрема, згідно ч.1 ст.315 КПК України суд здійснює підготовку до судового розгляду, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.
Прокурором не звернуто належної уваги на той факт, що підставою для повернення судом обвинувального акту слугувала саме невідповідність останнього вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що й передбачено положеннями ч.3 ст.314 КПК України.
На думку колегії суддів висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, зокрема ч.2 ст.291 КПК України - є слушними. Останні є обґрунтовані, недолікам обвинувального акту дана повна та всебічна оцінка.
Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту по обвинуваченні ОСОБА_5 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0000041 та продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3