Справа № 539/5486/25
Провадження № 1-кп/539/112/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника потерпілого ОСОБА_7

представника цивільного відповідача ТОВ «Чисте місто плюс ОСОБА_8

представника цивільного відповідача АТ « Страхова компанія «Країна» - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Лубенського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000491 від 12.08.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм спеціалізованого автотранспорту ТОВ «Чисте місто плюс», освіта середня, неодруженого, утриманців не має, особою з інвалідністю не являється, депутатом не являється, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України:

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 року приблизно о 15 годині 11 хвилині, водій ОСОБА_4 , керуючи технічного справним вантажним автомобілем «Камаз 43253» державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи із прилеглої території по вул. Індустріальній у м.Лубни Полтавської області, при цьому виконуючи маневр повороту ліворуч в бік просп. Володимирського, не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з мотоциклом «YAMAHA YZF-R1», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по пул Індустріальній, я напрямку вул. Олександрійська, прямолінійно.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №239 віл 10.09.2025, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоциклу «YAMAHA YZF-R1», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому третьої п`ясної кістки лівої кістки зі зміщенням відламків, синців в ділянці зовнішньої кісточки лівого скакового суглобу, саден зовнішньої кісточки лівого скакового суглобу, по передній поверхні грудної клітки зліва, правото стегна, які по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вказаними діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пунктів 10.1., 10.2. «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (надалі Правила дорожнього руху України), хоча мав можливість та повинен був їх виконувати. Зазначені пункти Правил дорожнього руху України означають:

п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою Зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

10.2. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/19409-ІТ від 10.09.2025 за результатами проведеної автотехнічної експертизи в описаній вище дорожній обстановці в діях водія автомобіля «КАМАЗ 43253», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 маються невідповідності вимогам пунктів 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебуваються у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками.

В умовах даної пригоди водій ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог пунктів 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Таким чином, своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно його підзахисного на підставі ст.46 КК України, зазначивши, що ОСОБА_4 є не судимим, примирився із потерпілим, в повному розмірі відшкодував шкоду завдану потерпілому, кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_4 віднесено до необережних нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання його захисника та просив його задовольнити.

В підготовчому судовому потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 пояснили суду що з обвинуваченим примирилися, претензій матеріального характеру до нього не має, збитки відшкодовано, не заперечили щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , цивільний позов просили залишити без розгляду.

Представники цивільних відповідачів ТОВ «Чисте місто плюс» ОСОБА_8 та АТ «Страхова компанія «Країна» - ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст.46 КК України, вказавши що в силу ст.89 КК України він є раніше не судимим, примирився із потерпілим, збитки відшкодовано, просив скасувати арешти, що накладені на транспортні засоби, стягнути витрати на залучення експертів, окрім судової транспортно-товарознавчої експертизи, яка була проведене за клопотанням представника потерпілого та вирішити питання щодо речових доказів.

Суд, вислухавши думку учасників розгляду справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

В підготовчому судовому засіданні, згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, а саме: згідно положень п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з положеннями ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України №1 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Згідно постанови ККС ВС від 21 серпня 2024 року у справі № 127/16102/23 (провадження № 51-1225км24) особа, судимість якої погашено або знято, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим. Погашена або знята судимість анулює правові наслідки попереднього злочину, тому особа, у якої закінчилися строки судимості (ст. 89 КК Країни), юридично прирівнюється до тієї, що раніше не вчиняла кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч.1 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним, при цьому, під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обвинувачений відшкодував заподіяні потерпілому збитки та примирився з ним, що підтверджено потерпілим та його представником в судовому засіданні, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - за ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.284, ч. 4 ст. 286 КПК України.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався і підстави для його обрання відсутні.

Частиною першою ст.126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається з підстави, яка не є реабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21, провадження №51-4668км21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20, провадження №51-1800км21), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км21) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251км21).

Відтак з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь держави витрати понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, а саме:

- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-25/19413-ІТ від 19.09.2025 вартістю 2674,20грн.;

- судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/117-25/18090-ІТ від 09.09.2025 вартістю 1782,80грн.;

- судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-25/18091-ІТ від 01.09.2025 вартістю 2674,20грн.;

- судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-25/19405-ІТ від 10.09.2025 вартістю 2674,20грн.;

- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-25/19409-ІТ від 10.09.2025 вартістю 2674,20грн. Отже на користь держави підлягають витрати на залучення експертів на загальну суму 12479,60грн., окрім витрат за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-24/20264-АВ від 30.09.2025 вартістю 3565,60 грн., яка була проведена за клопотанням представника потерпілого.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України накладений арешт на майно слід скасувати.

Крім того, у матеріалах справи наявний цивільних позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 , ТОВ «Чисте місто плюс» та АТ «Страхова компанія «Країна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 129 КПК суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Згідно з висновків Верховного суду, викладених у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 161/694/20 (провадження № 51-811км21) від 10.08.2021, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Принцип диспозитивності полягає, зокрема, у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

При цьому суд не перевіряє підстави залишення позову без розгляду, а зобов`язаний залишити позов без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням, так як зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, що не суперечить засадам кримінального судочинства.

З огляду на зазначене цивільний позов ОСОБА_6 до відповідачів ОСОБА_4 , ТОВ «Чисте місто плюс», «Страхова компанія «Країна» підлягає залишенню без розгляду.

На підставі ст. 44, 46 КК України, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 284, 285-286, 369-372, 376 КПК України, ст.257 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000491 від 12.08.2025 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 12479 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ТОВ «Чисте місто плюс», АТ «Страхова компанія «Країна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 539/3980/25 від 13.08.2025 року на автомобіль «КАМАЗ 43253» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 539/3980/25 від 13.08.2025 року на мотоцикл «YAMAHA YZF-R1», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Речові докази:

автомобіль «КАМАЗ 43253» державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстровано за ТОВ «Чисте місто плюс» - повернути власнику;

мотоцикл «YAMAHA YZF-R1», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстровано за ОСОБА_11 , мешканкою АДРЕСА_2 - повернути власнику;

DVD-R диск із відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

Рентгенівський знімок ОСОБА_6 , який знаходить при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча суддя ОСОБА_1