1Справа № 335/1241/26 1-кс/335/526/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 20.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 06.02.2026 під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля MAZDA CX-5 державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , право власності на який оформлено на ОСОБА_5 , однак яке є спільним майном подружжя та належить підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної сумісної власності, а саме:

- 2 комплекти ключів від автомобіля MAZDA CX-5;

- оригінал заяви від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- автомобіль MAZDA CX-5 державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , шляхом встановлення заборони у праві розпорядження, відчуження та обмеження права володіння та користування.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом слідчого управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000252 від 20.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

06 лютого 2026 року о 15 годині 37 хвилини ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

06 лютого 2026 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

06 лютого 2026 року в період часу з 16 години 43 хвилин до 16 години 55 хвилини проведено санкціонований обшук автомобіля MAZDA CX-5 державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , однак яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне:

- автомобіль MAZDA CX-5 державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

- 2 комплекти ключів від автомобіля;

- оригінал заяви від ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищезазначене майно визнано речовими доказом, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Як зазначає слідчий, вилучений оригінал заяви від ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має значення речового доказу, оскільки, можливо, відображає у собі інформацію, щодо особи, яка в умовах воєнного стану, під час мобілізації за грошову винагороду, за сприяння підозрюваного ОСОБА_8 у незаконний спосіб (шляхом отримання та подальшого використання завідомо підроблених (неправдивих) офіційних документів, які є підставою для зняття з військового обліку отримала або має на меті отримання можливості перетину державного кордону України. Тобто, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, надасть органу досудового розслідування можливість отримати докази, які самостійно чи в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.01.2001 перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно відомостей з Державного підприємства «Національні інформаційні системи», у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває вищезазначений транспортний засіб та який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 09.07.2025, зареєстрований на ОСОБА_5 , тобто орган досудового розслідування приходить до висновку, що транспортний засіб MAZDA CX-5 державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 набутий подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. Договір про поділ спільного майна подружжя у ОСОБА_8 відсутній.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично користується транспортним засобом MAZDA CX-5 державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що підтверджується адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке останній скоїв 08.08.2025.

Чинним Кримінальним кодексом України за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_11 , слідчий зазначає, що метою накладення арешту на транспортний засіб та ключі від нього є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, у зв`язку з наявністю розумних підстав вважати, що вищезазначене майно може підлягати конфіскації як виду покарання відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Представником власника майна ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 подано письмові заперечення проти клопотання про арешт майна.

В обґрунтування заперечень зазначено, що клопотання про арешт майна є незаконним, необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Зокрема, із клопотання встановлено, що його метою є забезпечення можливого покарання у виді конфіскації майна щодо підозрюваного ОСОБА_8 . Проте, вилучений транспортний засіб належить на праві власності дружині підозрюваного - ОСОБА_5 , що підтверджується копією технічного паспорту на автомобіль. У клопотання слідчого про арешт майна в порушення вимог КПК України не зазначено наслідків арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Крім того, доводи описової частини клопотання слідчого суперечать його прохальній частині. Так, зазначаючи, що вилучений автомобіль є відповідно до вимог законодавства спільною сумісною власністю подружжя, і що ОСОБА_5 не причетна до скоєння будь-яких злочинів, слідчий у резолютивній частині клопотання просить накласти арешт на весь транспортний засіб. Клопотання також не містить доказів того, що автомобіль був набутий злочинним шляхом або за незаконні доходи.

ОСОБА_5 є ФОП, до видів діяльності якої належить торгівля об`єктами нерухомості та здача їх в оренду, а відтак транспортний засіб потрібний ОСОБА_5 для забезпечення здійснення нею законної підприємницької діяльності. Позбавлення ОСОБА_5 права користування належним їй на праві власності транспортним засобом може призвести до відсутності засобів для існування не тільки її самої, а і її членів родини та близьких.

Сам транспортний засіб після його вилучення зберігається в неналежних умовах, що може викликати поломки або взагалі його непридатність до використання.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у клопотанні.

Адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання про арешт майна заперечували та просили відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Крім того, у судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 зазначив, що на його думку відсутні підстави для накладення арешту на заяву, яку було вилучено із автомобілю, однак в цьому питанні покладається на розсуд суду. Вказав, що, за словами ОСОБА_8 захисником якого він також є, це був не оригінал заяви, а копія, і вона не має відношення до кримінального провадження, оскільки фактично є бланком для написання заяв клієнтами підозрюваного.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши його доводи та матеріали кримінального провадження, надані в його обґрунтування, слідчий суддя встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 20.11.2025, в якому ОСОБА_8 06.02.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2026, надано дозвіл на обшук автомобіля MAZDA CX-5 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання документів, засобів стільникового зв`язку, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, а також інших речей, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно протоколу обшуку, 06 лютого 2026 року в період часу з 16 години 43 хвилин до 16 години 55 хвилини проведено санкціонований обшук автомобіля MAZDA CX-5, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , однак яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне:

- автомобіль MAZDA CX-5 державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

- 2 комплекти ключів від автомобіля;

- оригінал заяви від ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У поданому клопотанні сторона обвинувачення просить накласти арешт на вилучений оригінал заяви, з метою збереження речового доказу, а на транспортний засіб із ключами від нього з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тобто, для вирішення питання про накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу, слідчому судді слід встановити чи відповідає майно, яке слідчий просить арештувати ознакам речового доказу у кримінальному провадженні.

Критерії віднесення майна до речових доказів визначені ст. 98 КПК України, якою передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Заявляючи вимогу про накладення арешту на оригінал заяви від ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була вилучена в ході обшуку транспортного засобу, слідчий належним чином не обґрунтував критерії віднесення цього документу до речових доказів.

Копії цього документу до матеріалів клопотання не долучено, зміст його не розкрито, а з самої назви документу не вбачається, що вказаний документ містить ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, які стосувались особи ОСОБА_12 .

Слідчому судді не надано доказів того, що заява від ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зберегла на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Само по собі винесення слідчим формальної, без належного обґрунтування, постанови про визнання тієї чи іншої речі речовим доказом у кримінальному провадженні, не свідчить про те, що ця річ відповідає ознакам речового доказу, згідно ст. 98 КПК України.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя доходить до висновку про відсутність підстав для накладенні арешту на зазначений вище документ.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вимоги клопотання про арешт транспортного засобу MAZDA CX-5, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 обґрунтовуються положеннями п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке може бути призначено судом ОСОБА_8 .

Так, слідчим суддею встановлено, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Санкцією частини ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 може бути призначене покарання з конфіскаціє належного йому майна.

Разом із тим, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль MAZDA CX-5, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_8 .

Як встановлено в ході розгляду клопотання, транспортний засіб MAZDA CX-5, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , придбаний подружжям за час шлюбу, в відтак, відповідно до ст. 60 СК України, він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_11 .

За змістом п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або засудженого, яке належить йому на праві особистої приватної власності.

ОСОБА_5 не є підозрюваною у уданому кримінальному провадженні, та не має будь-якого відношення до нього.

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 100 КПК України, спір про належність речей вирішується в порядку цивільного судочинства.

Вимогами статті 183 ЦК України речі поділяються на подільні і неподільні. Зокрема, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Тобто, виділити частину автомобіля, для застосування конфіскації або спеціальної конфіскації, без втрати її цільового призначення неможливо.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 676/2199/19, провадження № 51-5641 км 19 від 09.04.2020.

З огляду на викладені судом обставини, слідчий суддя доходить до висновку, що підстави для накладення арешту на транспортний засіб MAZDA CX-5, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстровано за ОСОБА_5 , з метою забезпечення можливого покарання у виді конфіскації майна щодо підозрюваного ОСОБА_8 відсутні, оскільки право власності на вказаний транспортний засіб зареєстровано за особою, яка не має статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, а виділити частину з цього майна, без зміни його цільового призначення, для застосування конфіскації як виду покарання неможливо.

Посилання слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні на практику Верховного Суду є недоречними, оскільки відповідно до змісту постанов, зазначених в клопотанні, судом не вирішувались питання про можливість арешту спільного майна подружжя чи можливість застосування конфіскації до даного майна. У вказаних справах Верховний Суд обґрунтовував свої рішення нормами СК України при вирішенні інших спорів, зокрема, спору подружжя про визнання того чи іншого майна, придбаного у період шлюбу, особистою приватною власністю, спору щодо стягнення в солідарному порядку з колишнього подружжя заборгованості за договором, який було укладено під час шлюбу в інтересах сім`ї, тощо.

Тобто зазначена стороною обвинувачення практика Верховного Суду не є релевантною при вирішенні судом даного клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що в матеріалах клопотання наявна постанова слідчого, відповідно до якої транспортний засіб MAZDA CX-5, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та ключі до нього, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Проте, вказана постанова не містить жодного обґрунтування відповідності вказаного майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. У судовому засіданні ні слідчий, ні прокурор не навів мотивів, з яких би можливо було дійти висновку, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, зокрема, що він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, частиною 1 ст. 234 КПК України передбачено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

З матеріалів клопотання слідчим суддею не встановлено законної мети вилучення транспортного засобу, на який слідчий та прокурор просять накласти арешт, оскільки з матеріалів досудового розслідування встановлено, що вказаний автомобіль не є знаряддям кримінального правопорушення або майном, яке здобуте у результаті його вчинення. При цьому, вилучення транспортного засобу відбулося до повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді конфіскації майна, а відтак і не можна вважати що вказаний автомобіль був вилучений з метою його подальшого арешту, як на майно, яке може бути конфісковано.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000252 від 20.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10.02.2026.

Повний текст ухвали складено 12.02.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1