Справа №:755/2493/26
Провадження №: 1-кс/755/1374/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2026 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника власника майна ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 40000079 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

представниця власниці майна адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась в порядку ст. 303 КПК України до слідчої судді зі вищезазначеною скаргою.

Скаргу обґрунтовує тим, що СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 40000079 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню здійснюють прокурори Дніпровської окружної прокуратури м. Києва.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року у своїй власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 помер ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . За фактом вказаної події Дніпровським УП ГУНП України в м. Києві внесено до ЄРДР відомості про вчинення злочину перебаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час огляду місця події, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 , слідчим слідчої-оперативної групи Дніпровського УГІ ГУНП в м. Києві вилучені належні померлому речі і документи, а саме правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ключі від вищевказаної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон померлого.

Згідно довідки про причину смерті від 13.01.2026 року, причина смерті ОСОБА_5 цироз печінки.

Отже, смерть ОСОБА_5 не носить злочинний характер, та вилучені з квартири останнього документи та речі не мають значення для кримінального провадження № 40000079 від 13.01.2026.

Арешт на вказані вилучені речі і документи накладений не був під час проведення обшуку, а тому вони повинні бути повернуті власнику майна (матері померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ).

Родинні зв`язки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 .

Зазначила, що вона є представницею власниці вилученого майна ОСОБА_6 згідно договору про надання правничої допомоги №19/02/2025 від 19 лютого 2025 року, та виданого ордеру.

Для повернення вилученого майна адвокат 13.01.2026 року звернулася до Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві, де з вказаного питання її прийняв ОСОБА_7 . Вказані документи він не віддав, пояснив, що буде тримати до того часу, поки спадкоємці не отримують свідоцтво про право на спадщину.

29.01.2026 року вона звернулась до прокурора Дніпровської окружної прокуратури з проханням вжити заходів процесуального реагування, а саме: постановити постанову про визнання вилучення вищевказаних речей безпідставним та їх повернення представнику власниці майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_3 .

На що нею було отримано відповідь від Дніпровської окружної прокуратури м. Києва якою повідомлено, що за результатами розслідування слідчим у кримінальному провадженні № 40000079 від 13.01.2026 прийняте рішення про закриття провадження на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КГІК України від 23.01.2026 р.

Однак, вказане рішення було скасовано процесуальним керівником 11.02.2026 та надано вказівки, зокрема, в частині вирішення питання щодо повернення вилученого майна під час огляду місця події.

04.03.2026 р. до слідчого відділу Дніпровського УГІ ГУНГІ у м. Києві ОСОБА_3 направлено клопотання про повернення вилученого майна.

13.03.2026 р. отримано проміжну відповідь, де повідомлялось про направлення основної відповіді засобами поштового зв`язку. На даний час відповіді щодо розгляду клопотання про повернення вилученого майна так і не надходило, вилучене майно не повернуте.

Враховуючи, що вилучене майно не арештоване та не вилучене під час обшуку, то таке майно вважається тимчасово вилученим та за таких обставин підлягає негайному поверненню.

Слід звернути увагу, що труп ОСОБА_5 знайдено у його власній квартирі, то огляд вказаної квартири повинен був бути проведений за правилами для проведення обшуку (ч. 2 ст. 237 КПК України).

При цьому, адвокат зазначає, що ухвала про дозвіл на проникнення до житла ОСОБА_5 з метою огляду, чи то на проведення огляду квартири АДРЕСА_2 слідчому не видавалася. Отже, немає законних підстав його подальшого утримувати та воно підлягає негайному поверненню. Неодноразові звернення до слідчого щодо повернення цього майна залишились проігнорованими. Тому бездіяльність слідчого у неповернені тимчасово вилученого майна з вимогами статті 169 КК України є незаконною та порушує права власника майна.

У судому засідання представник власниці майна ОСОБА_3 підтримала доводи скарги, просила її задовольнити з наведених у ній підстав та просить визнати незаконною бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язати слідчого повернути вилучене майно правовстановлюючі документи на квартиру, ключі та мобільний телефон представнику власника адвокату ОСОБА_3 , яка діє в інтересах матері померлого.

Уповноважені особи СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві не з`явились, однак слідчою ОСОБА_8 подано письмові заперечення до даної скарги, з яких вбачається що у зв`язку з великим навантаженням, вона не має можливості бути присутньою на вищезазначеному судовому засіданні. Зазначає, що дійсно у провадженні СВ Дніпровського УП ГУНП в місті Києві перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №40000079 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України з додатковою відміткою «природна смерть».

До Дніпровського УП ГУНП у м. Києві 12.01.2026 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_5 без явних ознак насильницької смерті (ЄО 3695 від 12.01.2026). У вищезазначеному кримінальному провадженні проводились усі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на повне, всебічне і неупереджене встановлення обставин справи, так при огляді міста події виявлення трупа ОСОБА_5 слідів насильницької смерті не встановлено, порядок речей при огляді міста події не порушений.

Крім того, труп ОСОБА_5 направлено на судово-медичне дослідження до ДСУ Київського міського бюро судово-медичної експертизи та проведено судово-медичне експертне дослідження. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №020-85 від 13.01.2026 смерть ОСОБА_5 настала внаслідок захворювання, а саме: серцево- судинної недостатності; асциту; двостороннього гідротораксу та цирозу печінки, будь які тілесні ушкодження відсутні. Тобто під час досудового розслідування відсутні дані, які б вказували на заподіяння ОСОБА_5 будь- якої шкоди.

14.01.2026 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві звернулась ОСОБА_3 з дозволом від прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про те що Дніпровська окружна прокуратура міста Києва не заперечує проти видачі їй лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому заявниця була допитана як свідок, де повідомила про те, що 19.02.2025 між нею та матір`ю померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що остання хворіє та перебуває за кордоном на лікуванні, укладено договір «Про надання правничої допомоги» про те, що адвокат ОСОБА_3 бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу під час кримінального, адміністративного, господарського, цивільного провадженнях та інш., згідно тексту договору.

ОСОБА_3 надала до слідчого відділу наступні документи договір «Про надання правничої допомоги» №19/02/2025 від 19.02.2025;ордер на надання правничої допомоги серія АР № 1288936 від 14.01.2026;свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002928;посвідчення адвоката України № ЗП 002928;дозвіл Дніпровської окружної прокуратури на отримання лікарського свідоцтва просмерть, в подальшому на підставі зазначених документів адвокату ОСОБА_3 видано паспорт України на ім`я ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 110 п. 2, ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження №40000079 від 13.01.2026, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України 23.02.2026 закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

В подальшому, 04.03.2026 адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням про повернення речового доказу, вилученого під час огляду міста події, у відповідь на клопотання слідчим було надано роз`яснення, що відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», повноваження адвоката як представника у кримінальному провадженні не замінюють собою спеціального доручення (довіреності) на розпорядження майном та отримання матеріальних цінностей. З метою виключення ризику порушення прав власника вилученого майна та запобігання претензіям до органу досудового розслідування, щодо неправомірної передачі речей третій особі, адвокату було рекомендовано підтвердити повноваження представника на отримання матеріальних цінностей, а саме останній необхідно надати довіреність, яка дозволяє представляти інтереси ОСОБА_10 в органах, установах і організаціях, засвідчену нотаріально та легалізовану через апостиль.

Тобто слідчим було офіційно затребувано у адвоката ОСОБА_3 документи для встановлення законності видачі майна померлого ОСОБА_5 , проте вимоги виконані не були. Довіреність засвідчену нотаріально з перекладом на українську мову легалізовану через апостиль від ОСОБА_4 , яка б надавала ОСОБА_3 право фізично отримати речі померлого, слідчому остання не надала.

Крім того, слідчою до суду надано для огляду матеріали кримінального провадження № 40000079 від 13.01.2026.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши пояснення представника власника майна ОСОБА_3 , ознайомившись із запереченнями слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , дослідивши надані матеріали кримінального провадження, матеріали долучені до скарги докази, слідча суддя дійшла такого висновку.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади, під час кримінального провадження зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст. 169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий протягом 48 годин після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171 КПК України).

Як встановлено, у провадженні СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000079 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року слідчим слідчої-оперативної групи Дніпровського УГІ ГУНП в м. Києві проведено огляд трупа та огляд місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час яких вилучено належні померлому речі і документи, а саме правовстановлюючі документи на квартиру, ключі від вказаної квартири та мобільний телефон померлого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 40000079 від 13.01.2026, наданими слідчою для огляду у судовому засіданні, арешт на майно в рамках даного кримінального провадження не накладався. Що свідчить про те, що вилучені речі не мають та не можуть мати значення для кримінального провадження № 40000079 від 13.01.2026.

Відповідно до постанови слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 23.02.2026 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000079 від 13.01.2026року, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку зі встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження уповноваженими особами СВ Дніпровського ГУ НП у м. Києві у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про повернення тимчасово вилученого майна, відмовлено.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У силу положень кримінального процесуального законодавства України на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, а тому, слідчий суддя оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, вважає, що вилучене під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , майно, має статус тимчасово вилученого, а тому підлягає поверненню, так як арешт на вилучене майно не накладався.

При цьому також слідча суддя виходить із засад кримінального провадження, закріплених в статті 16 КПК України, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відтак, слідча суддя приходить до висновку, що скарга представника власника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 9, 16, 22, 24, 26, 40, 84, 167-169, 171-173, 236, 303, 307, 309, 369-372, 395 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

скаргу представниці власниці майна адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 40000079 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб СВ Дніпровського ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 40000079 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернути ОСОБА_6 чи представниці власниці вилученого майна адвокату ОСОБА_3 для подальшої передачі ОСОБА_6 тимчасово вилучене 12.01.2026 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: правовстановлюючі документи на квартиру, ключі від квартири, мобільний телефон ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити до уповноважених осіб СВ Дніпровського ГУ НП у м. Києві для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_11