Справа № 162/643/22 Провадження №11-кп/802/87/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 квітня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000093 від 03.04.2021 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Любешівського районного суду Волинської області від 10 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Любешівського районного суду Волинської області від 10 березня 2025 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 246, ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_7 від покарання за ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 246 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Апеляційне провадження здійснюється за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

Судовий розгляд в апеляційному суді неодноразово відкладався за клопотаннями сторони захисту, також застосовувався привід стосовно ОСОБА_7 , який не був виконаний.

В судове засідання 26 березня 2026 року обвинувачений не з`явився, до суду будь-яких клопотань не подавав, причини своєї неявки ОСОБА_7 повідомив лише захиснику.

З огляду на наведене прокурор звернувся до апеляційного суду з клопотанням, у якому просив надати дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошення ОСОБА_7 у розшук та зупинення провадження у даній справі до розшуку останнього.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 26 березня 2026 року клопотання прокурора задоволено частково, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу в судове засідання Волинського апеляційного суду для участі у розгляді клопотання про взяття його під варту.

У клопотанні прокурор обґрунтовував необхідність обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу наявністю ризику переховуватися від суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить процесуальна поведінка обвинуваченого, який протягом тривалого часу не з`являється до суду.

08 квітня 2026 року обвинувачений сам з`явився в судове засідання апеляційного суду, та належним чином підтвердив поважність неявки в судове засідання, яке мало відбутися 26.03.2026.

Заслухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання і просив його задовольнити; доводи обвинуваченого, який пояснив поважність причин неприбуття до суду; захисника, який заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що в його задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Разом з цим, згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду, колегія суддів не перевіряє наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 246, ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, які відповідно до положень ст.12 КК України є нетяжким злочином (ч. 3 ст. 246 КК України), кримінальним проступком (ч. 1 ст.384 КК України) та нетяжким злочином (ч. 1 ст. 383 КК України).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що за наслідками розгляду клопотання прокурором не доведено підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, за яких можливо задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 , якому достовірно було відомо про здійснення судового провадження в суді апеляційної інстанції, ухилявся від суду, оскільки без поважних причин не з`являвся в судові засідання. Водночас, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та те, що обвинувачений належним чином підтвердив поважність причин своєї неявки в попереднє судове засідання, сам з`явився в суд на розгляд апеляційних скарг, колегія суддів доходить переконання, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 193-194, 196, 369, 405 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений о 13:30 годині 13 квітня 2026 року в залі судових засідань Волинського апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: