Провадження №11-сс/801/369/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника-адвоката ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмільник, Вінницької області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2026, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 02 червня 2026 року, в межах строку досудового розслідування з покладанням обов`язків на підозрювану

установив:

Відповідно до матеріалів клопотання, встановлено, що ОСОБА_8 , попередньо вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, повторно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, яку незаконно зберігала при собі з метою збуту.

В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовини з метою збуту, 01 квітня 2026 року, близько 15.30 год., незаконно зберігаючи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, при собі, знаходячись поблизу будинку під номером 106, що по вулиці Князів Коріатовичів у місті Вінниці, була зупинена працівниками відділу кримінальної поліції Вінницького районного управління поліції, та на питання чи є в неї ( ОСОБА_8 ) при собі заборонені в обігу предмети, у відповідь остання повідомила, що зберігає при собі психотропні речовини з метою збуту.

Надалі, 01.04.2026 ОСОБА_8 , була затримана в порядку ст. 208 КПК України та в ході проведення її особистого обшуку, а саме із спідньої білизни (бюстгальтера), яка була на ній одягнена, виявлено полімерний пакунок чорного кольору обмотаний клейкою стрічкою з вмістом 50 (п`ятдесяти) поліетиленових зіп-пакетів, всередині яких знаходиться кристалічні речовини, які остання зберігала при собі з метою збуту.

Згідно висновків експертів в наданих на експертизу кристалічних речовинах міститься психотропна речовина PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В досліджуваних кристалічних речовинах, масою 1,0836 г, маса PVP становить 0,8378.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання слідчої СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_8 . Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 02 червня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки, а саме:

- не залишати цілодобово місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно клопотання слідчої СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 01.04.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Не погоджуючись із рішення слідчого судді, прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій зазначив, що вважає, що вищевказана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки вона являється незаконною, необґрунтованою, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Не оспорюючи факту встановлення слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області обґрунтованості підозри та передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2026 щодо обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що як вбачається з оскаржуваного рішення суду, слідчий суддя доходить висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховуючи особу підозрюваної та її ставлення до скоєного кримінального правопорушення, зокрема визнання вини та сприяння органу досудового розслідування у встановлені істини по справі.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозрювана ОСОБА_8 в ході допиту відмовилась від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України.

На думку прокурора такі висновки суду є помилковими, оскільки зі змісту поданого клопотання, прокурор та слідчий наводять належні обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу та наголошував, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В межах даного кримінального провадження 02 квітня 2026 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

Таким чином проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з ЄРДР за №0000360 від 01.04.2026; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 01.04.2026; протоколу огляду місця події від 01.04.2026; протоколу обшуку від 01.04.2026; повідомлення про підозру від 02.04.2025, слідчий суддя дійшов цілком правильного висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтована. Окрім того, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочини по якому оголошено підозру, особу підозрюваної, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія судів апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності слідчим та прокурором, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст. 177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та дійшов до вірного висновку про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, а саме цілодобового домашнього арешту.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, врахував, що ОСОБА_8 є особою досить юного віку (18 років), наявність постійного місця проживання (проживає разом з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 ), відсутність судимостей, на даний час органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Жодних доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги, сторона обвинувачення при апеляційному перегляді не надала, в судовому засіданні не здобуто.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належного виконання підозрюваною ОСОБА_8 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя застосував відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід, який є спів мірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється остання.

На думку суду апеляційної інстанції запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2026, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 02 червня 2026 року, в межах строку досудового розслідування з покладанням обов`язків на підозрювану, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10