Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/232/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 390/854/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницький від 10.02.2026, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України,

продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 10 квітня 2026 року, включно.

Визначено розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 258240 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Подільського районного суду м. Кропивницький перебувають матеріали кримінального провадження №0000987 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.2 ст.306, ч.3 ст. 307, ч.3 ст.311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницький від 10.02.2026 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10 квітня 2026 року. Визначено розмір застави в сумі 258240 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі:

Обвинувачений ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду змінити, зменшивши розмір застави.

Зазначає, що під вартою перебуває 1 рік та 2 місяці, має хронічні захворювання.

Вважає ризики необґрунтованими.

Вказує, що має соціальні зв`язки доньку 2016 року народження, хворих батьків.

До початку розгляду апеляційної скарги прокурор ОСОБА_10 просив розглянути подану апеляційну скаргу обвинуваченого без його участі в письмовому провадженні. Одночасно долучив копію повідомлення ДУ «Кропивницький СІ» про звільнення з-під варти обвинуваченого ОСОБА_5 02.03.2026 після внесення застави в розмірі 258 240 грн.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл.18 цього Кодексу.

Згідно із ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч.1 ст.183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Слід враховувати вимоги ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути спів розмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл.18 КПК України,

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як вбачається з матеріалів, в провадженні місцевого суду перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.2 ст.306, ч.3 ст. 307, ч.3 ст.311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжкого, тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція ч.2 ст.306 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Враховано, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні дитину, не працює, що свідчить про відсутність у нього постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за злочини пов`язанні з обігом наркотичних засобів та за злочини проти власності.

Судом вірно встановлені ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ст. 177 КПК України, які вказують на можливість обвинуваченим у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, впливати на свідків з метою зміни їх показів на свою користь та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання продовження строку дії стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом належно аналізовано й взято до уваги всі обставини і можливі ризики.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та того, що тримання обвинуваченого під вартою продовжено лише з огляду на тяжкість інкримінованих злочинів, - свого підтвердження не знайшли та спростовуються наведеним вище.

Що ж стосується безпосередньо застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 258240 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, то слідчий суддя, всупереч доводів обвинуваченого, правильно встановив, що застосування вищезазначеного розміру застави, буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Про це свідчать дані, які характеризують особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів вважає, що судом вірно враховано положення ч.5 ст. 182, ч.4 ст. 183 КПК України та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Суд першої інстанції взяв вірно до уваги тривалість судового провадження, суспільну небезпечність вчиненого, його особу та матеріальний стан та визначив заставу в розмірі 258240 грн., який на переконання апеляційного суду є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, за наведених вище обставин, оскільки доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, то оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницький від 10.02.2026, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10 квітня 2026 року з визначенням розміру застави в сумі 258240 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4