№ 1-кп/183/1622/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області об`єднане кримінальне провадження № 0001322 від 28.10.2025 та № 0001316 від 26.10.2025 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого та за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:

- 02.05.2018 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 21.03.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 75 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. 30.01.2019 прибув до Харківського СІЗО. 05.03.2022 прибув до Харківської ВК №43;

- 18.03.2020 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.07.2022 з Харківської ВК № 43 на підставі ст. 81 КК України, з невідбутим строком 22 дні;

- 17.02.2025 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

14 січня 2024 року солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період і проходячи її на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив місце розташування підрозділу в районі населеного пункту Уда Золочівської селищної громади Богодухівського району Харківської області, чим незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та продовжував ухилятися до 28 жовтня 2025 року, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місця знаходження, а саме на території м. Самар Дніпропетровської області.

Крім цього, 26 жовтня 2025 року приблизно о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Велике Пузо», розташованого по вул. Перемоги, 24 в с. Вільне Самарівського району Дніпропетровської області, побачив транспортний засіб марки «SKODA FELICIA», червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26 жовтня 2025 року приблизно о 14 годині 25 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля магазину, розташованого за адресою: вул. Перемоги, 24 в с. Вільне Самарівського району Дніпропетровської області, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до транспортного засобу марки «SKODA FELICIA», червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , відчинив незачинені на замок передні двері транспортного засобу, після чого ОСОБА_5 , бажаючи довести свій прямий умисел до кінця, всупереч волі власника, завів двигун автомобіля ключами запалювання, які знаходилися в замку запалювання та поїхав у напрямку м. Харків, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом марки «SKODA FELICIA», червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 та розпорядився вищевказаним транспортним засобом на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 76 671 гривень 51 копійок.

Всудовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальних актах, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Своїми показаннями підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах. У скоєному щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно кримінальні правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання,

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у:

- незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно;

- самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України, відповідно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, є військовослужбовцем і в подальшому бажає проходити військову службу.

Судом також враховується думка потерпілого ОСОБА_8 за епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, викладена ним у його заяві, про те, що останній не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 ,суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Разом із тим, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 за епізодом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, суд визнає рецидив злочинів.

До того ж, суд враховує, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, не відбувши попередньо призначеного йому покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.02.2025, знову вчинив два кримінальні правопорушення. До того ж, вчинені ним кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. Крім цього, суд бере до уваги, що за місцем служби ОСОБА_5 характеризується негативно.

Тому, з урахуванням особливостей вказаних кримінальних правопорушень та обставин їх вчинення, особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк, в межахсанкцій ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, без конфіскації майна, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Водночас, судом встановлено, що після постановлення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.02.2025, яким ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, останній в період іспитового строку вчинив інші кримінальні правопорушення, за які він засуджується за цим вироком.

Суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17, згідно з яким у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком, оскільки законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.02.2025 у виді 3 років обмеження волі, до покарання за цим вироком, враховуючи положення ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно визначивши обвинуваченому до відбування покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Також, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_5 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк без конфіскації майна буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2025 на майно і правовстановлюючі документи, необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 7131,20 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» № СЕ-19/104-25/42729-Д від 03.11.2025 у сумі 2674,20 грн.; висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/43850-АВ від 13.11.2025 у сумі 1782,80 грн.; висновок експерта за результатами проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» № СЕ-19/104-25/47082-Д від 04.12.2025 у сумі 2674,20 грн.).

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили необхідно залишити раніше обраний.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років три місяці без конфіскації майна;

- за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2025 року до покарання, призначеного за цим вироком, і визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на шість років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 31 березня 2026 року, зарахувавши у строк відбуття покарання час тримання його під вартою з 29 жовтня 2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року на транспортний засіб марки «Skoda Feliсia», червоного кольору, державний номер: НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , який на праві користування належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; правовстановлюючі документи до вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_7 від 04.11.2009 р., ключі та брелок, які поміщено до сейф-пакету CRI 1137406 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року на телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , сріблястого кольору у прозорому силіконовому чохлі бампері із сім - картою оператора «Київстар» НОМЕР_10 - скасувати.

Речові докази:

- змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з поверхи керма, який поміщено до паперового конверту без номеру; змив дистильовано водою на стерильний марлевий тампон з поверхні ручки КПП, який поміщено до паперового конверту без номеру; змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з поверхні магнітофона, який поміщено до паперового конверту без номера, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

- транспортний засіб марки «SKODA FELICIA», червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_6 , правовстановлюючі документи до вищевказаного транспортного засобу САА224300 від 04.11.2009 р., ключі та брелок, які поміщено до сейф-пакету CRI 1137406, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити за належністю потерпілому;

- мобільний телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , сріблястого кольору у прозорому силіконовому чохлі бампері із сім - картою оператора «Київстар» НОМЕР_10 , які поміщено до сейф-пакету NPU 5058486 - повернути за належністю їх власнику або законному володільцю;

- паперовий конверт опломбований биркою з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104-25/42729-Д слід руки вилучений з спец. пакету PSP2086703», паперовий конверт опломбований биркою з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104- 25/42729-Д слід руки вилучений з спец. пакету PSP2086704», паперовий конверт опломбований биркою з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104-25/42729-Д» «Дактокарта ОСОБА_5 », 2 паперових конверта опломбованих биркою з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104-25/47082-Д», які передано на зберігання до кімнати речових доказів Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 7131 гривні 20 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1