Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
753/7005/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; застосування запобіжних заходів; тримання особи під вартою.
Надіслано судом: 01.04.2026. Зареєстровано: 04.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Номер судового провадження: 1-кс/753/946/26
ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7005/26
провадження № 1-кс/753/946/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2026 р. cлідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000885 від 24.03.2026 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Триліси, Фастівського району, Київської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше судимого:

- 09.10.2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. 15.07.2018 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України звільнений по відбуттю строку покарання;

- 08.08.2019 року Сквирським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000885 від 24.03.2026 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000885 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2026, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2201 - ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діяв станом на 23.03.2026, таким чином ОСОБА_4 , вчинив злочин проти власності в умовах воєнного стану при наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 23.03.2026, близько 19 год. 00 хв., умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив відкрито викрасти майно, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_7 та наніс останньому удар кулаком по обличчю після чого між ними почалась бійка, внаслідок якої ОСОБА_4 повалив ОСОБА_7 на землю подолавши супротив останнього.

У подальшому, ОСОБА_4 діючи відкрито, не зважаючи на присутність потерпілого ОСОБА_7 , який усвідомлював відкритий характер викрадення його майна, відкрито заволодів мобільним телефоном марки Samsung M21 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який знаходився в кишені штанів потерпілого.

У подальшому, ОСОБА_4 , не зважаючи на присутність потерпілого, який усвідомлював відкритий характер викрадення його майна, разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 4000 грн., 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

25.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є раніше судимим, а саме: - 09.10.2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, 15.07.2018 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України звільнений по відбуттю строку покарання; - 08.08.2019 Сквирським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення.

Слідчий зазначає, що органом досудового розслідування та стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням даного кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Зокрема, причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: - протоколом прийняття заяви; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; - протоколом впізнання особи за фотознімками з ОСОБА_7 ; - протоколом огляду місця події від 23.03.2026; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; - протоколом впізнання особи за фотознімками з ОСОБА_9 ; - протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; - протоколом огляду місця події від 25.03.2026; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке, у відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слід врахувати, що встановлені наразі ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, у своїй сукупності вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного враховуючи те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зокрема останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Усвідомлюючи реальність можливого покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованого йому злочину, останній може умисно переховуватись від суду, з метою уникнення покарання.

Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів про обставини злочину та створення перешкоди у встановленні усіх обставин скоєного кримінального правопорушення та дотримання вимог ст. 23 КПК України в судовому засіданні. Свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчинені злочинів, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них.

Окрім викладеного, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слід врахувати, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, є особою, що досягла повноліття, не має на утриманні інших осіб, без будь-яких фізичних чи психічних вад, тому на даний час відсутні будь-які переконливі дані або застереження, які б унеможливлювали перебування його під вартою.

До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим, так як підозрюваний будучи раніше судимим вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам, спілкуванню зі свідками, переховуванню від органів досудового розслідування та суду, вчиненню інших, нових злочинів.

Також, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.

Відповідно до ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або у певний період часу не може бути застосований до ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він не зможе перешкодити переховування від органів досудового розслідування та суду, адже підозрюваний усвідомлює, що у разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до десяти років. Окрім того, даний запобіжний захід не може запобігти спілкуванню зі свідками, переховуванню від органів досудового розслідування та суду або вчиненню іншого злочину.

Таким чином, існує достатня ймовірність ризиків, визначених ст. 177 КПК України для прийняття судом рішення про обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, який є єдиним, що ізолює особу від суспільства та єдиним, що зможе запобігти вказаним ризикам у конкретному кримінальному провадженні.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатньою мірою, на думку слідчого, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості прийняття процесуальних рішень в найкоротші строки.

Окрім того, варто зауважити, що підозрюваний вчинив відповідне протиправне діяння в період дії на території України, в тому числі м. Києві, режиму воєнного стану, тобто в найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови в яких опинилось суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вказаного протиправного діяння.

З огляду на викладене, просить слідчого суддю застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» та визначити розмір застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав викладених у ньому та просив задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Свою позицію захисник мотивував тим, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише за наявності обґрунтованих підстав та за умови неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Водночас захисник зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, на які посилається сторона обвинувачення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Зі змісту частини 1 статті 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України. Яка передбачає, що клопотання про застування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному та його захиснику у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000885 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2026, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 7).

24.03.2026 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 35-39).

25.03.2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 95-97).

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України віднесено до тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до від семи до десяти років.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.03.2026 року (а.с. 12-16), протоколом допиту потерпілого від 24.03.2026 року (а.с. 17-19), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2026 року (а.с. 23-24), протоколом допиту свідка від 24.03.2026 року (а.с. 27-28), протоколом допиту свідка від 24.03.2026 року (а.с. 29-32), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2026 року (а.с. 33-34), протоколом допиту підозрюваного від 24.03.2026 року (а.с. 44-45), протоколом огляду оптичного носія від 25.03.2026 року (а.с. 47-53), протоколом огляду місця події від 25.03.2026 року (а.с. 54-56), протоколом допиту свідка від 25.03.2026 року (а.с. 57-58), протоколом огляду речей від 25.03.2026 року (а.с. 59-61), та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ("Бекчиєв проти Молдови" §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії").

Ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду є високим, оскільки підозрюваний не має законних засобів існування (не працевлаштований), не має міцних соціальних зв`язків (не одружений, дітей не має). Водночас стан здоров`я підозрюваного не виключає можливість перебування його під вартою.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю інформації про матеріальний, соціальний стан особи та інше. Так у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування».

Підозрюваний усвідомлює, що він вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 (десяти) років, тяжкість покарання та його невідворотність можуть спонукати останнього до зміни місця його перебування. А відтак, суд приходить до висновку, що ризик переховування є реальним.

Що стосується посилання слідчого та прокурора на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, знаючи місце їх проживання, то слідчий суддя зазначає, що в судовому засіданні даний ризик не знайшов свого підтвердження. Сама лише наявність у підозрюваного інформації про місце проживання свідків сама собою не підтверджує ризик незаконного впливу на них.

Крім того, прокурором було доведено існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), в якому підозрюється ОСОБА_4 оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозрюваний не працює, не має постійного джерела прибутку та схильний до вчинення злочинів з корисливих мотивів.

Також, слідчим суддею враховуються данні про особу ОСОБА_4 , який раніше є судимою особою та характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану.

Прокурором у судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доказів, які б вказували на те, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, може забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки в судовому засіданні доведено необхідність застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, останньому також підлягає визначення розміру застави в порядку передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України). Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частина 5 статті 182КПК України).

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 5 статті 182 КПК України).

Із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту 3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та§139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява №12050/04, §79).

Відтак, слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Відтак, визначаючий розмір застави у даному кримінальному провадженні слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб та вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 266 240,00 грн. у національній грошовій одиниці, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя покладає на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1. Прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2. Не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4. Утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 5. Здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22.05.2026 року включно, з утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 24.03.2026 року з 20 год. 30 хв.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, що становить 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.

Підозрюваний або заставодавець мають у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1.Прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2.Не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4.Утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5.Здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві.

Копію ухвали вручити негайно підозрюваному, захиснику, прокурору та направити для виконання в Державну установу "Київський слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 31.03.2026 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...