КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2066/2026 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 757/1025/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» та з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon», матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з внесеними прокурором ОСОБА_6 доповненнями до своєї апеляційної скарги, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.01.2026 року фактично частково задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, тобто до 11.03.2026 року включно, із визначенням розміру застави у межах 902 (дев`ятсот два) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 3 001 856 (три мільйони одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) гривень, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 кожен окремо подали до суду апеляційні скарги, з внесеними прокурором ОСОБА_6 доповненнями до своєї апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , з внесеними доповненнями до неї,просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.01.2026 року в частині визначення підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, і продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Мотивуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді в частині визначення підозрюваному ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Вказує, що застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не дозволить запобігти ризикам, оскільки у такому разі ОСОБА_8 матиме можливість і надалі контактувати з особами, причетними до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особами з числа інших невстановлених на даний час організаторів та учасників злочинної організації, узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, приховувати або спотворювати речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зауважує, що слідчим суддею, у тексті оскаржуваного рішення взагалі не згадано про норму ч. 4 ст. 183 КПК України, яка визначає перелік підстав, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави. Водночас, діяльність злочинної організації, за керівництво структурною ланкою якої ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру, характеризувалась високим рівнем конспірації, використанням спеціально підготовлених засобів мобільного зв`язку виключно для спілкування між членами злочинної організації щодо обговорення тактики і методики вчинення ними злочинів, використанням засобів поглинання сигналів, підмінних номерних знаків транспортних засобів, а також засобів відео фіксації в місцях незаконного виготовлення психотропних речовин. Наведена обставина, вказує про те, що у випадку підозрюваного ОСОБА_8 наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах провадження дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі застосування запобіжного заходу у виді застави щодо ОСОБА_8 такий захід не забезпечить належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.01.2026 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або ж змінити визначений розмір застави до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу стороною обвинувачення не надано доказів, що доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, а висновки суду про доведеність зазначених обставин, ґрунтуються на припущеннях.

Зауважує, що не встановлено та не підтверджено наявність ризику щодо переховування від органів досудового розслідування або суду ОСОБА_8 раніше не судимий, до будь-якого виду відповідальності не притягався, а, отже, твердження про вчинення ним нових злочинів, також є непідтвердженим та безпідставним. Незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних також неможливий, так як четверо підозрюваних перебувають вже під цілодобовим домашнім арештом, а троє тримаються під вартою, що виключає наявність вказаного ризику.

Наголошує і на тому, що хоча слідчим суддею і визначений розмір застави, однак він є завідомо непомірний для підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив задовольнити його апеляційну скаргу, з внесеними доповненнями до неї, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000038 від 17.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 2 ст. 194; ч. 1 ст. 309 КК України.

11.03.2025 року ОСОБА_8 у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру: у керівництві структурною частиною злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому особливо великих розмірах, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; у організації незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних та особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненої повторно, у великих та особливо великих розмірах, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; у організації незаконного придбання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропної речовини, вчиненої злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.03.2025 року стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.05.2025 року.

Постановою заступника Генерального прокурора від 30.04.2025 року, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 11.06.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.05.2025 року у справі № 757/20570/25-к стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.06.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судці Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2025 року у справі № 757/24940/25-к строк досудового розслідування продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 11.03.2026 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.06.2025 року у справі № 757/26831/25-к стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.08.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2025 року у справі № 757/36436/25-к стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.10.2025 року включно.

Ухвалою колегії судців Київського апеляційного суду від 27.08.2025 року ухвалу слідчого судці Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2025 року у справі № 757/36436/25-к залишено без змін.

Ухвалою слідчого судці Печерського районного суду міста Києва від 25.09.2025 року у справі № 757/46784/25-к стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.11.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2025 року у справі № 757/57431/25-к стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання піц вартою строком до 17.01.2026 року включно.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 23.12.2025 року ухвалу слідчого судці Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2025 року у справі № 757/57431/25-к залишено без змін.

13.01.2026 року (клопотання датовано 12.01.2026 року) слідчий слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 у межах строку досудового розслідування.

13.01.2026 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва фактично частково задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 11.03.2026 року включно, із визначенням розміру застави у межах 902 (дев`ятсот два) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 3 001 856 (три мільйони одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) гривень, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційних скарг захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто про існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_8 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 11.03.2026 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо того, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 із визначенням розмір застави у межах 902 (дев`ятсот два) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 3 001 856 (три мільйони одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) гривень не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити уникнення всіх ризиків у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає непереконливими та такими, що нічим не обґрунтовуються.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заставу у межах 902 (дев`ятсот два) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 3 001 856 (три мільйони одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 року, якою фактично частково задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, тобто до 11.03.2026 року включно, із визначенням розміру застави у межах 902 (дев`ятсот два) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 3 001 856 (три мільйони одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) гривень, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з внесеними прокурором ОСОБА_6 доповненнями до своєї апеляційної скарги, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4