Справа № 308/4240/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000220 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000220 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Клопотання надійшло на адресу суду 26.03.2026 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 20.03.2026 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 20 березня 2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2026 до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали УСБУ в Закарпатській області про те, що гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_4 за грошову винагороду здійснюють переправлення осіб військово зобов`язаних за мобілізацією, через державний кордон України поза межами його пропуску.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до даної події причетний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого було проведено обшук в транспортному засобі марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому було виявлено та вилучено наступні речі: індентифіковані імітаційні засоби у формі банкнот 100 доларів США з маркуванням РВ08147516М у кількості 100 купюр, дані імітаційні купюри поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233448; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 14 PRO MAX» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 , який було поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233449; транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено опечатано та поміщено на спец. майданчик в м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н.

Прокурор зазначає, що відповідно до кримінального процесуального закону арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

19 березня 2026 року постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , індентифіковані імітаційні засоби у формі банкнот 100 доларів США з маркуванням РВ08147516М у кількості 100 купюр, дані імітаційні купюри поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233448; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 14 PRO MAX» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 , який було поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233449;транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено опечатано та поміщено на спец. майданчик в м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н.

Прокурор вказує, що зважаючи на те, що вказані речі вважаються предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

Зважаючи на те, що перераховані вище речі визнані речовими доказами, та можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, прокурор просить накласти арешт на індентифіковані імітаційні засоби у формі банкнот 100 доларів США з маркуванням РВ08147516М у кількості 100 купюр, дані імітаційні купюри поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233448; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 14 PRO MAX» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 , який було поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233449; транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено опечатано та поміщено на спец. майданчик в м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н. які вилучено в ході проведення обшуку в транспортному засобі марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_1 , від 19 березня 2026 року з метою збереження речових доказів в даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання. При цьому, подав заяву, згідно якої просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Крім того, зазначив, що у поданому клопотанні було допущено описку, а саме зазначено номер транспортного засобу марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_1 , а не НОМЕР_5 , за наведеного просить накласти арешт на автомобіль«Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 .

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату у час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000220 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу обшуку від 19.03.2026 року слідує, що обшук був проведений слідчим СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 в іншому володінні особи, а саме: транспортному засобі марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 , в період з 11 год. 37 хв. по 13 год. 10 хв., в ході якого виявлено та вилучено: індентифіковані імітаційні засоби у формі банкнот 100 доларів США з маркуванням РВ08147516М у кількості 100 купюр, які поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233448; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 14 PRO MAX» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 , який було поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233449; транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 , який було вилучено опечатано та поміщено на спец. майданчик в м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н.

Долучено копію протоколу виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів від 18.03.2026, протокол вручення імітаційних грошових коштів від 18.03.2026, з яких слідує, що було виготовлено несправжні (імітаційні) засоби у формі банкнот 100 доларів США з маркуванням РВ08147516М у кількості 100 купюр.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 належить на праві власності ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 від 19.03.2026 року у кримінальному провадженні за №0000220 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.03.2026 року надано дозвіл на проведення обшуку у кримінальному провадженні за №0000220 від 20.02.2026 року, транспортного засобу марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та фактично перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було проведено 19.03.2026 року в період часу з 11 год. 37 хв. по 13 год. 10 хв.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000220 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст.332 КПК України, якою передбачено відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані сторонами докази, встановивши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: ідентифіковані імітаційні засоби у формі банкнот 100 доларів США з маркуванням РВ08147516М у кількості 100 купюр, які поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233448; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 14 PRO MAX» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 , який було поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233449; транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зокрема могло зберегти на собі його сліди кримінального правопорушення, містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в даному випадку у клопотанні стороною обвинувачення необґрунтовано обмеження особи в реалізації права володіння власністю, а саме: транспортного засобу марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 . Таким чином, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника майна, слідчий суддя вважає за можливе передати транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 , на відповідальне зберігання власнику майна, з можливістю його використання, заборонивши вчиняти будь-які дії щодо його відчуження та розпорядження, попередивши власника про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Також попередити, що у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні №0000220 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є зазначене майно, він повинен надати зазначене майно для проведення вказаних процесуальних дій.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У зв`язку із наведеним клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на виявлені і вилучені 19 березня 2026 року в ході проведення обшуку в транспортному засобі марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 , а саме:

- ідентифіковані імітаційні засоби у формі банкнот 100 доларів США з маркуванням РВ08147516М у кількості 100 купюр, які поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233448; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 14 PRO MAX» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 , який було поміщено в спец. пакет НПУ № ICR 0233449, шляхом позбавлення права на користування, розпорядження та відчуження;

- транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «E-golf» д.н.з. НОМЕР_6 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним автомобілем, але без позбавлення права користування, передавши його на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_7 .

Попередити власника майна ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1