Справа № 932/1773/26
Провадження № 1-кп/932/388/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у спрощеному порядку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 07 лютого 2026 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125КК України.

Так, ОСОБА_3 , 06.02.2026, приблизно о 10 год. 00 хв. знаходився поряд з будинком 15 по вулиці Панікахи у місті Дніпро, де також знаходився раніше знайомий йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 , виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_3 06.02.2026 близько о 10 год. 00 хв., знаходячись поряд з будинком 15 по вулиці Панікахи у місті Дніпро, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: садно обличчя справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 перебувають у прямому причинно - наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394КПК України, та у присутності захисниці ОСОБА_5 надав суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю. Окрім того, до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року, у відповідності до вимог ст.381 та ст.382КПК України, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, а вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю та дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вважається особою ранішене судимою, має місце реєстрації та місце проживання, на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває, за сімейним станом неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має , офіційно не працевлаштований, матеріали, які характеризують особу за місцем проживання до суду не надано.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Санкцією ч.1 ст.125КК України, передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до абз.4 п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання в виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Отже, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, того факту, що він офіційно не працевлаштований, суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу або виправних робіт в даному конкретному випадку буде надмірним тягарем для обвинуваченого та не відповідатиме меті покарання.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді громадських робіт у межах санкції статті Особливої частини КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.125КК України у виді громадських робіт.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не застосовано

Керуючись ст.ст.368,370,371,373-376,381,382КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 - визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.125КК України та призначити покарання у виді ста (100) годин громадських робіт.

Початок строку відбування покарання рахувати з дати фактичного виконання вироку.

Відповідно до ч.4 ст.382КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394КПК України.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Дніпра ОСОБА_1