Справа № 331/1463/26
Провадження № 1-кс/331/400/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2026 року слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 08.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000190 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Якимівка, Якимівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.01.2024 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 58 КК України призначене покарання змінено на покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням у дохід держави 20% із суми грошового забезпечення. Вирок набрав законної сили 16.02.2024,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного 08.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000190 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбав порошкоподібну речовину, яку в подальшому став незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

12.02.2026 ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут психотропної речовини, і з корисливим мотивом, в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупки, домовився про збут останньому психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетаміну.

Після чого, приблизно о 14 годині 20 хвилин вищевказаного дня ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_4 , де в ході телефонної розмови з останнім замовив психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, за грошові кошти у сумі 700 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти приблизно о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_7 в ході особистої зустрічі біля буд. 39 по вул. Троїцькій в м. Запоріжжі передав в руки ОСОБА_4 , після чого останній збув ОСОБА_7 полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Після чого ОСОБА_7 переніс вказаний полімерний зіп-пакет до буд. 3 по вул. Олександрівській в м. Запоріжжі, де добровільно в ході проведення огляду місця події видав їх працівникам поліції. Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-26/3129-НЗПРАП від 19.02.2026 надана порошкоподібна речовина білого кольору в полімерному зіп-пакеті містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 0,1447 г (в перерахунку на основу).

В подальшому ОСОБА_4 будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, повторно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах незаконно придбав кристалічну речовину білого кольору, яку в подальшому став незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Так, 19.02.2026 ОСОБА_4 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих мотивів, в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупки, домовився про збут останньому особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

Після чого, приблизно о 12 годині 20 хвилин вищевказаного дня ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_4 , де в ході телефонної розмови з останнім замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, за грошові кошти у сумі 700 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти приблизно о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_7 в ході особистої зустрічі біля буд. 15 по вул. Олександрівській в м. Запоріжжі передав в руки ОСОБА_4 , після чого останній збув ОСОБА_7 полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору.

Далі ОСОБА_7 переніс вказаний полімерний зіп-пакет, до буд. 3 по вул. Олександрівській в м. Запоріжжі, де добровільно, в ході проведення огляду місця події видав їх працівникам поліції. Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-26/3435-НЗПРАП від 20.02.2026 у складі наданої кристалічної речовини білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої склала 0,1528 г.

Таким чином, як зазначено у клопотанні, наявні достатні докази для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий зазначає у клопотанні, що 20.02.2026 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується, за твердженнями слідчого, зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом огляду покупця від 12.02.2026, протоколом видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 12.02.2026, протоколом огляду покупця від 12.02.2026, протоколом огляду місця події від 12.02.2026, висновком судової хімічної експертизи № СЕ-19/108-26/3129-НЗПРАП від 19.02.2026, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , протоколом огляду покупця від 19.02.2026, протоколом видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 19.02.2026, протоколом огляду покупця від 19.02.2026, протоколом огляду місця події від 19.02.2026, висновком судової хімічної експертизи № СЕ-19/108-26/3435-НЗПРАП від 20.02.2026, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 19.02.2026, іншими матеріалами кримінального провадження.

Також у клопотанні звертається увага на той факт, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, судимість за який в установленому законом порядку не знята та не погашена, є наркозалежною особою, вчинив новий злочин під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком, розлучений, не має на утримання неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не має власного житла та ніякого іншого нерухомого майна на території Запорізької області, вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Тому, за твердженням старшого слідчого, існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі шляхом незаконного перетину державного кордону або іншого виїзду на тимчасово окуповану територію України, що є ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також він може вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

За твердженням слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 таких як особисте зобов`язання, особиста порука чи домашній арешт не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з урахуванням викладених наявних ризиків.

При цьому, неможливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України однією з умов виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду. Але його застосування недостатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у даному випадку ОСОБА_4 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації, що створить умови для переховування останнього від органу досудового розслідування та вчинення нових злочинів. З огляду на вищевикладене, буде неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, продовжити свою протиправну діяльність.

Неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування та суду не надходили звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідності доставити його до суду на першу вимогу.

Неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що обрання відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, створить передумови для переховування останнього від органів досудового розслідування та/або суду. Крім цього, встановлено що особистого житла на території Запорізької області у підозрюваного не має, що також дасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування. Також встановлено, що ОСОБА_4 є наркозалежною особою, що підтверджено висновком щодо результатів освідування №494 від 19.02.2026, відповідно до якого встановлено що підозрюваний перебував у стані психотропного сп`яніння, викликано вживанням особливо небезпечної психотропної речовини PVP. Крім того, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, судимість за який в установленому законом порядку не знята та не погашена, обвинувачується у вчиненні нових злочинів під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком, розлучений, не має на утримання неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований. З огляду на це орган досудового розслідування вважає, що такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання і просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

У ході судового засідання підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали такий запобіжний захід надто суворим, а заявлені прокурором у клопотанні ризики не доведеними, у зв`язку з чим просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Крім того, захисник просив у випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку про неможливість обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному можливому розмірі.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Згідно із ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити наряду з іншим: виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини (п.3); виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини (п.5).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.194 КПК України прокурор під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний довести наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із клопотання і доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Тобто, дані кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Підозра у вчиненні даних кримінальних правопорушень ґрунтується, зокрема, на протоколах допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколі огляду покупця від 12.02.2026, протоколі видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 12.02.2026, протоколі огляду покупця від 12.02.2026, протоколі огляду місця події від 12.02.2026, висновку судової хімічної експертизи № СЕ-19/108-26/3129-НЗПРАП від 19.02.2026, протоколах допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , протоколі огляду покупця від 19.02.2026, протоколі видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 19.02.2026, протоколі огляду покупця від 19.02.2026, протоколі огляду місця події від 19.02.2026, висновку судової хімічної експертизи № СЕ-19/108-26/3435-НЗПРАП від 20.02.2026, протоколах допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 19.02.2026, інших матеріалами кримінального провадження.

Досліджені в ході судового засідання докази, на які посилається старший слідчий у своєму клопотанні, та аналіз встановлених в ході досудового слідства обставин вчинення кримінальних правопорушень об`єктивно дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

При цьому, обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 узгоджується з узагальнюючим визначенням цього поняття, сформульованим у правових позиціях Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, за змістом якого термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або обставин, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

У той же час, слідчим суддею враховано, що відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий у своєму клопотанні посилається на наявність ризиків у даному провадженні, передбачених саме п.1 і п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто, ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується тяжкістю інкримінованих злочинів, за які передбачене покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, підозрюваний не має сталих та міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та законного джерела доходів, власного житла та будь-якого іншого нерухомого майна на території Запорізької області.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується, зокрема, тим, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, судимість за який в установленому законом порядку не знята та не погашена, є наркозалежною особою і обвинувачується у вчиненні двох злочинів під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на це, слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні належним чином обґрунтовано та доведено наявність у даному випадку ризиків, передбачених п. 1 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, з урахуванням встановлених відомостей про особу підозрюваного, який офіційно не працює, розлучений, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, є наркозалежною особою, а також з урахуванням наявних доказів, на підставі яких обґрунтовується підозра, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні і прокурором у судовому засіданні доведена недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим п.1 і п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Тому до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя не бере до уваги посилання ОСОБА_4 та його захисника на можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту у нічний час доби, оскільки, на переконання слідчого судді, з урахуванням наведених вище відомостей про особу підозрюваного та його діяльність, даний запобіжний захід не зможе належним чином запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також ними зі свого боку не було надано жодних доказів на підтвердження того, що обвинувачений вживає заходи для офіційного працевлаштування і має житло на території м. Запоріжжя, де зможе відбувати домашній арешт.

Тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Слідчим суддею також враховано, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням вимог ст.ст.178, 182 КПК України, а також відомостей про особу підозрюваного і пред`явлення йому обвинувачення у вчиненні двох тяжких злочинів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу ОСОБА_4 в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 133120 гривень 00 копійок

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 19 лютого 2026 року до 19 квітня 2026 року включно.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 133 120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень 00 копійок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, реквізити для внесення застави: Отримувач: ТУ ДСА України в Запорізькій області, , р/р № UA5001205, Банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО: 820172, призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 по справі №331/1463/26 (1-кс/331/400/2026) Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави на строк дії даної ухвали покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання (м. Запоріжжя) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали встановити до 19 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 21 лютого 2026 року.

Повний текст ухвали складено і оголошено 24 лютого 2026 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_13