Справа № 593/310/26
Провадження № 1-в/593/9/2026
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2026 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

У складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника (адвоката) ОСОБА_5

представника військової частини ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Бережани Тернопільської області клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 09 квітня 2025 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 1-го року тримання у дисциплінарному батальйоні,-

ВСТАНОВИВ:

До Бережанського районного суду Тернопільської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , засудженого 09 квітня 2025 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 1-го року тримання у дисциплінарному батальйоні.

В обґрунтування клопотання захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 зазначила, що засуджений за період відбування покарання у Військовій частині НОМЕР_1 зарекомендував себе як дисциплінований військовослужбовець. За період відбування покарання дисциплінарних стягнень не мав, до нього застосовано заохочення у виді усної подяки за сумлінне виконання обов`язків та дотримання військової дисципліни.

У судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала з мотивів, викладених у ньому; уточнила, що невідбутий строк призначеного судом покарання від відбування якого вона просить його звільнити, становить три місяці.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив, що засуджений фактично довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання.

Вислухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовами застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: 1) засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України); 2) засуджений фактично відбув встановлену ч. З ст.81 КК України частину призначеного судом покарання.

Згідно із п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно- технічне навчання, громадський вплив.

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 09 квітня 2025 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 1-го року тримання у дисциплінарному батальйоні.

Із службової характеристики від 04 березня 2026 року вбачається, що під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований військовослужбовець. До виконання своїх функціональних обов`язків ставився добре. В роботі працьовитий, організований. Самостійно працювати вміє, постійного контролю та допомоги з боку безпосередніх командирів не потребує. На вказівки з боку безпосередніх та прямих начальників реагує вірно, до важливих порад прислуховується та робить відповідні висновки. Готовий до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни. Виявляє повагу до командирів і старших за військовим званням, шанує честь і гідність товаришів по службі. За час відбування покарання заохочувався один раз, дисциплінарні стягнення не накладались. Солдат ОСОБА_4 , що відбуває покарання у дисциплінарному батальйоні військової частини НОМЕР_1 , поступово став на шлях виправлення.

Вирішуючи клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно, на час звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (25 лютого 2026 року) відбув більше 2/3 строку призначеного судом покарання. Таким чином, характеристика засудженого свідчить про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Також, суд враховує поведінку засудженого протягом всього часу відбування покарання, його ставлення до вчиненого злочину, виду та міри покарання, яка йому була призначена, а також тяжкість вчиненого злочину та його наслідки.

Суд дійшов висновку щодо доведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на відомості про особу засудженого ОСОБА_4 , суд вважає, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , засудженого 09 квітня 2025 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2025 року за ч.5 ст.407 КК України, умовно-достроково на невідбуту частину покарання строком на 3 (три) місяці.

Повний текст ухвали складено в межах строків, визначених ч.2 ст.376 КПК України -06 березня 2026 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 7-ми діб.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1