Справа № 761/720/26
Провадження № 1-кс/761/1711/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001080 від 24.09.2024, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/2376/25-к від 25.02.2025, на майно: мобільний телефон Iphone MEID: НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який вилучений в ході обшуку від 09.01.2025 року за робочим місцем ОСОБА_4 у службовому кабінеті № 238 Адміністрації Державної прикордонної служби України, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , (складається з групи будівель розташованих за адресами: АДРЕСА_4).

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду заяву, в якій клопотання підтримав та просив здійснювати розгляд без їх участі.

Прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, при вирішенні питання про скасування арешту поклався на розсуд суду.

За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва у кримінальній справі №757/2376/25-к від 25.02.2025 накладено арешт на мобільний телефон Iphone MEID: НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Мотивуючи підставу для накладення арешту слідчий суддя вказав, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001080 від 24.09.2024, у зв`язку з чим прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що будь-яких відомостей чи обставин, які б виправдовували таке вручення у право власника на мирне володіння своїм майном, не вбачається.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання адвоката та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Крім цього, відсутні відомості того, що накладений у даному кримінальному провадженні арешт на мобільний телефон сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше збереження арешту майна не виправдовується потребами досудового розслідування на даній стадії, у зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

У порядку п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України у разі скасування арешту тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Керуючись ст.ст. 132, 169, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/2376/25-к від 25.02.2025 на майно: мобільний телефон Iphone MEID: НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який вилучений в ході обшуку від 09.01.2025 за робочим місцем ОСОБА_4 у службовому кабінеті № 238 Адміністрації Державної прикордонної служби України, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , (складається з групи будівель розташованих за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ), що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1