печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , особи в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України на бездіяльність посадових осіб ГСУ ДБР та скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В обґрунтування доводів скарги адвокат зазначив, що він в інтересах ОСОБА_4 звернувся до ГСУ ДБР з заявою про залучення ОСОБА_4 як потерпілого до кримінального провадження № 0000843. Постановою старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань інших неналежного поводження з особами ГСУ ДБР ОСОБА_6 від 17.10.2025 було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_4 . Наведену постанову вважає необґрунтованою та безпідставною.

В судовому засіданні адвокат та особи в інтересах якої подано скаргу, скаргу підтримала з підстав у ній зазначених, просили задовольнити та скасувати зазначену вище постанову.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий не з`явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження № 0000843 від 15.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань з заявою про залучення ОСОБА_4 як потерпілого до кримінального провадження № 0000843 від 15.08.2025.

Постановою старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань інших неналежного поводження з особами ГСУ ДБР ОСОБА_6 від 17.10.2025 було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_4 оскільки заява адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про залучення останнього в якості потерпілого не містить конкретних обставин, які б вказували про нанесені матеріального або морального збитку ОСОБА_4 , водночас вказана заява має посилання про необхідність визнання потерпілим ОСОБА_4 з метою набуття ним більших процесуальних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенню завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, як кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпіло виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Доводи, викладені в скарзі адвоката ОСОБА_5 , не містять, і слідчим суддею при його розгляді, не встановлено належних та допустимих доказів для переконливого висновку, що постанова від 17.10.2025 про відмову ОСОБА_4 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000843 від 15.08.2025 є незаконною та необґрунтованою.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 60, 93, 94, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1