Справа № 367/1225/26
Провадження по справі № 1-кп/367/752/2026
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

законних представників обвинувачених: ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

обвинувачених: ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001104 від 27.11.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору Бучанської окружної прокуратури Київської області, для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог КПК України, оскільки обвинувальний акт було направлено до суду з порушенням вимог ст. 291 КПК України, а саме: в обвинувальному акті невірно зазначені анкетні відомості потерпілого. Також, захисник заперечував щодо прийняття судом цивільного позову, оскільки ОСОБА_5 не є потерпілим в даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його законний представник ОСОБА_9 підтримали позицію захисника.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні підтримали позицію захисника ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства. Також, прокурор заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, оскільки потерпілий ОСОБА_5 був визнаний потерпілим в даному кримінальному провадженні у відповідності до вимог КПК України та в обвинувальному акті вірно зазначені його анкетні відомості.

Представник потерпілого та потерпілий в підготовчому судовому засіданні, підтримали позицію прокурора, та просили прийняти цивільний позов до обвинувачених.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (чч. 1, 2 ст. 55 КПК України). Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, суд дійшов висновку, що лише таким процесуальним рішенням слідчого чи прокурора, як вмотивованою постановою, припиняється статус потерпілої особи, яка подала заяву про злочин щодо неї, під час якого їй заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоди. Крім того, на даному етапі судового провадження, суд позбавлений можливості дослідити та вивчити письмові докази по кримінальному провадженню та факт спричинення або не спричинення шкоди зазначеному в обвинувальному акті потерпілому, оскільки дані обставини можуть бути встановлені судом лише за результатами розгляду кримінального провадження.

Суд, ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, перевіривши доводи захисника, заслухавши прокурора та інших учасників справи, дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для його закриття немає.

Так, обвинувальний акт містить анкетні відомості кожного обвинуваченого, потерпілого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За таких обставин обвинувальний акт в цілому за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Таким чином, судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд, дійшов висновку, що даний обвинувальний акт необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом усіх учасників кримінального провадження.

Вирішуючи питання про прийняття цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , законного представника ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , законного представника ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням до свого провадження та розгляду в даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

У зв`язку із чим, суд вважає, що вищевказаний цивільний позов слід прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні.

Також в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив письмові клопотання про обрання запобіжних заходів неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вигляді домашнього арешту. Свої клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинувачених згідно ч. 1 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_11 ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки зазначені ним ризики нічим не підтвердженні та не доведені.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 та його законний представник ОСОБА_9 підтримали позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_12 ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки зазначені ним ризики нічим не підтвердженні та не доведені.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 та його законний представник ОСОБА_10 підтримали позицію свого захисника.

Суд, заслухавши клопотання, думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, клопотання такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження до обвинувачених, раніше, було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився 27.01.2026 року.

Суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено, що на теперішній час наявне обвинувачення у відношенні обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо переховування від суду та здійснення незаконного впливу на потерпілого, свідків, або інших обвинувачених, які ще не допитувались судом в даному кримінальному провадженні.

Так, наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обгрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, який було вчинено групою осіб. При цьому, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 є неповнолітніми в матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надані суду відомості щодо наявності в них міцних соціальних зв`язків, які б були достатніми для їх стримування від переховування від суду. Наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинуваченим відомі анкетні відомості потерпілого, свідків та інших обвинувачених, тому враховуючи характер інкримінованого їм злочину, обвинувачені можуть незаконно здійснювати вплив на потерпілого, свідків або інших обвинувачених, які не були допитані судом.

Таким чином, суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, із покладанням на них обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також, в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив письмове клопотання про витребування документів з ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Сторона захисту в підготовчому судовому засіданні підтримала вищевказане клопотання захисника.

Прокурор, потерпілий та його представник в підготовчому судовому засіданні заперечували щодо задоволення вищевказаного клопотання.

Суд, вивчивши клопотання, заслухавши думки учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів.

Статтею 84 КПК України закріплено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень ст.ст. 42, 46 КПК України захисник, який користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює, має право збирати і подавати суду докази.

З положень ч. 2 ст. 93 КПК України вбачається, що сторона захисту, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Так, захисником ОСОБА_6 доведено у підготовчому судовому засіданні, що він вживав заходів для отримання документів про витребування яких він просить суд. Разом із тим, суду не було надано доказів отримання ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідних адвокатських запитів адвоката ОСОБА_6 .. Також, фактично захисник не отримав відмови в отриманні інформації зазначеної в клопотанні від ІНФОРМАЦІЯ_5 , невідомі підстави такої відмови.

Так, згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

За змістом частини другої статті 21 зазначеного Закону конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Таким чином, збір та обробка даних про фізичну особу без її згоди, навіть якщо це здійснюється у межах і для потреб кримінального судочинства, можуть здійснюватися виключно на законних підставах і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

З положень ст. 93 КПК України вбачається, що сторона захисту або потерпілий мають право збирати докази шляхом витребування копій документів.

На стадії підготовчого судового засідання клопотання про витребування певних речей чи документів вирішується судом, який розглядає справу (п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України ).

Згідно ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, та аналогічної позиції держави закріпленої в ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Судом встановлено, що до суду надійшов обвинувальний акт разом із Реєстром матеріалів досудового розслідування, відповідно до яких потерпілим в даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 .. Також, з вищевказаного Реєстру вбачається, що під час досудового розслідування, слідчим було призначено проведення судово-автотоварознавчої експертизи.

Таким чином, суд вважає, що необхідність встановлювати особу потерпілого та доводити наявність, вид і розмір завданої злочином шкоди покладається на орган досудового розслідування, що, як вбачається з наявних у суду документів, було зроблено під час досудового розслідування.

Також, суд звертає увагу захисника на те, що документи, які він просить витребувати, можуть мати конфіденційну інформацію.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на стадії підготовчого судового засідання, не досліджуючи наявні в даному кримінальному провадженні докази сторони обвинувачення, дане клопотання захисника є передчасно заявленим, оскільки судом такі відомості ще не досліджувалися.

При цьому, суд звертає увагу, що сторона захисту не позбавлена можливості в подальшому заявити таке клопотання на стадії дослідження доказів по справі.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_6 подали письмові заперечення на ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1231/25), від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1230/25), від 04.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1228/25), від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1225/25), від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1223/25), від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1224/25), від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1230/25), від 04.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1228/25), в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України та заявили усні клопотання про їх прийняття.

Сторона захисту в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання захисників.

Прокурор, потерпілий та його представник в підготовчому судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання захисників.

Суд, вивчивши вищевказані заперечення захисників, дослідивши матеріали справи, заслухавши думки учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено, що заперечення подані на ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_15 від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1231/25, 1-кс/367/1230/25, 1-кс/367/1225/25, 1-кс/367/1224/25, 1-кс/367/1223/25), від 04.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1228/25), якими були задоволені клопотання органу досудового розслідування про надання дозволів на обшуки житла та транспортних засобів.

Так, відповідно до даних заперечень захисники просили суд прийняти заперечення до розгляду та застосувати наслідки передбачені п. 4 ч. 3 ст. 87 КПК України щодо недопустимості доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвали слідчого судді, не передбачені у ч. 1 та ч. 2 цієї статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Разом з тим, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України, законодавцем визначено вичерпний перелік повноважень суду на стадії підготовчого провадження, до якого не входить можливість надавати оцінку ухвалам слідчого судді з точки зору їх законності і обґрунтованості та скасовувати їх за результатами відповідної оцінки та давати оцінку доказам в кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що під час проведення підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження мають можливість лише подати заперечення на ухвалу слідчого судді, а суд може лише прийняти вказані заперечення для надання їм оцінки в майбутньому під час судового розгляду та винесення остаточного рішення у справі, не вирішуючи при цьому порушених у таких запереченнях питань щодо законності та обґрунтованості відповідного судового рішення на підготовчому судовому засіданні. Вказане пов`язане із тим, що вирішення вказаних питань знаходиться поза межами тих повноважень, якими наділений суд на даній стадії кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне прийняти вказані заперечення та долучити їх до матеріалів справи, однак надати оцінку висловленим у них доводам під час судового розгляду кримінального провадження, у зв`язку із чим у застосуванні наслідків передбачених п. 4 ч. 3 ст. 87 КПК України щодо недопустимості доказів слід відмовити, тому клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_6 підлягають задоволенню частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 193-196, 200-201, 324-317, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору Бучанської окружної прокуратури Київської області, для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог КПК України залишити без задоволення.

Призначити по кримінальному провадженню за обвинуваченням по обвинуваченню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 20 лютого 2026 року о 13 годині 45 хвилин в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області.

Повідомити учасників кримінального провадження про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , законного представника ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , законного представника ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням до розгляду в даному кримінальному провадженні.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про витребування документів залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про прийняття заперечень на ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області задовольнити частково.

Заперечення захисника ОСОБА_6 проти ухвал слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1231/25), від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1230/25), від 04.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1228/25), від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1225/25), від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1223/25), в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України прийняти.

Заперечення захисника ОСОБА_6 проти ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1224/25), в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України прийняти.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про прийняття заперечень на ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області задовольнити частково.

Заперечення захисника ОСОБА_6 проти ухвал слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 03.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1230/25), від 04.12.2025 року у справі № 367/14577/25 (1-кс/367/1228/25), в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України прийняти.

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_11 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_11 :

1) не залишати без дозволу прокурора чи суду місце проживання: АДРЕСА_1 , щодня в період часу з 21:00 годин вечора до 06:00 годин ранку наступного дня;

2) прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання/роботи;

Зобов`язати працівників ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_11 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , поставити на облік і повідомити про це суд.

Строк дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обчислювати з 13.02.2026 року до 13.04.2026 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_12 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_12 :

1) не залишати без дозволу прокурора чи суду місце проживання: АДРЕСА_2 , щодня в період часу з 21:00 годин вечора до 06:00 годин ранку наступного дня;

2) прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання/роботи;

Зобов`язати працівників ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , поставити на облік і повідомити про це суд.

Строк дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обчислювати з 13.02.2026 року до 13.04.2026 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_12 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 24 лютого 2026 року.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1