Справа № 642/574/23
№ 1-кп/183/132/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Самар

Самарівського міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000605 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буринь Сумської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в :

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області 04.02.2026 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000605 відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, підготовче судове засідання по якому відповідно до вимог ст. 314 КПК України було призначено на 09.02.2026 року, однак не було проведено, а тому підготовче судове засідання проведено 26.02.2026 року.

Прокурор в судовому засіданні вважала за необхідне призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає. Крім того, прокурор заявила клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи свою позицію тим, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Захисник в судовому засіданні проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечувала, однак, заперечувала проти задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що ризики не доведенні, обвинувачений є особою призивного віку, а тому змоги покинути межі України він не має, просила змінити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечував, щодо продовження строків тримання під вартою підтримав свого захисника. Зазначив, що рішенням Конституційного Суду від 19.06.2024 року ч.6 ст.176 КПК України визнано не конституційною, просив не застосовувати до нього цю норму.

Дослідивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не має.

Отже, колегія суддів, вислухавши думку учасників процесу, вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_7 , обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, до судового розгляду колегіально у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участі прокурора, обвинуваченого, захисника, осіб, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна або без такої.

У зв`язку з цим колегія суддів враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на безпосередніх свідків за провадженням, з метою зміни їх показів, а також відмови від давання будь яких інших додаткових показів з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Колегія суддів приймає до уваги обставини, на які посилається сторона захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, однак наявність таких обставин не спростовує висновків суду, викладених вище.

Щодо посилання обвинуваченого на рішення Конституційного Суду щодо не конституційною нормою ч.6 ст.176 КПК України, суд вважає за необхідне зазначити, що 19.06.2024 року Конституційним Судом ухвалено рішення у справі за конституційними скаргами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини шостої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України (Справа № 3-111/2023(207/23, 315/23).

Однак, згідно вказаного рішення, частину шосту статті 176 Кримінального процесуального кодексу України, визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), а тому доводи обвинуваченого є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів погоджується з думкою прокурора про те, що на цей час є наявними ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Щодо застосування альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Тому, на думку колегії судів, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити на 60 днів.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 314, 331, 376 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до судового розгляду колегіально у відкритому судовому засіданні на 05 березня 2026 року о 15 годині 00 хвилин в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участі прокурора, обвинуваченого, захисника, осіб, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Буринь Сумської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 24 квітня 2026 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» - для виконання.

Повний текст ухвали оголошено 03 березня 2026 року о 08.20 годині.

Ухвалу в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення повного тексту.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_10