Справа № 136/588/26
провадження №1-кс/136/94/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 особи, щодо яої розглядається клопотання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Липовець, клопотання за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 18.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-щеТурбів, Липовецького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_5 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 та яке мотивовано тим, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов?язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов?язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов?язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам?ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов?язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно до ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов?язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов?язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів. Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 08.01.2026, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 14:00 год., солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов?язків військової служби, в тому числі від виконання поставлених завдань, в рамках здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану та з метою тимчасового ухилення від подальшого проходження військової служби не з?явився вчасно на службу, а саме під час проходження консультацій та обстеження в рамках ВЛК у лікувальному закладі ВМКЦ ЦР м. Вінниця не повернувся до автомобіля, яким мав бути доставлений до базового табору військової частини НОМЕР_1 розташованої в АДРЕСА_2 де проходив військову службу, після чого проводив час на власний розсуд тривалістю понад три доби за місцем свого проживання, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби, до моменту встановлення його місце знаходження працівниками поліції за місцем проживання, що по АДРЕСА_3 .

Таким чином, за час відсутності за місцем несення служби в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 обов?язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про самовільне залишення місця служби без дозволу командира та без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у смт. Турбів, Липовецького району, Вінницької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України.

Доказами, які обґрунтовують підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є:

- рапорт ст. о/у СКП ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_7 про неповернення ОСОБА_4 до базового табору військової частини НОМЕР_1 ,яка базується в АДРЕСА_2 , покази свідка ОСОБА_8 , покази свідка ОСОБА_9 , ??покази свідка ОСОБА_10 матеріалами наданими військовою частиною НОМЕР_1 відносно військовослужбовця ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даний час в органу досудового розслідування наявні підстави у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство приймає до уваги, що: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 , тяжкого кримінального правопорушення, які є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 , загрожує покарання за тяжкий злочин вчинений в умовах воєнного стану у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років; вік та стан здоров?я підозрюваного ОСОБА_4 , дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов?язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_4 тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосуванню до нього даного запобіжного заходу, не хворіє.

Таким чином є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п?яти до десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання 1) переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; 2) вчиняти інші кримінальніправопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдається до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза-процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов?язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Ризик переховування повинен оцінюватись в світлі обставин цього кримінального провадження, особистості підозрюваного, його майнового стану, а також соціальних зв?язків.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Крім того, підтвердженням того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є те що 08.01.2026 підозрюваний ОСОБА_4 , повторно самовільно залишив тимчасове місце, розташованої в н.п. с. Верхівка Гайсинського району Вінницької області, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, проживає сам, ніде не працює, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальностей, що свідчить про відсутність факторів стримуючого характеру щодо поведінки ОСОБА_4 .

Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, підозрюваний ОСОБА_4 , без застосування запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від слідчого, прокурора та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується і тим фактом, що ОСОБА_4 , уже притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 407 ч.5 КК України, (оголошено про підозру року та обвинувальний акт скеровано до Липовецького районного суду Вінницької області 30.12.2025 року), виявив бажання продовжити військову службу, однак, в подальшому знову самовільно залишив розташування військової частини, 08.01.2026, тобто повторно вчинив дане кримінальне правопорушення.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, запобіганню вчинення підозрюваним інших злочинів, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. При цьому, більш м?який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити, мотивуючи доведеністю обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, наявністю ризиків, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не спроможне буде запобігти встановленим ризикам.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просив залишити його на час слідства вдома.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до наступного висновку.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.

Особою, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, є фізична особа, стосовно якої за результатами проведеного досудового розслідування настав випадок та існують підстави, передбачені частиною першою статті 276 КПК України для повідомлення про підозру, але якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, не повідомлено про підозру через її смерть.

Відповідно до частини 1 статті 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Відповідно до ч. 4 ст. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з матеріалами клопотання, до нього не долучено належних доказів на підтвердження набуття особою процесуального статусу підозрюваного, зокрема відсутні відомості про вручення повідомлення про підозру у порядку, передбаченому Кримінально процесуальним кодексом України.

Крім того, матеріали клопотання не містять протоколу затримання особи відповідно до вимог статті 208 КПК України.

Враховуючи, що запобіжний захід на стадії досудового розслідування може бути обраний лише підозрюваному, а доказів набуття ОСОБА_4 такого процесуального статусу не надано, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 183, 184, 193, 208, 278 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11