Справа №523/5334/26
Провадження №1-кс/523/3148/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Пересипської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000487 від 14.03.2026 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Шамхорської області р.Азербайджан, громадянина Азербайджана, азербайджанця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не маючого місця реєстрації на території м. Одеси та Одеської області та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

Встановив:

Слідчим відділенням відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000487 від 14.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Пересипською окружною прокуратурою міста Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався, діяв на момент вчинення та діє до теперішнього часу, скоїв умисне та корисливе кримінальне правопорушення, за наступних обставин:

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, вступили в злочинну змову на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу) та розробивши єдиний план своїх злочинних дій, обрали об`єктом свого злочинного посягання майно осіб, які поодиноко прямують додому у темний час доби.

Так, 14.03.2026року приблизно о 20год.10хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину «Сільпо» по вул. Владислава Бувалкіна, 13 в м. Одесі, побачили раніш не знайомого їм потерпілого ОСОБА_9 , з сумкою чорного кольору, який заходив до магазину, та визначили об`єктом свого злочинного умислу майно, що знаходилося у сумці потерпілого ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, не показуючи своїх дійсних намірів, дочекавшись, поки потерпілий ОСОБА_9 вийде з магазину, та прослідує кілька метрів, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи повторно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прослідували за потерпілим. В той час, коли потерпілий рухався по пішохідній доріжці вздовж будинку АДРЕСА_2 , до нього підійшов ОСОБА_8 , став розмовляти з ним, пропонував та вмовляв вжити алкогольних напоїв. Після того, як ОСОБА_9 згодився на пропозицію, ОСОБА_8 з ним придбали пляшку алкоголю, та зайшли за кущову огорожу біля зачиненого бару «Доміно», що по вул. Владислава Бувалкіна, 28 в м. Одесі, присіли на декоративний камінь, та почали вживати алкоголь, тоді до них приєднався ОСОБА_7 . В той час, коли потерпілий ОСОБА_9 втратив пильність, поклав належну йому сумку чорного кольору біля себе, ОСОБА_8 , застосував насилля яке не є небезпечним для потерпілого, наніс удар кулаком в праву сторону голови, в ОСОБА_7 відкрито викрав сумку чорно-сірого кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, в які знаходився мобільний телефон марки «Samsung А12» в корпусі червоного кольору, імей: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартістю 3000гривень, підключений до оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , перстень, з металу жовтого кольору «квадратної» форми імітація під золото, вартістю 500гривень, грошові кошти в сумі 7000гривень.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмирі 10 500 гривень.

15.03.2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідча звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, вважаючи ризики не доведеними, підозру необґрунтованою, кваліфікацію не вірною, та просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або з мінімальною заставою.

Підозрюваний під час розгляду підтримав думку свого захисника, та пояснив що під час затримання йому нанесли тілесні ушкодження, сумку підкинули після затримання. Він працює продавцем на ринку, має на утриманні маленьку дитину.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтованість висунутої підозри ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 , яким було впізнано підозрюваного ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 ; речовими доказами: сумка чорно-сірого кольору, мобільний телефон марки «Samsung А12» в корпусі червоного кольору, імей: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 6800гривень, вилученими під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Владислава Бувалкіна, 24/26; пляшка алкоголю з написом «Aznauri», об`ємом 0,5л, яка була вилучена під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Владислава Бувалкіна, 28 та іншими речовими доказами у їх сукупності.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаним кримінальним провадженням, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосувати запобіжний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 176, ст. 183 КПК України, тримання під вартою, не застосування якого, оскільки в ході проведення досудового слідства встановлено, що ОСОБА_7 може:

- переховуватися від суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.

- Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

є обґрунтованим, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 не має місця реєстрації на території м. Одеси та Одеської області, громадянин іншої держави, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

- Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, висновків не зробив та скоїв новий злочин, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Дані обставини свідчать про небажання зупинити свою злочинну діяльність, а навпаки продовжувати скоювати нові злочини.

- Ризик незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного є обґрунтованим у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 шляхом залякування, погроз чи вмовляння може вплинути на потерпілих для того щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні, так як під час судового розгляду вони ще не допитані, а відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

Враховуючи сукупність викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованого підозрюваному діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини окрім клопотання підтверджуються іншими матеріалами провадження.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_7 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Обставин які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Крім того, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає можливим не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки згідно ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.05.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1