Справа № 738/192/26
№ провадження 1-в/738/37/2026
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

представника установи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена подання начальника ДУ «Менська виправна колонія № 91» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , -

В С Т А H О В И В:

У січні 2026 року до Менського районного суду надійшло подання ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 . Подання мотивовано наступним. ОСОБА_4 засуджений 21.12.2018 Київським районним судом м. Полтави за ч. ст. 368 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані з оперативною роботою в установах Міністерства юстиції і правоохоронних органах із конфіскацією частини належного йому майна. На підставі ст. 54 КК України застосовано додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання підполковник податкової міліції. По ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 24.01.2022 вирок Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2018 змінено: вважати засудженим за ч. ст. 368 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з оперативною роботою в установах Міністерства юстиції і правоохоронних органах на 3 роки, із конфіскацією частини належного йому майна. В іншій частині вирок залишено без змін. По ухвалі Менського районного суду Чернігівської області від 03.12.2025 зарахувати у строк покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2018 зміненого ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.01.2022 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 15.09.2017 по 08.11.2017 включно з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України. На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)», відбув відповідну частину призначеного покарання, стягнень не має, має 5 заохочень, сумлінною поведінкою, ставленням до праці та з урахуванням висновку ступеня виправлення засудженого довів своє перевиховання та став на шлях виправлення, тому адміністрація установи звернулась до суду з поданням про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник установи в судовому засіданні подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання установи, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення тяжкого корупційного злочину, тому до нього не може бути застосована пільга, передбачена ч. 1 ст. 81 КК України.

Заслухавши пояснення представника установи, засудженого, дослідивши матеріали клопотання, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вирішальне значення при умовно-достроковому звільненні має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 засуджений 21.12.2018 Київським районним судом м. Полтави за ч. ст. 368 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані з оперативною роботою в установах Міністерства юстиції і правоохоронних органах із конфіскацією частини належного йому майна. На підставі ст. 54 КК України застосовано додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання підполковник податкової міліції. По ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 24.01.2022 вирок Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2018 змінено: вважати засудженим за ч. ст. 368 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з оперативною роботою в установах Міністерства юстиції і правоохоронних органах на 3 роки, із конфіскацією частини належного йому майна. В іншій частині вирок залишено без змін. По ухвалі Менського районного суду Чернігівської області від 03.12.2025 зарахувати у строк покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2018 зміненого ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.01.2022 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 15.09.2017 по 08.11.2017 включно з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України.

Строк відбування покарання обчислюється з 24.01.2022.

На час розгляду подання установи засуджений відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований, до роботи відноситься добре і відповідально, стягнень не має, натомість має чотири заохочення. Тобто, засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання.

Проте, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого засуджений ОСОБА_4 , згідно зі статтею 12 КК України, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Пункт другий частини третьої статті 81 КК України передбачає можливість умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Разом з тим, указаною нормою Закону не передбачені підстави для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання засудженій особі за тяжкий корупційний злочин.

Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_4 відбув більше 2/3 частин строку покарання, має сумлінну поведінку, працевлаштований та має заохочення, частиною третьою статті 81 КК України не передбачено можливості умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання до осіб засуджених за корупційний тяжкий злочин, а тому відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_4 , який відбуває покарання за корупційний тяжкий злочин, умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання установи слід відмовити.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання начальника ДУ «Менська виправна колонія № 91» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1