Провадження №1-кп/522/2212/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, (заяви) клопотання потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у кримінальному провадженні №0001074 від 11.08.2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

суд, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, 10.08.2025р. приблизно о 08 годині 10 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування, встановити не вдалось, керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 в світлий час доби, по сухій, чистій асфальтобетонній проїзній частині вул. Мала Арнаутська зі сторони вул.Італійська в напрямку вул. Вадима Корженка, та будучи зобов`язаним знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України та, розуміючи, що його дії не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, проявив злочинну недбалість, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно, не реагуючи на її зміну, виїхав на регульований світлофором перехрестя з вул. Олександра Станкова на забороняючий (червоний) сигнал світлофору, через, що допустив зіткнення з автомобілем «Geely MK», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вул. Олександра Станкова зі сторони вул. Пантелеймонівської в напрямку вул. Велика Арнаутська, та який після зіткнення неконтрольованим рухом допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалась по бордюрному каменю уздовж вул. Олександра Станкова за перехрестям з вул. Мала Арнаутська в попутному напрямку з автомобілем «Geely MK», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа справа зі зміщенням уламків, забою м`яких тканин обличчя, закритого патологічного компресійного перелому 12-го грудного хребця (на тлі остеопорозу), закритого перелому лівої стегнової кістки в верхній третині зі зміщенням уламків, закритого косого перелому нижнього полюсу лівого наколінника, саден ділянки лівого колінного суглоба, закритого поперечного перелому малогомілкової кістки лівої гомілки верхній третині, саден нижньої третини лівої гомілки, які згідно п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, пішохід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 8-го правого ребра по середній ключичній лінії, закритого перелому 10-го правого ребра по лопатковій лінії, закритого косого перелому тіла грудини у верхній третині, закритих переломів поперечних відростків 3-4-го поперекових хребців, закритого скалкового перелому крила правої клубової кістки з переходом на правий крижово-клубовий суглоб та крововиливом в його порожнину, закритого скалкового перелому верхньої гілки правої лонної кістки з переходом на тіло клубової кістки та вертлюгову западину без зміщення уламків, закритого скалкового перелому гілки правої сідничної кістки зі зміщенням уламків, які згідно п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Також під час досудового розслідування встановлено, у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 , регламентувалися вимогами п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

Водій автомобіля «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді належним чином виконуючи вимоги п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

Дії водія автомобіля «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відповідали вимогам п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України та знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином водій ОСОБА_5 своїми необережними діями у формі злочинної недбалості допустив порушення вимог п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (6); 8.7.3 (e) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які вказують на те, що:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

6) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на й зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 8.7.3 «Сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух...», чим спричинив потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до суду з (заявами) клопотаннями про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з їх примиренням. Клопотання мотивовані тим, що шкода, яка була завдана їм кримінальним правопорушенням повністю відшкодована обвинуваченим, вони примирилися та ніяких претензій, ані морального ані матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив суду про повне примирення з потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_3 та відшкодування останнім шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, а тому просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілими. Також, обвинувачений зазначив, що добровільно відшкодував витрати, у розмірі 57881,61 грн., пов`язані зі стаціонарним лікуванням потерпілих, на які у цивільному позові посилався прокурор.

Прокурор, у судовому засіданні, з врахуванням відсутності претензій у потерпілих до обвинуваченого у зв`язку з їх примиренням, не заперечувала проти задоволення заяв потерпілих про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та закриття кримінального провадження, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України. Також, у зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченим ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у сумі 57881,61 грн., прокурор просить суд прийняти відмову від цивільного позову, оскільки обвинувачений повністю відшкодував заподіяні збитки.

Захисник у судовому засіданні просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілими та відшкодуванням завданої шкоди.

Заслухавши позицію учасників судового провадження, з врахуванням норм кримінально-процесуального закону України, суд приходить до наступного висновку:

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ч.4 ст. 12 КК України - є необережним нетяжким злочином, щиро розкаявся у вчиненому, а будь-які матеріальні або моральні претензії з боку потерпілих відносно нього відсутні у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданого збитку та відповідно до вимог кримінального Закону є раніше не судимою особою.

За змістом ст. ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , подали до суду (заяви) клопотання що примирилися з обвинуваченим, не висувають до нього жодних матеріальних чи моральних претензій та просять звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленими клопотаннями, не встановлено.

Таким чином, наявні умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінальної справи на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Питання скасування заходів забезпечення кримінального провадження, долю речових доказів та відшкодування процесуальних витрат, вирішити в порядку, встановленому ст.ст. 100, 124, 174 КПК України.

Крім того, по даному кримінальному провадженню прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради про стягнення з ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 57881,61 грн., в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

В судовому засіданні прокурор відмовилась від зазначеного позову, у зв`язку з добровільним відшкодуванням зазначеної суми обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно квитанції №1.534399253.1 від 16.02.20206 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процессуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки процесуальні відносини, пов`язані із вирішенням питання щодо заяви цивільного позивача про відмову від цивільного позову у кримінальному провадженні, нормами КПК України не врегульовані, тому зазначені відносини повинні регулюватись нормами ЦПК України, що не суперечить загальним засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.205 ЦПК України суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Таким чином, враховуючи, що підстав для неприйняття заяви прокурора про відмову від поданого цивільного позову судом не встановлено, це не суперечить закону й інтересам сторін, а також не порушує прав і законних інтересів інших осіб, тому суд приходить до висновку про можливість прийняття відмови від цивільного позову у кримінальному провадженні.

Провадження за цивільним позовом прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси, поданим в рамках кримінального провадження №0001074 від 11.08.2025 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради грошових коштів у розмірі 57881,61 грн., в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих, слід закрити, у зв`язку з відмовою цивільного позивача від даного позову.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання (заяви) потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з їх примиренням, - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Кримінальне провадження №0001074 , відомості про яке внесено 11.08.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2025 року, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні на транспортні засоби: автомобіль марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_5 та власником якого є ОСОБА_10 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 07.06.2002р. та автомобіль марки «Geely MK», реєстраційний номер НОМЕР_2 який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_8 та який є його власником згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 19.12.2012р. з подальшим місцем зберігання на території майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Одеська область, Одеський район, с.Міжлиманське, вул. Квіткова,36.

Речові докази: автомобіль марки «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 , - після набрання ухвали законної сили, передати за належністю ОСОБА_10 ; автомобіль марки автомобіль марки «Geely MK», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , - після набрання ухвали законної сили, передати за належністю ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 17828 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

Провадження за цивільним позовом прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси, поданим в рамках кримінального провадження №0001074 від 11.08.2025 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради грошових коштів у розмірі 57881,61 грн., в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих - закрити, у зв`язку з відмовою цивільного позивача від даного позову.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення, може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: