Справа № 752/3499/26
Провадження № 1-кс/752/1276/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві, клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_8 - про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 09.02.2026, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республики Узбекистан , уродженця Узбекистану Галляаральського району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000226 від 09.02.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000226 від 09.02.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.02.2026 приблизно о 11:00 год. невідома особа чоловічої статі, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, 106/2, діючи умисно та з корисливих мотивів, розбила вітрину та відкрито заволоділа двома мобільними телефонами, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла завдавши збитку на суму приблизно 10000 грн.

В ході досудового розслідування встановлено, що 09.02.2026 приблизно о 11 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 увійшов в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (фізична особа - підприємець ОСОБА_11 ) розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, перебуваючи в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: м Київ, просп. Голосіївський 106/2, під час спілкування з співробітником даного магазину ОСОБА_12 , ОСОБА_6 звернув свою увагу на стелаж із товаром, на полицях якого знаходились мобільні телефони. Вцей час у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефонів Infinix HOT 50 8/526Gb вартістю 5 020 гривень та Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb вартістю 5 140 гривень, які належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, діючи відкрито, ОСОБА_6 пошкодив вітрину після чого взяв зі стелажу два мобільних телефона Infinix HOT 50 8/526Gb та Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb, після чого проігнорувавши вимогу ОСОБА_12 зупинитись, тримаючи вище вказані мобільні телефони при собі, не розрахувавшись за них, вибіг із приміщення магазину «Моя Техніка» тим самим покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Покинувши місце вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 отримав реальну змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На обґрунтування необхідності застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час строком на 60 днів; відповідно до ч. 5, ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, а саме: не залишати місце проживання за адресою. АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду у проміжок часу с 22:00 до 05:00 год., за винятком випадків оголошення сигналу "Повітряна тривога", що потребує негаи?ного укриття, а також у разі погіршення стану здоров`я, яке вимагає термінового звернення за медичною допомогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчими СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000226 від 09.02.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

10.02.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_6 міг вчинитизазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_6 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копіях протоколів допиту свідків, протоколів пред`явлення особи для впізнання, протоколу затримання ОСОБА_6 , інших відомостей, долучених до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Разом з тим, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи сторони обвинувачення про існування ризику того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки, окрім формального посилання у змісті клопотання на наявність цього ризику, будь-яких доводів в обґрунтування можливості ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в ході розгляду клопотання прокурором наведено не було. У зв`язку з цим слідчий суддя вважає недоведеним наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного, стан здоров`я; сімейний стан (неодружений, має на утриманні малолітню дитину); майновий стан (не працюючий); раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення двох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст. 182 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання двом доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого підозрюваного ОСОБА_6 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Прокурором обґрунтовано, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на підозрюваного обов`язків, з передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України переліку, в достатній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання ним його процесуальних обов`язків.

Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., і обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, на цій стадії кримінального провадження є необхідними і достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні та запобіганню доведеним у судовому засіданні ризикам.

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобіганню позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави покладення на ОСОБА_6 на строк до 10.04.2026 включно обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 , у період часу із 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, в межах строку досудового розслідування, тобто по 10.04.2026 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 10.04.2026 року включно, наступні обов`язки, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Строк дії ухвали до 10.04.2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1