Справа № 639/799/26
Провадження № 1-кп/639/212/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000747 від 29.08.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, водія автотранспортних засобів КП «Шляхрембуд», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2025 приблизно о 13-15 год. ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем марки «Глобус 533710» р.н. НОМЕР_1 , який належить КП «Шляхрембуд», та рухався по Григорівському шосе в напрямку проспекту Любові Малої в м. Харкові.

Наблизившись до перехрестя Григорівського шосе та проспекту Любові Малої, тобто до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, ОСОБА_5 , діючи з кримінально протиправною недбалістю, перед початком руху з виїздом на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги не упевнився у безпеці та не надав дорогу автомобілю «PEUGEOT 307» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який наближався до цього перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.11, 33.2.1 Правил дорожнього руху України:

П. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

П. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

П. 33.2.1 «Дати дорогу» Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Внаслідок ДТП водію ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому задньої стінки правою вертлюгової западини без зміщення, який за ступенем тяжкості належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи дії водія автомобіля «Глобус 533710» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.11, 33.2.1 Правил дорожнього руху і виразились в тому, що він перед початком руху з виїздом на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги не упевнився у безпеці та не надав дорогу автомобілю «PEUGEOT 307» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який наближався до цього перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода. Тому в діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 10.1, 16.11, 33.2.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з ДТП.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, та закриття кримінального провадження, оскільки матеріальну та моральну шкоду потерпілому він відшкодував повністю та із ним примирився.

Потерпілий ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання підтвердив, що завдана йому матеріальна та моральна шкода відшкодована обвинуваченим ОСОБА_5 у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 також заявив клопотання звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання не заперечувала проти задоволення цих клопотання, вважала за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої та частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вимогами статті 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до необережного нетяжкого злочину.

Вчинення цього кримінального правопорушення не було пов`язано з перебуванням особи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Довідкою УІАП ГУНП в Харківській області від 06.01.2026 підтверджується, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що матеріальна та моральна шкода, завдана внаслідок ДТП, йому відшкодована у повному обсязі, матеріальних вимог до ОСОБА_5 він не має.

Отже, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, на підставі вимог ст. 46 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

При вирішенні питання про розподіл процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд враховує такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закривається на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ККС ВС від 07.10.2021 у справі № 584/800/20 (провадження № 51-1800км21) та у постанові ККС ВС від 01.02.2024 у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

На підставі статті 46 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження №0000747 від 29.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль «Глобус 533710» р.н. НОМЕР_3 - вважати таким, що повернутий власнику КП «Шляхрембуд»,

автомобіль «PEUGEOT 307» р.н. НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні на спеціальному майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Харківській області, розташований за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 107 повернути власнику ОСОБА_6 або володільцю ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України процесуальні витрати за проведені експертні дослідження в розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривня 20 копійок (к/п, а.с. 56).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1