ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3873/26 Провадження 1-кп/636/1557/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань Київської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді механіка-водія 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, у військовому званні старший солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

В провадження Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що відповідно до наказу начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 40 відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, старшого солдата по мобілізації ОСОБА_3 , який прибув 25.02.2022 року з ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаду номера обслуги гранатометного взводу 2 механізованого батальйону, ВОС №102533, посадовий оклад по 4 т.р., ШПК «солдат». ШДК №1334.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2024 № 243 військовослужбовця старшого солдата по мобілізації ОСОБА_3 , який знаходиться в розпорядженні командира військової частини, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №222-РС від 28.08.2024 па посаду механіка-водія 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону, ВОС-121259А, вважати таким, що з 28.08.2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2910 гривень па місяць, ШПК «солдат», прибувши до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.09.2024 № 249 старшого солдата ОСОБА_3 , механіка-водія 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, вважати таким, що 01.09.2024 року здійснив самовільне залишення військової частини в районі виконання завдань та виключений з усіх видів забезпечення з 01.09.2024.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.12.2024 № 360 старшого солдата по мобілізації ОСОБА_3 , вважати таким, що 21 грудня 2024 року прибув в район виконання завдань для безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в оперативне підпорядкування ОТУ «ХЕРСОН» після самовільного залишення військової частини та зарахувати на всі види забезпечення з 21.12.2024 року.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують старшого солдата ОСОБА_3 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових

поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.

Однак, старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Так, старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1,2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-Х1У, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій повністю підтримав вимоги викладенні в клопотанні, просив звільнити підозрюваного від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши при цьому, що розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали справи суд зазначає наступне.

Так, статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1-2 статті 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно зі ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільному залишенні місця служби тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової зголи командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до наказу начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 40 відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, старшого солдата по мобілізації ОСОБА_3 , який прибув 25.02.2022 року з ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаду номера обслуги гранатометного взводу 2 механізованого батальйону, ВОС №102533, посадовий оклад по 4 т.р., ШПК «солдат». ШДК №1334.

Відповідно до письмової згоди № 1138/2787 від 20 березня 2026 року командування військової частини НОМЕР_1 надає згоду на призначення підозрюваного на вакантну посаду до військової частини НОМЕР_1 .

З письмового клопотання та згоди на звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного вбачається, що йому були роз`яснені право на звільнення від кримінальної відповідальності, порядок, підстави та наслідки такого звільнення. Розуміючи вказані обставини, він надав добровільну згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 407, 408 КК України не притягався, добровільно повернувся для подальшого проходження служби, наявна письмова згода його командира, де він бажає продовжити проходження служби, суд доходить висновку, що відповідно ч. 5 ст. 401 КК України підозрюваний підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.

При цьому, судом з`ясовано, що підозрюваний повністю розуміє підстави звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та наслідки закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду кримінального провадження з його вирішенням по суті.

Згідно положення ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст. ст. 44, 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, про звільнення ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0000167 від 03 березня 2026 року задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0000167 від 03 березня 2026 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але непізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_1 , для продовження проходження військової служби.

Після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1