Справа № 738/60/26 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/319/26
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2026 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Придніпровське, Нікопольського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 03.06.2022 Старосинявським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 років,

задоволено подання ДУ «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 10 місяців 26 днів більш м`яким, а саме пробаційним наглядом на цей же строк.

На підставі ч.2, ч.3 ст.59-1 КК України, покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Місцевий суд вказав, що ОСОБА_7 відбув більше ніж 1/2 частини призначеного строку покарання, став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці; обмеження щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме пробаційним наглядом, відсутні.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ДУ «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким засудженому ОСОБА_7 . Зазначає, що заміна покарання засудженому у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання - пробаційний нагляд не відповідатиме меті покарання, передбаченій ст.50 КК України, його виправленню та запобіганню вчинення ним нових злочинів, так як останній відбуває покарання за вчинення, серед іншого, умисного тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило тяжкі наслідки смерть неповнолітньої особи. Вважає, що відбутий ОСОБА_7 строк покарання хоча й узгоджується з вимогами ст.82 КК України, проте наразі заміна невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом, щодо засудженого є невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Вважає, що висновок щодо ступеня виправлення засудженого, за яким ОСОБА_7 має підсумковий (загальний) бал 97, є лише підставою для представлення його до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким обмеженням волі, а не безумовною підставою для задоволення такого подання.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, котрий підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; засудженого ОСОБА_7 , який просив ухвалу місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03 червня 2022 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 років.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08 серпня 2022 року вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03.06.2022 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вищевказаний вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03 червня 2022 року набрав законної сили 08 серпня 2022 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 03 червня 2022 року. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 17 грудня 2021 року по 02 червня 2022 року.

Отже, на час розгляду подання засуджений ОСОБА_7 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 17 грудня 2021 року.

За час перебування в Хмельницькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, не порушував встановлений режим тримання, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

Згідно наявної у матеріалах справи характеристики, з 20.10.2022 ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)», де характеризується позитивно, дотримується вимог, які визначають порядок та умови відбування покарання, на профілактичних обліках не перебуває, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має чотири заохочення, працевлаштований, до роботи відноситься позитивно, поставлені завдання виконує якісно та вчасно.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , останній має підсумковий (загальний бал) 97, що вказує на те, що засуджений став на шлях виправлення та може бути представлений до заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, і зокрема, фактично відбув встановлений цією статтею строк покарання за тяжкий злочин.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2 передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою для прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

В пункті 17 вищевказаної Постанови зазначено, що під час судового розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Беручи до уваги, що відбуваючи покарання за вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03 червня 2022 року, ОСОБА_7 не допускав порушень порядку відбування покарання, його поведінка є стабільно позитивною, про що свідчить дотримання ним правил розпорядку дня та відсутність у нього стягнень, працевлаштований, отримав чотири заохочення, що свідчить про сумлінне його ставлення до праці; ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення визначений як низький; за висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 має 97 балів, що свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення засудженого, який може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 3 групи, має тяжке захворювання, за час відбування покарання двічі проходив стаціонарне лікування в Стрижавській багатопрофільній лікарні №81.

Отже, місцевий суд при розгляді подання ДУ «Менська виправна колонія (№91)» про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме пробаційним наглядом, на підставі ст.82 КК України, дійшов правильного висновку про необхідність його задоволення, з чим погоджується і колегія суддів.

Застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді пробаційного нагляду не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинені злочини, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової.

А тому посилання апелянта на безпідставність заміни засудженому покарання на більш м`яке, є непереконливими, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2026 року щодо засудженого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4