Справа № 128/446/26
ВИРОК

Іменем України

13 лютого 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2026 за №0000009, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села м. Вінниця, громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

11.01.2026, у невстановлений точно досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), незаконно придбав, а саме: знайшов у м. Вінниця на проспекті Космонавтів, поблизу водоспаду «Сонячна система», точніше місце не встановлено, пачку від цигарок, в якій знаходився прозорий полімерний пакет, оглянув його та переконався, що всередині знаходиться психотропна речовина - PVP, яку помістив до лівої нагрудної кишені куртки для подальшого зберігання без мети збуту. У подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, незаконно зберігаючи психотропні речовини без мети збуту, будучи у стані, викликаному вживанням одурманюючих засобів, 13.01.2026 близько 19 год 30 хв, рухаючись у селищі Стрижавка по вул. Алеї, Вінницького району Вінницької області, був зупинений працівником сектору кримінальної поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області. Надалі, 13.01.2026 у період часу з 20 год 29 хв до 20 год 33 хв, у ході проведення огляду місця події у селищі Стрижавка, поблизу вул. Алеї, Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 за участі запрошених двох понятих та за добровільною письмовою згодою видав прозорий полімерний пакет, всередині якого знаходилася психотропна речовина - PVP, який у подальшому вилучено. Відповідно до висновку експерта, надана на експертизу речовина містить психотропну речовину - PVP, яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса PVP становить 1,0704 г.

До обвинувального акта додано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі частини другої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному частиною другою статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оглянувши обвинувальний акт та оцінивши додані до нього матеріали, суд вважає, що на досудовому розслідуванні дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

На підтвердження вини обвинуваченого суд приймає до уваги встановлені органами досудового розслідування обставини, які не оспорюються ОСОБА_3 .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Суд також враховує, що відповідно до частин першої та другої статті 50 КК України , покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; скарги на ОСОБА_3 за місцем проживання не надходили; раніше не судимий.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням одурманюючих засобів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у виді у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення. У даному випадку таке покарання як штраф повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з тих, які передбачені за вчинений кримінальний проступок.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Вінницький міський суд Вінницької області ухвалою слідчого судді від 16.01.2026 наклав арешт на речовий доказ, який слід скасувати.

Питання щодо речового доказу суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню у сумі 2 674,20 грн (висновок експерта №СЕ-19/102-26/937-НЗПРАП від 16.01.2026).

Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувались.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 100, 124, 368-371, 373-374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Арешт, накладений Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалою слідчого судді від 16.01.2026 на майно, а саме: поліетиленовий згорток із кристалічною речовиною, який поміщено до спеціального пакета Національної поліції України INZ 2010898, - скасувати.

Речовий доказ: поліетиленовий згорток із кристалічною речовиною, який поміщено до спеціального пакета Національної поліції України INZ 2010898, що знаходиться у камері зберігання речових доказів ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ