27 березня 2026 року Єдиний унікальний № 501/1167/26 Провадження № 1-кс/501/191/26
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2026 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2

номер справи 501/1167/26 провадження 1-кс/501/191/26

розглянувши у відкритому судовому засіданні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим ,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин

16 березня 2026 року ОСОБА_3 звернувся до Чорноморського міського суду Одеської області зі скаргою про відмова у визнанні потерпілим.

В обґрунтування скарги посилається ,що 04 березня 2026 року сектором дізнання ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 23 лютого 2026 (справа № 501/601/26, провадження № 1-кс/501/116/26) зареєстровано кримінальне провадження № 0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України. Підставою для реєстрації стала моя заява від 12 січня 2026 року , в якій я повідомив про вчинення злочинів щодо мого батька ОСОБА_4 . Я є єдиним сином померлого. Внаслідок злочинних дій, описаних у заяві, я як спадкоємець першої черги був позбавлений спадкового майна квартири вартістю щонайменше 830 000 грн.

09 березня 2026 року я подав дізнавачу клопотання про визнання мене потерпілим у цьому провадженні та одночасно направив скаргу прокурору Чорноморської окружної прокуратури ,як процесуальному керівнику.

13 березня 2026 року заступник керівника Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_5 (лист № 63-2520ВИХ-26) фактично відмовив у визнанні скаржника потерпілим, зазначивши, що «склад вказаного кримінального правопорушення не містить обов`язкової ознаки у виді «потерпілий від кримінального правопорушення».

Також прокурор відмовив у зміні кваліфікації, зазначивши, що «на теперішній час підстави для зміни кваліфікації не встановлені». Вважає таку бездіяльність протиправною та просить обов`язати дізнавача сектору дізнання ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області та/або прокурора Чорноморської окружної прокуратури винести постанову про визнання його , потерпілим у кримінальному провадженні № 000003.

Позиція учасників провадження.

В судовому засіданні особа, яка звернулась зі скаргою та представник відділу поліції присутні не були.

Особа, яка звернулась зі скаргою ,звернулась 23 березня 2026 року з заявою , якою просить здійснити розгляд за його відсутності та задовольнити скаргу у визначений спосіб.

Слідча відповідно до письмової заяви від 17 березня 2026 року , просить здійснити розгляд скарги за її відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду, разом з цим повідомляє, що розслідування за заявою скаржника триває, встановлюються усі обставини події, свідки очевидці, Потерпілого у даному кримінальному провадженні не визнано та в такому статусі не допитано.

Із врахуванням приписів ч.3 ст.306 Кримінально процесуального кодексу України та вказаних заяв, слідчий суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін кримінального провадження.

За приписами ч.4 ст.107 Кримінально процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши скаргу, дослідивши наявні письмові докази, слідчий суддя дійшла висновку про часткову обґрунтованість скарги та наявність у зв`язку із цим підстав для її часткового задоволення, враховуючи таке.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ст. 2 Кримінально процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.9 Кримінально процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.24-26 Кримінально процесуального кодексу України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.5 ст.40 Кримінально процесуального кодексу України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За приписами ст.110 Кримінально процесуального кодексу України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (ч.1).

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.

Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч.3).

Зміст постанови слідчого врегульований ч.5 ст.110 Кримінально процесуального кодексу України. Зокрема, у мотивувальній частині зазначаються зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; а у резолютивній - зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Разом з цим, згідно з ч.6 ст.110 Кримінально процесуального кодексу України постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.303 Кримінально процесуального кодексу України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчий суддя зауважує, що за змістом ч.1 ст.304, ч.1 ст.306 Кримінально процесуального кодексу України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Таким чином, наведені вимоги щодо строку звернення до слідчого судді та підсудності скарги заявником дотримані.

За нормою ч.2 ст.305 Кримінально процесуального кодексу України слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені, зокрема, п.1 ч.1 ст.303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Відповідних підстав слідчим суддею не встановлено.

За приписами ч.1,2 ст.307 Кримінально процесуального кодексу України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції проводиться досудове розслідування

на підставі ухвали слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 23 лютого 2026 (справа № 501/601/26, провадження № 1-кс/501/116/26) зареєстровано кримінальне провадження № 0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань досудове розслідування здійснюється групою слідчих у складі: слідчого ОСОБА_6 . Процесуальне керівництво здійснює група прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Скаржник зауважує ,що 12 січня 2026 року він звернувся до ВП з заявою щодо незаконних дій відносно його батька та незаконного заволодіння його квартирою АДРЕСА_1 .

04 березня 2026 року відомості за заявою скаржника внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кваліфікуючими ознаками ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України.

З інформації наданої ст. дізнавачем СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 17 березня 2026 року вбачається ,що розслідування за заявою скаржника триває, встановлюються усі обставини події, свідки очевидці, Потерпілого у даному кримінальному провадженні не визнано та в такому статусі не допитано.

Разом з цим, вказане повідомлення не є постановою та порушує за змістом та формою норму ч.5 ст.110 Кримінально процесуального кодексу України, не містить ані мотивувальної, ані резолютивної частини та їх обов`язкових складових.

Таким чином, як встановлено під час розгляду скарги, факт звернення заявника із заявою в порядку ст.55 Кримінально процесуального кодексу України підтверджений, проте її розгляд в належний спосіб не забезпечений.

Слід також наголосити, що положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

За приписами ст.220 Кримінально процесуального кодексу України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч.1).

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч.2).

Тому, враховуючи завдання кримінального провадження, встановлені обставини, компетенцію слідчого судді в межах розгляду справ даної категорії, необхідність забезпечення конституційного права заявника на оскарження в суді бездіяльності органів державної влади, за результатами розгляду скарги встановлено підстави для її часткового задоволення у спосіб зобов`язання уповноважених осіб відділу поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області

у кримінальному провадженні, які входять до складу слідчої групи з розслідування кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000032 ,розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні у строк, передбачений ст.220 Кримінального процесуального кодексу України.

В іншій частині у задоволенні скарги слід відмовити, враховуючи зміст ч.2 ст.307 Кримінально процесуального кодексу України, яка врегульовує перелік рішень, можливих для прийняття слідчим суддею за результатами розгляду скарги в порядку ст.303 Кримінально процесуального кодексу України.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що рішення про визнання або невизнання скаржника потерпілим на даному етапі є дискрецією слідчого за приписами ч.5 ст.40 Кримінально процесуального кодексу України, що входить до групи слідчих з розслідування даного кримінального провадження, відповідно, суд не може впливати на його прийняття.

Задоволення скарги у визначений слідчим суддею спосіб є достатнім для захисту прав та інтересів особи, яка звернулась зі скаргою.

Висновок суду.

Відповідно до положень глави 19 Кримінально процесуального кодексу України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Згідно з ч.3 ст.26 Кримінально процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, на підставі викладеного вище, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 9, 24-26, 40, 55, 107, 110, 216-218, 220, 303-304, 306-307, 309-310, 369-372, 392 Кримінально процесуального кодексу України , Слідий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб відділу поліції №1 ОРУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області у кримінальному провадженні, які входять до складу слідчої групи з розслідування кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0032 від 04 березня 2026 року ,розглянути заяву від 09 березня 2026 року ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні у строк, передбачений ст.220 Кримінального процесуального кодексу України.

В іншій частині скарга задоволенню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 27 березня 2026 року о 9:15 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя