Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________________
Справа № 299/882/26
Номер провадження 1-кп/299/54/26
У Х В А Л А

20.03.2026 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при проведенні відкритого підготовчого судового засідання в залі судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2025 року за № 0000429, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хуст Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України (надалі - КК України),

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

20.03.2026 року в суд поступило клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 18.03.2026 року № 0000429 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , проживаючи в м. Хуст Закарпатської області та будучи обізнаним про місце розташування державного кордону України, знаючи про існування явища нелегальної міграції в умовах воєнного стану, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час досяг злочинної домовленості з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо прийняття участі за грошову винагороду у невстановленому розмірі в незаконному переправленні громадян України через державний кордон поза пунктами пропуску, зокрема ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який достовірно знаючи про Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 про введення воєнного стану в Україні та про загальну мобілізацію, а також про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень, вказаних у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уникнення мобілізації мав намір незаконно потрапити через кордон України до країн Європейського Союзу, зокрема до Румунії.

Відповідно до заздалегідь розробленого невстановленою досудовим розслідуванням особою плану в обов`язки ОСОБА_7 за плату у невстановленому досудовим розслідуванням розмірі входили зустріч в заздалегідь обумовленому та запланованому місці та в конкретний час, зокрема 02.01.2025 року, в потязі сполученням Ужгород-Хуст, на який ОСОБА_6 придбав квиток за вказівкою невстановленої особи та о 15 годині 40 хвилин цього ж дня здійснив посадку.

Далі ОСОБА_8 , дотримуючись плану, в одному з вагонів зустрівся з ОСОБА_6 та надав йому чіткі інструкції щодо подальшого перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, зокрема деталі залізничної станції, де останній має зійти, маршрут його подальшого руху, опис автомобіля, який очікуватиме на ОСОБА_6 , місце його зустрічі з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_9 продовжать сприяти ОСОБА_6 у безперешкодному перетині ним державного кордону України.

Після чого ОСОБА_8 наказав ОСОБА_6 за отримані ним послуги у виді незаконного переправлення через державний кордон України сплатити частину обумовленої суми - 2500 євро, які ОСОБА_6 у вагоні потяга передав ОСОБА_10 та останній повідомив, що решту коштів, зокрема 2500 євро, той має сплатити невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка зустріне його на залізничному вокзалі та продовжить сприяти йому в незаконному перетині державного кордону України.

Надалі з метою контролю ситуації та недопущення викриття своєї злочинної діяльності прикордонними нарядами Державної прикордонної служби України та правоохоронними органами ОСОБА_8 супроводив ОСОБА_6 на потязі до залізничної станції в с-щі Королево Берегівського району Закарпатської області, де наказав йому сходити, діяти згідно інструктажу та рухатися відповідно до маршруту.

ОСОБА_8 в свою чергу залишився в потязі та разом із грошовими коштами в сумі 2500 євро, які приховав у кишенях одягу, зійшов на залізничній станції на вул. Івана Франка, 116, в м. Хуст Закарпатської області, де був викритий та затриманий працівниками УСР в Закарпатській області, ДСР Національної поліції України та оперативними працівниками головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_6 , дотримуючись наданих ОСОБА_9 інструктажів, перебуваючи в с-щі Королево Берегівського району Закарпатської області, зустрівся із невстановленою досудовим розслідуванням особою та передав другу частину грошових коштів в сумі 2500 євро. Вказана особа діяла за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів.

Далі невстановлена досудовим розслідуванням особа з метою швидкої доставки ОСОБА_6 до околиці населеного пункту Хижа Берегівського району Закарпатської області, що безпосередньо межує з лінією державного кордону України, перебуваючи неподалік магазину «miniMarket», що на вул. Володимира Великого, 5 в с-щі Королево Берегівського району Закарпатської області, розмістила ОСОБА_6 в заздалегідь підготовленому автомобілі марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_11 , після чого зникла з вказаного місця з грошовими коштами в сумі 2500 євро з метою недопущення бути викритим правоохоронними органами під час вчинення злочинної діяльності.

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 , який на прохання невстановленої особи мав доставити ОСОБА_6 до околиці с. Хижа Берегівського району Закарпатської області було виявлено та затримано оперативними працівниками прикордонного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_3 , що знаходиться в прикордонній смузі та безпосередній близькості до лінії державного кордону України.

За таких обставин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, - сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджено протоколами допиту підозрюваного та свідків, протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка та іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

02.01.2026 року ОСОБА_3 було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України). Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05.01.2026 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 02.03.2026 року з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку не внесено. Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.02.2026 року строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено на 30 днів до 29.03.2026 року.

Відповідно до положень статті 177 КПК України слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 332 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є тяжким злочином, за його вчинення передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказана обставина та той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина), дають підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою поза пунктами пропуску через державний кордон України. Обвинувачений, який не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, тобто немає соціальних чинників, які б прив`язували його до постійного місця проживання, з метою пошуку роботи може виїхати з місця постійного проживання, переховуючись при цьому від органів досудового розслідування, прокурора та суду; 2) незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. Обвинувачений з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у непроцесуальні відносини з свідками та понятими, схиляти їх до зміни показань, наданих під час досудового розслідування, і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до надання неправдивих показань або відмови від надання таких; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе, використовуючи свої зв`язки, координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення даних для кримінального провадження шляхом погроз та тиску на учасників/сторін кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Крім того, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими під час досудового розслідування фактичними обставинами кримінального правопорушення, які підтверджено зібраними доказами.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого злочину, специфіка кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, та існування ризиків, що дають підстави вважати, що обвинувачений матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання зазначеним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обвинувальним актом, складеним 26.02.2026 року заступником начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_12 , затвердженим 26.02.2026 року прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, - сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Згідно формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він проживаючи в м. Хуст Закарпатської області та будучи обізнаним про місце розташування державного кордону України, знаючи про існування явища нелегальної міграції в умовах воєнного стану, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час досяг злочинної домовленості з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо прийняття участі за грошову винагороду у невстановленому розмірі в незаконному переправленні громадян України через державний кордон поза пунктами пропуску, зокрема ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який достовірно знаючи про Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 про введення воєнного стану в Україні та про загальну мобілізацію, а також про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень, вказаних у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уникнення мобілізації мав намір незаконно потрапити через кордон України до країн Європейського Союзу, зокрема до Румунії.

Відповідно до заздалегідь розробленого невстановленою досудовим розслідуванням особою плану в обов`язки ОСОБА_7 за плату у невстановленому досудовим розслідуванням розмірі входили зустріч в заздалегідь обумовленому та запланованому місці та в конкретний час, зокрема 02.01.2025 року, в потязі сполученням Ужгород-Хуст, на який ОСОБА_6 придбав квиток за вказівкою невстановленої особи та о 15 годині 40 хвилин цього ж дня здійснив посадку.

Далі ОСОБА_8 , дотримуючись плану, в одному з вагонів зустрівся з ОСОБА_6 та надав йому чіткі інструкції щодо подальшого перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, зокрема деталі залізничної станції, де останній має зійти, маршрут його подальшого руху, опис автомобіля, який очікуватиме на ОСОБА_6 , місце його зустрічі з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_9 продовжать сприяти ОСОБА_6 у безперешкодному перетині ним державного кордону України.

Після чого ОСОБА_8 наказав ОСОБА_6 за отримані ним послуги у виді незаконного переправлення через державний кордон України сплатити частину обумовленої суми - 2500 євро, які ОСОБА_6 у вагоні потяга передав ОСОБА_10 та останній повідомив, що решту коштів, зокрема 2500 євро, той має сплатити невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка зустріне його на залізничному вокзалі та продовжить сприяти йому в незаконному перетині державного кордону України.

Надалі з метою контролю ситуації та недопущення викриття своєї злочинної діяльності прикордонними нарядами Державної прикордонної служби України та правоохоронними органами ОСОБА_8 супроводив ОСОБА_6 на потязі до залізничної станції в с-щі Королево Берегівського району Закарпатської області, де наказав йому сходити, діяти згідно інструктажу та рухатися відповідно до маршруту.

ОСОБА_8 в свою чергу залишився в потязі та разом із грошовими коштами в сумі 2500 євро, які приховав у кишенях одягу, зійшов на залізничній станції на вул. Івана Франка, 116, в м. Хуст Закарпатської області, де був викритий та затриманий працівниками УСР в Закарпатській області, ДСР Національної поліції України та оперативними працівниками головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_6 , дотримуючись наданих ОСОБА_9 інструктажів, перебуваючи в с-щі Королево Берегівського району Закарпатської області, зустрівся із невстановленою досудовим розслідуванням особою та передав другу частину грошових коштів в сумі 2500 євро. Вказана особа діяла за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів.

Далі невстановлена досудовим розслідуванням особа з метою швидкої доставки ОСОБА_6 до околиці населеного пункту Хижа Берегівського району Закарпатської області, що безпосередньо межує з лінією державного кордону України, перебуваючи неподалік магазину «miniMarket», що на вул. Володимира Великого, 5, в с-щі Королево Берегівського району Закарпатської області, розмістила ОСОБА_6 в заздалегідь підготовленому автомобілі марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_11 , після чого зникла з вказаного місця з грошовими коштами в сумі 2500 євро з метою недопущення бути викритим правоохоронними органами під час вчинення злочинної діяльності.

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 , який на прохання невстановленої особи мав доставити ОСОБА_6 до околиці с. Хижа Берегівського району Закарпатської області було виявлено та затримано оперативними працівниками прикордонного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_3 , що знаходиться в прикордонній смузі та безпосередній близькості до лінії державного кордону України.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_13 від 05.01.2026 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб - до 02.03.2026 року із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. 27.02.2026 року слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_13 постановив ухвалу у справі № 299/27/26 за клопотанням прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою, якою дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого, продовжено на 30 діб до 29.03.2026 року.

Наведені обставини підтверджено відомостями, які містяться в копії згаданої ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_13 від 27.02.2026 року, яка набрала законної сили 06.03.2026 року.

Копію ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_13 від 27.02.2026 року, постановленої у справі № 299/27/26, за клопотанням прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , яку додано до поданого клопотання, визнано недопустимим доказом ухвалою суду від 20.03.2026 року.

Згідно копії довідки № , сформованої на вимогу заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_12 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2025 року за № 0000429, за даними УІАП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області станом на 26.02.2026 року та ДІ МВС станом на 25.02.2026 року ОСОБА_3 був засуджений вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 21.09.2012 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У відповідності до положень абзацу першого частини другої статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно положень абзацу першого частини третьої статті 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 199 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (частина четверта статті 199 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України).

У відповідності до частини першої статті 183 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 183 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно частини першої статті 194 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У частині першій статті 177 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до частини другої статті 177 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною третьою статті 332 КК України передбачено кримінальну відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів.

Частиною першою статті 332 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, частиною другою статті 332 КК України за ті самі дії, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, не підлягає встановленню при вирішенні питання щодо доцільності продовження дії застосованого до нього запобіжного заходу на стадії підготовчого провадження, оскільки висновок про обгрунтованість обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення надається судом у вироку суду в результаті оцінки доказів, зібраних стороною обвинувачення.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, за вчинення якого передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, факт притягнення до кримінальної відповідальності раніше, відсутність у обвинуваченого з його слів постійного місця роботи підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду. Ризики впливу обвинуваченого на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не доведено.

Обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений, та обставини, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема зі слів обвинуваченого він має постійне місце проживання, проживає з матір`ю та вітчимом, є особою з інвалідністю ІІІ групи, за станом здоров`я систематично потребує медичної допомоги, свідчать про недоведеність недостатності застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленому ризику, аніж тримання під вартою.

Відповідно до частини четвертої статті 194 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно частин першої, другої статті 181 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до частини п`ятої статті 194 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, та є достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України, тобто наявні обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України, обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України, не доведено, для запобігання встановленому ризику, із врахуванням обставин кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, до нього слід застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням наступних обов`язків: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із м. Хуст Хустського району Закарпатської області без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого, відсутні.

Відповідно до положень частини шостої статті 181 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає застосуванню до обвинуваченого у виді заборони залишати житло у період з 17 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин на два місяці, до 20.05.2026 року.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 199, 315, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

змінити запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_13 від 05.01.2026 року, із тримання під вартою на домашній арешт - заборону у період з 17 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати до суду за кожною вимогою, не відлучатися із м. Хуст Хустського району Закарпатської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Дата закінчення дії ухвали 20.05.2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_1