Справа № 346/5390/20
Провадження № 1-кп/346/75/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коломия кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000699 від 11.09.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, на утримані троє неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, 10.09.2020 приблизно о 19.10 годині водій ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Опель Астра» р.н.з. НОМЕР_1 білого кольору в світлу пору доби на сухому асфальтному покритті та рухався прямою ділянкою дороги по вул..Січових Стрільців в м.Коломия у напрямку центральної частини м.Коломия. Водій ОСОБА_4 проявив неуважність під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на зустрічну смугу для руху транспортних засобів у напрямку до центру м.Коломия, де зіткнувся із зустрічним мотоциклом марки «Сузукі» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху транспортних засобів, а саме пункти 1.2, 1.5, 2.3 б), д). 10.1, 12.1. в результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої нижньої кінцівки з переломом головки лівої маломілкової кістки, обширними саднами шкіри, гематомами лівого стегна та лівої гомілки, що ускладнилось гострим посттравматичним флеботромбозом лівої гомілки, закритих переломів основної фаланги 3-го пальця та переломом 4-ї п`ясної кістки лівої китиці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення, а також саден в ділянках лівої китиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керую транспортним засобом. Що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

04.12.2020 р. до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов вказаний обвинувальний акт з кримінального провадження №0000699 від 11.09.2020 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України та з дотриманням порядку визначеного ст. 35 КПК України відповідно до здійсненого авторозподілу переданий в провадження судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_8 04.12.2020

На підставі розпорядження керівника апарату від 12.05.2021 № 01-11/52/21 призначено повторний авторозподіл даної судової справи у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_8 та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021, головуючим суддею для розгляду судової справи було визначено суддю ОСОБА_9 .

На підставі розпорядження керівника апарату від 21.11.2025 № 01-11/336/2025 призначено повторний авторозподіл даної судової справи у зв`язку із смертю судді ОСОБА_9 та відрахуванням її із складу суддів Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025, головуючим суддею для розгляду судової справи було визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 27.11.2025 дане кримінальне провадження прийнято до провадження судді ОСОБА_1 та призначено судовий розгляд.

09.04.2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на підставі ст.49 КК України, яке обґрунтовано тим, що відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. ДТП трапилася 10.09.2020 року. 21.06.2023 року суд зупинив вказане провадження у зв`язку із розшуком обвинуваченого, і 08.01.2024 провадження було відновлено. З урахуванням часу зупинення провадження у справі на час звернення з клопотанням пройшло три роки, а тому захисник просить закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підстав ст.49 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити з підстав зазначених ньому.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання та просив його задовольнити за наявності підстав для цього.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження щодо нього у зв`язку із закінченням строків давності. Правові наслідки закриття провадження з таких підстав обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор зазначив, що клопотання обґрунтоване, не заперечував проти його задоволення, додав, що відповідно до вимоги про судимість обвинувачений не вчиняв нових кримінальних правопорушень, а тому строк давності не припинявся.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, причини своєї неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється виключно судом, а згідно з нормами ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за яке передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років

Відповідно до ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що через неодноразову неявку обвинуваченого на виклик суду та відсутності відомостей про його місцеперебування, наявних відомостей про виїзд обвинуваченого за кордон України ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 21.06.2023 року провадження у справі було зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 та ухвалою від 08.01.2024 року провадження поновлено, у зв`язку із встановленням місця перебування обвинуваченого (т.2 а.с.179-181,193)

Таку поведінку обвинуваченого суд розцінює як ухилення від суду, а тому перебіг давності притягнення його до кримінальної відповідальності зупинявся на період перебування у розшуку з 21.06.2023 по 08.01.2024.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З вимоги про судимість від 21.01.2026 року вбачається, що ОСОБА_4 не вчиняв нових злочинів в період з 10.09.2020 по час складання вимоги. Отже перебіг давності не переривався.

З правового висновку, викладеного в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 192/3301/16-к, вбачається, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст.49КК України, та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення 10.09.2020 року.

Отже на даний час, з урахуванням періоду на який строк давності зупинявся минуло більше трьох років з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року по справі № 350/1218/16-к зазначив, що відповідно до положень ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 , у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Таким чином, у зв`язку з тим, що на час розгляду кримінального провадження з дня вчинення інкримінуємого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, з урахуванням періоду на який зупинявся перебіг давності, пройшло більше трьох років, за цей період обвинувачений не вчинив новий злочин, відсутні обставини, через які давність не застосовується відповідно до ч.ч.4-6 ст.49 КК України, обвинувачений дав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з підстав спливу строків давності. отже обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із спливом строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.

При цьому суд вважає за можливим прийняти таке рішення без з`ясування думки потерпілого ОСОБА_7 , який в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, причини своєї неявки суд не повідомив. Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14.01.2026 у справі № 454/3997/24, що передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення зі згодою потерпілої сторони на таке звільнення. В даному випадку застосування положень ст. 49 КК України є обов`язковим для суду, а тому позиція потерпілих у цьому кримінальному провадженні не є вирішальною.

Щодо процесуальних витрат.

З довідок про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні вбачається, що витрати на проведення інженерно-транспортних експертиз становлять 5720,75 гривень.(т.2 а.с.6, 14, 21, 31)

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12 вересня 2022 року (справа №203/241/17, провадження № 51 - 4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження стосовно якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

За таких обставин суд вважає, що понесені органом досудового розслідування витрати пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в розмірі 5720,75 грн. підлягають віднесенню на рахунок держави.

Щодо речових доказів.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ч.9 ст.100 КПК України, відповідно до якої питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

В даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 11.09.2020 року визнані речовими доказами: автомобіль марки «Опель Астра» р.н.з. НОМЕР_1 з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_3 та мотоцикл марки «Сузукі» р.н. НОМЕР_2 , які в подальшому були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відповідно, які слід залишити їм за належністю (т.1 а.пр.191).

Щодо цивільного позову.

В даному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_7 звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вказаний цивільний позов підлягає залишенню без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому, у разі постановлення судом ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вимагати вирішення заявленого позову в порядку цивільного судочинства.

Така позиція узгоджується із практикою Верховного Суду (постанови від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, від 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к, від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, від 10 серпня 2021 року у справі № 161/694/20, від 10 січня 2022 року у справі № 661/2681/18, від 19 грудня 2023 року у справі 378/1005/20, від 08 травня 2024 року у справі № 376/2282/21, від 30 січня 2025 року у справі 757/72925/17-к).

На підставі ст.49 КК України, керуючись ст.ст.284, 286, 314, 370, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 внесеного до ЄРДР за №0000699 від 11.09.2020 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз в розмірі 5720,75 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- автомобіль марки «Опель Астра» р.н.з. НОМЕР_1 з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_3 залишити ОСОБА_4 за належністю,

- мотоцикл марки «Сузукі» р.н. НОМЕР_2 залишити ОСОБА_7 за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд.

Головуючий суддя : ОСОБА_1