СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1484/26
ун. № 759/4306/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000338 від 23.02.2023, за участі представників власника майна - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000338.

Клопотання обґрунтоване тим, що 07.11.2024 органом досудового розслідування проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 58 тис. доларів США, 2450 євро, 4800 дол. США, 1650 дол. США, 51 555 тис. грн., як тимчасово вилучене майно. Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на вказані грошові кошти. 26.02.2025 за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, накладено арешт на майно.

Вважають, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.Майнові права законного власника майна ОСОБА_3 необґрунтовано обмежуються щодо її права вільно розпоряджатися та володіти особистим майном, таким чином правові підстави для подальшого застосування такого запобіжного заходу як арешт майна відсутні.

Як вбачається із змісту ухвали Київського апеляційного суду, необхідність накладення арешту на майно була обґрунтована необхідністю збереження майна як речових доказів у кримінальному провадженні. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000338 здійснюється ще з 23.02.2023 року, однак до теперішнього часу досі нікому не було повідомлено про підозру. Зокрема, із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що у витягу відсутні будь-які посилання як на причетність ОСОБА_3 до інкримінованого кримінального правопорушення. ОСОБА_3 не має по суті жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, окрім як власник майна, на яке накладено арешт і вже тривалий час позбавляє особу її законного права на вільне володіння та розпорядження власним майном.

ОСОБА_3 отримала грошові кошти, на які накладено арешт ухвалою Київського апеляційного суду від 26.02.2025 справа №759/26432/24, внаслідок ведення господарської діяльності як фізична особа підприємець, офіційного працевлаштування та отримання 22.10.2024 року ОСОБА_3 позики від ОСОБА_7 на суму 80 000 тисяч гривень, що підтверджується доданими до клопотання документами.

Адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, подав письмові заперечення та вказав, що вилучені грошові кошти можуть бути отримані незаконним шляхом та є речовими доказами у кримінальному провадженні. До вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 , а необхідність у скасуванні арешту не відпала. Крім того, ухвалами слідчих суддів відмовлено в клопотанні сторони захисту про скасування арешту.

Заслухавши думку захисників та прокурора, дослідивши клопотання та долучені документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що 07.11.2024 органом досудового розслідування проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 58 тис. доларів США, 2450 євро, 4800 дол. США, 1650 дол. США, 51 555 тис. грн., як тимчасово вилучене майно. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.02.2025 клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на вилучені грошові кошти.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, суд обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Проте під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Досудове розслідування розпочато 23.02.2023, арешт накладено 26.02.2025, за цей час органом досудового розслідування не повідомлено жодній особі про підозру, а також не наведено беззаперечних доказів того, що грошові кошти отримані злочинним шляхом. Натомість ОСОБА_3 надано документи, які підтверджують законність походження коштів.

Враховуючи, що доказів, які б спростовували доводи клопотання про скасування арешту майна та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 26.02.2025 року справа №759/26432/24 відпала потреба, отже клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.170, 174, 369 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000338 від 23.02.2023 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 26.02.2025 на майно, виявлене та вилучене в ході проведення обшуку 07.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 58 000 доларів США, 2450 Євро, 4800 доларів США, 1650 доларів США, 51 555 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1