Справа № 752/5379/26
Провадження по справі № 1-кс/752/1827/26
У Х В А Л А

іменем України

"04" березня 2026 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

встановив:

03 березня 2026 року до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30.11.2025.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначив, 30.11.2025 він звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Між тим, до даного часу відомості до ЄРДР не внесені. 25.02.2026 отримав відповідь, якою йому відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

В порядку автоматичного визначення слідчого судді, який відбувся 03.03.2026 скаргу передано на розгляд слідчому судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ознайомившись зі змістом скарги та доданими до неї матеріалами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 7, 24 КПК забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є загальною засадою кримінального провадження, яка ґрунтується на ст. 55 Конституції України.

Предметом оскарження в кримінальному процесі є рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді та суду

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентований главою 26 КПК України.

Зокрема п.1 ч.1 ст. 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно із ч.1 ст. 214 КПК України відомості до ЄРДР повинні бути внесені невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви.

Зі змісту скарги слідчим суддею встановлено, що 30.11.2025 ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 30.11.2025. Заява зареєстрована 30.11.2025 у ІКС «Інформаційний портал Національної поліції» Голосіївського УП за № 72068.

Таким чином, враховуючи дату отримання Голосіївським УП ГУНП у місті Києві заяви ОСОБА_2 - 30.11.2025, відомості до ЄРДР повинні були бути внесені до ЄРДР 01.12.2025 до кінця робочого дня.

У такому разі, з урахуванням вимог ч.1 ст. 304 КПКК України останнім днем звернення до суду - було 11.12.2025.

Між тим, скарга на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві була подана ОСОБА_2 до Голосіївського районного суду міста Києва лише 03.03.2026.

ОСОБА_2 просить поновити строк звернення до слідчого судді з даною скаргою, посилаючись на проходження тривалого лікування через отримані травми і відсутність електропостачання. На підтвердження проходження лікування ОСОБА_2 надані консультативні висновки про проходження ним огляду лікарем невропатологом, результати досліджень, план лікування у стоматолога. Між тим, зміст вказаних документів не містить даних про те, що ОСОБА_2 за своїм станом здоров`я протягом тривалого часу не міг реалізувати право бути обізнаним про стан розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 30.11.2025, як і перешкод для звернення до слідчого судді з метою реалізації права на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, згідно ст. 303 КПК України, у строк, визначений кримінальним процесуальним законодавством. Більш того, всі медичні документи датовані груднем 2025 року, а до слідчого судді ОСОБА_2 звернувся лише у березні 2026 року. Доводи про те, що строк на звернення до слідчого судді з даною скаргою він обраховує з дати отримання відповіді Голосіївського УП ГУНП у м. Києві тобто - з 25.02.2026, слідчий суддя вважає неприйнятними, оскільки ОСОБА_2 був обізнаний про те, що його заява про вчинення кримінального правопорушення була отримана Голосіївським УП ГУНП у м. Києві - 30.11.2026. Враховуючи вищевикладене, підстав для поновлення процесуального строку на звернення до суду із скаргою, слідчий суддя не вбачає.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо є поданою після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підстави вище зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги у зв`язку з поданням скарги після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, і відсутності підстав для його поновлення.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись статтями 7, 24, 26, 303, п.2 ч.2 ст. 304 КПК, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.11.2025, повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1