Єдиний унікальний номер №943/1476/22
Провадження № 1-кп/943/28/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження №0000039, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.12.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Волиця Буського району Львівської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1, ч. 3 ст. 362 КК України, -

в с т а н о в и в :

згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 24.09.2021 року о 21:41 год., будучи згідно трудового договору від 22.01.2020 року працівником КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ», обіймаючи із 02.01.2019 року посаду лікаря загальної практики сімейної медицини, перебуваючи у приміщенні КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ», що по вул. Львівській, 77 у м. Буську Золочівського району Львівської області, діючи умисно, використовуючи право доступу до Автоматизованої системи МІС «Медікс» ТОВ «Медікс ІТ», особистий логін та пароль доступу до автоматизованої системи, наданого ТОВ «Медікс ІТ», якій надані для виконання своїх обов`язків, маючи можливість внесення, зміни та знищення інформації про дані вакцинації осіб у цій системі, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 вакцинацію/профілактику від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), фактично не проходив, склала та видала завідомо підроблений офіційний документ, а саме: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику від COVID-19 на ім`я ОСОБА_7 , який посвідчує проходження особою вакцинації/профілактики від COVID-19.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в складанні та видачі працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних чи адміністративних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права чи звільняють від обов`язків, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 358 КК України.

Крім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, будучи згідно трудового договору від 22.01.2020 року працівником КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ», обіймаючи з 02.01.2019 року посаду лікаря загальної практики сімейної медицини, 24.09.2021 року о 21:41 год., перебуваючи у приміщенні КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ», що по вул. Львівській, 77 у м. Буську Золочівського району Львівської області, діючи умисно, використовуючи право доступу до Автоматизованої системи МІС «Медікс» ТОВ «Медікс ІТ», особистий логін та пароль доступу до автоматизованої системи, наданого ТОВ «Медікс ІТ», якій надані для виконання своїх обов`язків, маючи можливість внесення, зміни та знищення інформації про дані вакцинації осіб у цій системі, несанкціоновано внесла дані в інформацію, яка в ній обробляється, а саме внесла дані про вакцинацію другою дозою вакцини від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , 24.09.2021 року, вакцинацію/профілактику від COVID-19 фактично не проходив, несанкціоновано змінила інформацію, що обробляється в автоматизованій системі для пацієнтів та лікарів, шляхом внесення недостовірних відомостей про проходження останнім 24.09.2021 року, вакцинації/профілактики від COVID-19.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 362 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду із письмовим клопотанням про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України через закінчення строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності, яке усно доповнивши, просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358 та ч. 1 ст. 362 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо її підзахисної на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки з моменту події, яка ставиться у вину обвинуваченої ОСОБА_4 спливло понад 3 роки, що є підставою для закриття провадження із наведених підстав.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримала заявлене її захисником клопотання та надала свою згоду на таке закриття кримінального провадження щодо неї.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої, вважаючи можливим звільнення останньої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо неї, оскільки сплили передбачені кримінальним законом строки притягнення до кримінальної відповідальності, протягом яких вона до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.

У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно в силу частини другої статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 358 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штафу до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Крім того, в силу частини четвертої статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України - нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Натомість, як убачається із матеріалів кримінального провадження, що події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце 24 вересня 2021 року, тобто на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України закінчились, обвинувачена не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї, а обставини щодо вчинення обвинуваченою протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення її від слідства або суду не виявлено.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, в силу пункту 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, коли провадження в кримінальній справі не було закрито судом за наявності підстав для закриття.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень (проступків) закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінальних проваджень, на що остання надала свою згоду в судовому засіданні, у зв`язку із чим клопотання сторони захисту підлягає до задоволення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1, 5, 9, 26, 284, 285, 286, 372, 412 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358 та ч. 1 ст. 362 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності на підставі пункту 2 частини першої статті 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000039, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.12.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358 та ч. 1 ст. 362 КК України, - закрити в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 12 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_1