УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 Справа №607/7802/26 Провадження №1-кс/607/2781/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 03.04.2026 про відмову у задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002644 від 29.09.2015 і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2026 адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою, в якій просить: скасувати постанову прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих дій від 03.04.2026 у кримінальному провадженні № 0002644 від 22.09.2015 року; зобов`язати прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 вжити заходів для встановлення наявності отриманих з трупа волосся та зуба в закладі судово-медичної експертизи, і при їх наявності призначити судовомолекулярну генетичну експертизу за біологічними зразками трупа та відібраними зразками у ОСОБА_3 можна буде з достовірністю встановити чи належить тіло трупа ОСОБА_7 ; в разі відсутності біологічних взірців невідомого трупа, винести постанову про ексгумацію захороненого трупа як ОСОБА_7 та відібрати біологічні взірці для проведення судово-молекулярної генетичної експертизи за біологічними зразками трупа та відібраними зразками у ОСОБА_3 можна буде з достовірністю встановити чи належить тіло трупа ОСОБА_7 . Контроль за виконанням ухвали суду покласти на керівника Тернопільської окружної прокуратури.

В обґрунтування скарги вказав, слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0002644 від 29.09.2015 за фактом вбивства ОСОБА_7 . 31 березня 2026 року після робочого часу, тобто о 22.18 год, на адресу електронну адресу Тернопільської окружної прокуратури надіслано клопотання в порядку ст. 220 КРК України в рамках вказаного провадження про проведення слідчих (розшукових) дій, а призначити судово-молекулярну генетичну експертизу з біологічними зразками струпа її сина ОСОБА_7 , для чого винести постанову про ексгумацію трупа. Вказане клопотання відповідно надійшло до органу прокуратури 01.04.2026 року. 09 квітня 2026 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» отримано постанову про відмову в задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих дій від 03.04.2026 з яким частково не погоджуються. Також вказав, що слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 допитано ОСОБА_3 як потерпілу, відібрано біологічні взірці, призначено експертизу, але не відібрано біологічні взірці трупа ОСОБА_7 для порівняння. Окрім цього, у матеріалах кримінального провадження відсутні достатні докази щоб в категорично ствердити про виявлення трупа саме ОСОБА_7 , а не іншої особи, а для цього потрібно призначити судово-молекулярну генетичну експертизу з біологічними зразками трупа її сина ОСОБА_7 . Як вбачається із оскаржуваної постанови про відмову в задоволенні клопотання, згідно висновку експерта № 702 від 23.10.2015 з тіла трупа отримано біологічні взірці зуба, а тому слід призначити за цими біологічними матеріалами саму експертизу, що в кінцевому рахунку дасть можливість встановити померлу та захоронену особу, і відповідно, прийняти законне рішення. Проте в матеріалах справи та і у висновку експерта відсутні відомості про збереження відібраного взірці волосся та 3-го правого зуба, оскільки містяться відомості про їхнє направлення на судово-гістологічну експертизу. Прокурор у постанові посилається, на докази, які він вважає достовірно доводять виявлений труп саме ОСОБА_7 , проте потерпіла ОСОБА_3 має сумніви, що це саме її син, оскільки на час впізнання трупа вона знаходилась в стані, який не давав їй можливості все усвідомлювати, але не дивлячись на це, орган слідства скористався цим моментом, та провів впізнання. З огляду трупа вбачається, що на ньому були відсутні окремі частини тіла, а частина були в гнилісному стані, що свідчить про видозмінення трупа, а тому твердження прокурора що ОСОБА_3 впізнала в трупі свого сина за рисами тілобудови, предметами одягу, а саме взуття, штани «джинси», а також ключами від квартири». Про стан трупа детально описано у висновку експерта № 702 від 23.10.2015, на який і посилається прокурор, з якого вбачається що ОСОБА_3 не могла впізнати в трупі свого сина. Прокурор також зазначає, що експерт не виявив ознак черепно-мозкової травми та опорно-рухового апарату і дійшов до висновку про відсутність насильницької смерті, але і з згаданого вище висновку експерта вбачається, що «із повною гнильною деструкцією внутрішніх органів і головного мозку, що не дає змоги встановити причину його смерті», тобто сама відсутність ознак черепно-мозкової травми та опорно-рухового апарату не може свідчити про ненасильницьку смерть. Не може бути доказом протокол пред`явлення трупа для впізнання від 22.09.2015 оскільки в ньому не зазначено особливості ознак джинсових штанів за якими ОСОБА_3 їх впізнала, оскільки такі штани могла носити кожна людина, і вони є схожими між собою. І такі ознаки штанів не вказано у протоколі допиту ОСОБА_3 від 22.09.2015 року. Не зазначено також ознак ключів, хоча ОСОБА_3 стверджує, що працівники міліції зателефонували їй та повідомили, що знайшли на полі ключі біля невідомого трупа, а після того поїхали до квартири та відкрили. Проте в протоколі впізнання трупа зазначено, що ОСОБА_3 також впізнала ключі, але ключі було забрано з місця події працівниками поліції, що ставить під сумнів дану слідчу дію. Всі ці обставини є протирічивими, а тому є підстави сумніватися, що виявлено труп саме ОСОБА_7 , і лише проведення судово-молекулярної генетичної експертизи за біологічними зразками трупа та відібраними зразками у ОСОБА_3 можна буде з достовірністю встановити чи належить тіло трупа

ОСОБА_7 ОСОБА_3 та представник скаржника ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги викладені у скарзі підтримали та просили їх задовольнити.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, перевіривши матеріали скарги та долучені до неї документи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчим суддею встановлено, що адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до прокурора Тернопільської окружної прокуратури у кримінальному провадженні №0002644 від 29.09.2015 із клопотанням про проведення слідчих дій, а саме щодо винесення постанови про ексгумацію трупа для відібрання біологічних взірців та призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Постановою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 03.04.2026 у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Згідно з ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для відмови у задоволені клопотання захисника та, відповідно, винесенні постанови про ексгумацію трупа для відібрання біологічних взірців та призначення судової молекулярно-генетичної експертизи стало те, що: Допитом свідка ОСОБА_3 від 22.09.2015 встановлено, що працівниками поліції 22.09.2015 року виявлено тіло невідомої особи чоловічої статі поблизу КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» в стані гнильних змін та часткового скелетування, біля якого виявлено ключі із брелком, які як встановлено підійшли до вхідних дверей квартири за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 та брелок підійшов до домофону будинку. Крім того, згідно протоколу пред?явлення для впізнання група від 22.09.2015, ОСОБА_3 впізнала труп ОСОБА_7 за рисами «тіло будови, предметами одягу, а саме взуття, штани (джинси) а також ключами від квартири». Згідно висновку експерта № 702 від 23.10.2015 з тіла ОСОБА_7 отримано біологічні взірці зуба, водночас ознак черепно-мозкової травми та механічних ушкоджень опорно-рухового апарату не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні проводяться не будь які слідчі дії, а лише ті, які мають значення для конкретного кримінального провадження та можуть бути використані як доказ для доведення чи спростування вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, чи встановлення інших обставин, що підлягають доказуванню.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Проаналізувавши документи, які долучені до скарги, слідчий суддя доходить висновку, що приймаючи постанову від 03.04.2026 прокурор дійшов обґрунтованого висновку про відсутність необхідності винесення постанови про ексгумацію трупа для відібрання біологічних взірців та призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, про що клопотав представник потерпілої.

Враховуючи викладене, постанова прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 03.04.2026 про відмову у задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002644 від 29.09.2015 є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 03.04.2026 про відмову у задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002644 від 29.09.2015 і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали разом із матеріалами кримінального провадження №0002644 від 29.09.2015 направити до СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1