Справа № 373/2401/24
Номер провадження 1-кп/373/65/26
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

20 лютого 2026 року Переяславський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0003602 від 23.10.2024, про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Волгоград РФ, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропної речовини у особливо великих розмірах, що кваліфіковано за ч.3 ст. 311 КК України (тяжкий злочин) та у незаконному виготовленні та зберіганні психотропної речовини у особливо великих розмірах з метою збуту, що кваліфіковано за ч.3 ст. 307 КК України та є особливо тяжким злочином.

06.06.2024 ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК за підозрою у вчиненні злочину в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

З моменту затримання з 06.06.2024 та до 23.10.2025 ОСОБА_4 утримувався під вартою за ухвалами слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва, а після надолуження обвинувального акта до суду - на підставі ухвал Переяславського міськрайонного суду Київської області суду про продовження запобіжного заходу.

23.10.2025 за результатами розгляду клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. У подальшому ухвалою суду від 23.12.2025 за клопотанням прокурора тримання обвинуваченого під домашнім арештом ще на два місяці до 23.02.2026.

20.02.2026 прокурор подав клопотання про продовження застосування домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що підозра/обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів в сфері обігу психотропних речовин та прекурсорів є обґрунтованою, оскільки відповідні заборонені речовин були виявлені під час обшуку безпосередньо за місцем його проживання: по АДРЕСА_2 . Судовий розгляд справи не закінчено, ризики не зменшились.

Прокурор в чергове наголосила на ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1ст. 177 КПК України), оскільки йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Міцних соціальних зав`язків, які б виключали або зменшували вищевказаний ризик, ОСОБА_4 , не має.

Також прокурор стверджує, що існує ризик можливого впливу обвинуваченого на свідка у даному кримінальному провадженні (особи, в якої було куплено домоволодіння, де проходив обшук), який встановлений під час судового розгляду та ще не допитаний (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України). На думку прокурора, обвинувачений будує свою лінію захисту таким чином, що йому вигідно аби цей свідок не надавав показив суді або дав неправдиві покази. Отже, існує реальний ризик того, що обвинувачений за відсутності стримуючого запобіжного заходу (цілодобового домашнього арешту) може впливати на цього свідка або перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечень обґрунтованих щодо клопотання прокурора про продовження застосування домашнього арешту не висловили. Разом з цим, просили пом`якшити цей запобіжний захід, обмежившись лише «нічним» домашнім арештом, щоб обвинувачений мав змогу особисто задовольняти свої побутові та соціальні потреби, зокрема працевлаштуватись задля отримання доход.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду відповідного питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Зв змістом частини 3 статті 176 КПК України для задоволення судом клопотання про застосування (у тому числі: продовження) запобіжного заходу прокурор зобов`язаний довести обставини, які, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_4 у більшій мірі базується на змісті його телефонних розмов із невстановленими особами щодо придбання через них, прямо неназваного та зрозумілого співрозмевнику товару, а також на результатах обшуку, під час якого в господарських будівлях за місцем проживання обвинуваченого були виявлені та вилучені заборонені психотропні речовини та прекурсори.

Судовий розгляд знаходиться на завершенні стадії з`ясування обставин справи.

Під час усього судового розгляду, у тому числі і після заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, обвинувачений ОСОБА_4 добросовісно користувався своїми правами та виконував процесуальні обов`язки.

Строк дії ухвали суду від 23.12.2025 якою ОСОБА_4 продовжено застосування до нього цілодобового домашнього арешту, закінчується 23.02.2026, а тому постало питання продовження строку дії цього запобіжного заходу ще на два місяці.

На виконання ст. 178 КПК України судом з`ясовано, що в обвинуваченого наявні такі соціальні зв`язки, як: тривале перебування (з 21.06.2006) у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , наявність постійного фактичного місця проживання по АДРЕСА_2 , в будинку, придбаному за договором купівлі-продажу під час шлюбу. Також в обвинуваченого є дочка студентка та повнолітня падчерка, з якими у нього тісні відносини.

Такі обставини знижують, однак не усувають ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України), який реально існує з огляду на суворість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у випадку встановлення судом його винуватості (до 12 років позбавлення волі).

На переконання суду існує ризик впливу обвинуваченого на особу-свідка, який продав домоволодіння ОСОБА_4 та його дружині, за кілька років до проведення в ньому обшуку та виявлення заборонених речовин (п.3 ч.1 ст. 177 КПК). Цей свідок не допитувався на досудовому розслідуванні, оскільки лінія захисту полягала в мовчанні, а в суді обвинувачений показав, що йому невідоме походження більшості тих речовин, які були вилучені під час обшуку, мовляв після купівлі будинку в господарські будівлі він не заходив. Наразі прокурор намагається забезпечити явку цього свідка до суду.

Таким чином, прокурором доведено сукупність обставин, передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які дозволяють суду продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, що визнається судом необхідним та достатнім для забезпечення судового розгляду кримінального провадження, оскільки такий захід дисциплінує процесуальну поведінку обвинуваченого та усуне ризик переховування його від суду, а також запобігатиме прямому впливу на свідка, який підлягає допиту в суді (п. 1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК).

Відповідно до положень ч.1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора ( ч.6 ст. 181 КПК).

Беручи до уваги все вищевикладене, а також зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , що судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, суд дійшов висновку про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на два місяці, що забезпечить дієвість судового розгляду кримінального провадження та досягнення мети запобіжного заходу, наведеної у ч.1 ст. 177 КПК України, а отже є виправданим та необхідним втручанням у права та свободи особи.

Підстав для пом`якшення цього запобіжного заходу часовими рамками немає.

Визначаючи вид та обсяг обов`язків обвинуваченого, до якого застосовується запобіжний захід не пов`язаний з перебуванням під вартою, суд керується положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України та бере до уваги мотиви, наведені прокурором в обґрунтуванні клопотання, а також суворість та обмежувальну дію обраного судом запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181, 193-196, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці з дня постановлення ухвали, заборонивши йому залишати житло за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , - цілодобово, за виключенням часу, необхідного для прибуття та участі в судовому розгляді кримінального провадження ЄРДР № 0003602.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не залишати місце свого проживання по АДРЕСА_2 без дозволу суду; прибувати до суду за кожним викликом на розгляд даної справи; повідомляти суд та орган поліції про тимчасове залишення місця проживання (перебування), що може бути лише у виняткових випадках та за наявності поважних причин, як то термінова госпіталізація до медичного закладу тощо.

Строк дії ухвали - до 20.04.2026.

Передати дану ухвалу для виконання до ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1