СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3279/26
ун. № 759/9384/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000061 від 28.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2026 р. до суду надійшло вищезазначене клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне особисте збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 вирішила вчинити кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим у невстановлений досудовим розслідуванням час домовилась з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про спільне вчинення кримінального правопорушення, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Під час досягнення домовленості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгодили спільний план злочинних дій, розподілили ролі між собою та домовилися діяти узгоджено з метою одержання неправомірної вигоди.

Разом з тим, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, достовірно знаючи про введення на території України правового режиму воєнного стану та проведення загальної мобілізації, вирішили використати зазначені обставини для одержання неправомірної вигоди.

Так, на початку грудня 2025 року ОСОБА_4 отримала інформацію від ОСОБА_6 про те, що його знайомий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має відсутність бронювання та законних підстав для відстрочки від мобілізації.

У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за вплив на невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб медичних закладів та військово-лікарської комісії шляхом виготовлення фіктивних медичних документів з діагнозом, що не є дійсним ОСОБА_7 , та за особистої відсутності на прийомі лікаря.

З метою реалізації зазначеного злочинного умислу ОСОБА_4 залучила до його реалізації ОСОБА_5 .

Так, 26.02.2026 перебуваючи поблизу супермаркета «Новус» за адресою: Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, 28А, відбулася зустріч між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, повідомила

ОСОБА_6 , що має сталі зв`язки з медичними працівниками та може забезпечити вирішення питання щодо виготовлення фіктивних медичних документів, а саме здійснити оформлення лікарняного стаціонару терміном на два тижні без особистої присутності ОСОБА_7 , нібито щодо проходження реабілітації, після чого має бути повторна реабілітація аналогічної тривалості, та в подальшому оформлюється група інвалідності. Отримані документи на інвалідність в подальшому надаються військово-лікарській комісії з метою отримання відстрочки від військової служби.

При цьому ОСОБА_4 висунула вимогу щодо передачі неправомірної вигоди у сумі 20 000 доларів США за здійснення впливу на прийняття відповідного рішення медичними працівниками.

Надалі ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 частину обумовлених грошових коштів у сумі 4 000 доларів США, які були попередньо ідентифіковані та передані йому правоохоронними органами.

02.03.2026 приблизно о 10:30 перебуваючи біля ресторану «Макдональдс», що знаходиться на Залізничному вокзалі м. Київ (Вокзальна площа, 2) ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передав іншу частину обумовлених грошових коштів у сумі 4 000 доларів США, які були попередньо ідентифіковані та передані йому правоохоронними органами.

У подальшому ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, повідомила ОСОБА_6 шляхом направлення на месенджер фото медичної картки стаціонарного хворого № 1117 відкритої 06.03.2026, як підтвердження оформлення ОСОБА_7 на стаціонар, про що останньому на особистий мобільний номер телефону надійшла в додатку «Helsi» інформація про створення медичного висновку про непрацездатність.

Використовуючи сталі зв`язки з лікарями ТОВ «Клініка Образцова» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжили вчиняти дії направлені на отримання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб 17.03.2026 направили на месенджер ОСОБА_6 фото консультаційного висновку невролога, щодо наявності у ОСОБА_7 діагнозу «дисцикуляторна гіпертонічна і посттравматична енцефалопатія 2-3 ст, декомпенсація, прогресуюча течія, з епілептичним синдромом, наявністю розсіяної невроологічної с-ки, артеріальною гіпертензією, стійким цефалгічним і гіпертензіонногідроцефалічним с-мом», який не відповідає дійсності та останній до вищезазначеного медичного закладу особисто не звертався.

У подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для себе та/або третіх осіб, ОСОБА_4 . Та ОСОБА_5 , неодноразово здійснювали телефонні дзвінки до посередника ОСОБА_6 та заявника ОСОБА_7 , під час яких наполегливо вимагали передати раніше обумовлені грошові кошти у визначеному розмірі.

При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , повідомляли, що у разі невиконання вказаної вимоги щодо передачі неправомірної вигоди, до заявника будуть застосовані негативні наслідки, пов`язані з припиненням оформленням фіктивного діагнозу, з метою отримання подальшої інвалідності та списання з військової служби використовуючи можливість впливу на осіб уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування.

Так, метою отримання остаточної частини раніше обумовлених грошових коштів у розмірі 12000 доларів США, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 зустрілись з ОСОБА_6 поблизу супермаркета «Новус» за адресою: Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, 28А, 06.04.2026 близько 11:17 год.

Перебуваючи за вищезазначеною адресою в автомобілі «Volkswagen T-Cross» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 и раніше обумовлену частину грошових коштів у сумі 12 000 доларів США, які були попередньо ідентифіковані та передані йому правоохоронними органами, за отримання фіктивних медичних документів та подальшого вирішення питання щодо оформлення інвалідності ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_5 , одержала неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

06.04.2026 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.04.2026 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

06.04.2026 у період часу з 12 год. 46 хв. до 13 год. 32 хв., за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Redmi 10» з IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , що поміщений до спецпакету № NPU5012968.

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Київській області від 06.04.2026 вказаний мобільний телефон - визнано речовими доказами оскільки у них може міститись інформація з приводу вчинених кримінальних правопорушень та осіб причетних до його вчинення, а також вони можуть мати суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження та прийняття процесуального рішення в ньому.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні та необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про які він просить суд.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з якої вбачається, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що існують передбачені законом підстави для арешту майна; надано достатньо доказів, які вказують на те, що майно на яке було спрямоване вказане правопорушення, тобто є предметом кримінального правопорушення; враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення; відсутність негативних наслідків арешту майна для інших осіб.

Таким чином, у вказаному клопотанні зазначено, що підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, що передбачено ч. 1-3 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів.

Підставою заборони на використання майна з метою збереження речових доказів, що передбачено ч. 4 ст. 170 КПК України, є запобігання відчуження майна, а також інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, якими є: неможливість проводити слідчі дії.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя, розглянувши дане клопотання та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000061 від 28.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речі які було вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi 10» з IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , що поміщений до спецпакету № NPU5012968, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеними речами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1