УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року

м. Київ

справа № 548/1666/25

провадження № 51-682 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2025 рок та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2026 року щодо ОСОБА_5 .

Обставини справи

1. Вказаним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Клепачі Любенського району Полтавської області,

засуджено за ст. 336 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

2. Як установив суд, ОСОБА_5 , який визнаний придатним до військової служби під час загальної мобілізації в Збройних Силах України згідно з висновком ВЛК, 5 червня 2025 року о 16 год відмовився отримати повістку, зміст якої йому було оголошено за участі свідків, про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення 6 червня 2025 року о 8 год до військової частини НОМЕР_1 , а також його було попереджено про відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією. Проте ОСОБА_5 , 6 червня 2025 року не прибув до центру та ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Доводи поданої касаційної скарги

3. У касаційній скарзі захисник, не заперечуючи доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, порушує питання про скасування судових рішень через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, внаслідок його суворості.

4. Він зазначає, що судом першої інстанції при ухвалені вироку не враховано дані про особу засудженого, наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, батька похилого віку, визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність судимостей. Просить пом`якшити призначене засудженому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК.

5. Вважає, що апеляційний суд не зважив на допущені судом першої інстанції порушення та постановив ухвалу, яка не відповідає ст. 419 КПК.

Оцінка Суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

7. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу.

8. За правилами частини 2 статті 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

9. Відповідно до вимог статті 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, встановлених цим Кодексом, а обґрунтованим - рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

10. Згідно з положеннями статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

11. Попри те, що сторона захисту посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, суть доводів її касаційної скарги фактично зводиться до незгоди з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.

12. Доводи касаційної скарги про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання та необхідність застосування положень статті 75 КК є необґрунтованими. Ці доводи зводяться до того, що суди надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згоден захисник.

13. Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

14. Призначаючи покарання засудженому, суд першої інстанції відповідно до вимог статей 66, 67 КК урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії не тяжких злочинів, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставинами, які пом`якшують покарання суд вважав щире каяття, критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовність нести кримінальну відповідальність; обставин, що обтяжують покарання - не встановлено. Зваживши на всі наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов правомірного висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст. 336 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

15. Апеляційний суд ретельно перевірив доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, та зазначив, що звільнення від відбування покарання з випробуванням за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від захисту Батьківщини та може призвести до збільшення рівня злочинності та неспроможності належного виконання завдань з оборони держави, захисту незалежності й територіальної цілісності України, що призводить до порушення прав та інтересів суспільства і держави в цілому.При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має двох неповнолітніх дітей та батька похилого віку і проживає з жінкою, яка має свою неповнолітню дитину, і мотивовано визнав призначене районним судом покарання необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, та не знайшов при цьому підстав для застосування положень ст. 75 КК щодо нього, як того просив у апеляційній скарзі захисник.

16. У своїй касаційний скарзі захисник не навів підстав вважати обране засудженомупокарання явно несправедливим через суворість і переконливих доводів, які б ставили під сумнів правильність висновків судів в частині правильності призначеного ОСОБА_5 покарання та які б свідчили про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Ухвала апеляційного суду належним чином вмотивована і відповідає вимогам статті 419 КПК.

17. У даному провадженні, як видно з наданих копій судових рішень, не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.

18. Враховуючи викладене, Суд вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром є справедливим, і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачає.

19. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Судпостановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2025 рок та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2026 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3