Справа № 163/1406/25
Провадження № 1-кс/163/93/26
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000287,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості про те, що громадянин ОСОБА_5 за попередньою змовою в групі осіб організовує незаконне переправлення осіб через Державний кордон України до Республіки Польща поза пунктами пропуску за грошову винагороду.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ніч з 21 на 22 червня 2025 року перетнули державний кордон України з Республікою Польща в межах прикордонних знаків №№1033-1046 за грошову винагороду в розмірі 10 000 доларів США. До переправлення цих осіб через державний кордон незаконним шляхом причетні інші громадяни України. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 22 червня 2025 року в рамкам реадмісії ПВ РП передано українській стороні.

Проведеними слідчими та розшуковими діями було встановлено, що до вчинення цього злочину причетний ОСОБА_8 , який проживає по АДРЕСА_1 .

04 березня 2026 року під час проведення обшуку був вилучений належний ОСОБА_8 автомобіль «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 .

На думку старшого слідчого вилучене майно має силу речових доказів, зберегло на собі сліди злочину, тому вимагає свого збереження шляхом накладення арешту з метою запобігання можливості його знищення, псування, приховування, а неприйняття такого рішення унеможливить виконання завдань кримінального провадження, встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності.

Прокурор та старший слідчий ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явились.

Захисник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 на електрону адресу суду направив заперечення на клопотання, в яких зазначив, що з огляду на статус ОСОБА_8 як третьої особи та положень ч.2 ст.642 КПК України клопотання до суду подано неуповноваженим суб`єктом. Крім цього, клопотання обґрунтованих ризиків, які б доводили необхідність арешту не містить. У задоволенні клопотання просив відмовити та повернути вилучений у ОСОБА_8 автомобіль останньому. Розгляд клопотання просив проводити за його та власника майна відсутності.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.3 ст.332 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 червня 2025 року за № 0000287, що підтверджено відповідним витягом.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 лютого 2026 року органу досудового розслідування надано дозвіл на проведення обшуку належного ОСОБА_8 автомобіля «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , з метою відшукання та вилучення речей та предметів, які можуть слугувати знаряддями вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон, або засобами сприяння та усунення перешкод під час здійснення даної протиправної діяльності.

Транспортний засіб, щодо якого подано клопотання, дійсно вилучений під час обшуку, проведеного на підставі указаної ухвали слідчого судді, що стверджено відповідним протоколом від 04 березня 2026 року.

Зазначений автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується постановою старшого слідчого від 05 березня 2026 року.

Власником автомобіля «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_8 , що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого суд-ді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доводи захисника щодо подання клопотання неналежним суб`єктом слідчий суддя вважає безпідставними. Відповідно до положень ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися як прокурор, так і слідчий за погодженням із прокурором. Матеріали клопотання свідчать про те, що воно подане слідчим у межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні та відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Також безпідставними і є твердження захисника про відсутність підстав для арешту майна. З матеріалів клопотання вбачається, що у межах досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, органом досудового розслідування отримано дані про можливу причетність ОСОБА_8 до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а належний ньому автомобіль «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , міг використовуватись як засіб вчинення вказаного кримінального правопорушення або сприяння його вчиненню.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.170 КПК України. Транспортний засіб є рухомим майном, яке за своєю природою може бути відчужене, перереєстроване або переміщене у короткий проміжок часу, що у разі його повернення власнику може ускладнити або зробити неможливим подальше використання цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, а також проведення необхідних процесуальних дій із ним.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям речового доказу, а його арешт є необхідним для забезпечення збереження такого доказу та досягнення завдань кримінального провадження.

Таким чином, підстави внесеного слідчим клопотання відповідають вимогам ст.ст.98, 170, 173 КПК України і належним чином обґрунтовані, через що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 04 березня 2026 року під час проведення обшуку і належний ОСОБА_8 автомобіль «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1