ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/660/23
Провадження № 1-кп/292/14/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року с-ще Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області

головуюча суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в селищі Пулини в залі суду кримінальне провадження № 0000084 від 27.03.2023, обвинувальний акт по якому надійшов 31.05.2023 з Чуднівської окружної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколів Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, пільг та інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року у зв"язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан. ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, 25 березня 2023 року близько 23 години, перебуваючи по АДРЕСА_2 , вирішив здійснити крадіжку майна з підсобного приміщення ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 25 березня 2023 року близько 23 години 30 хвилин увійшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , де переконавшись у відсутності власниці домоволодіння та інших сторонніх осіб, які могли завадити вчиненню злочину, відчинив двері підсобного приміщення, які не були зачинені на замок, і таким чином проник до приміщення по АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно викрав алюмінієвий чан об"ємом 100 літрів, вартістю 1800 грн.

З викраденим майном ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1800 грн. Вказані умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор ОСОБА_4 підтримав подане 24.03.2026 через канцелярію суду клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв"язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав клопотання прокурора про закриття даного кримінального провадження відносно нього та просив дане клопотання задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду кримінального провадження повідомлялася за адресою , вказаною у обвинувальному акті, до суду повернувся конверт з вкладенням з відміткою про те, що адресат , за вказаною адресою, відсутній.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом"якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Такий же принцип гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого. 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відповідно до якого ч. 2 ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в наступній редакції: «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб». Отже, Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів. Зокрема, стаття 185 КК України фактично містить відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна, для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку. Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він вказаний законодавцем у ст. 51 КУпАП. Отже, з часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Закону № 3886-IX кримінальна відповідальність, зокрема, за ст. 185 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми. Внаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП. Як наслідок, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів, обговорювана зміна скасовує кримінальну протиправність діяння у розумінні ст. 5 КК. Пунктом 5 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Згідно з п.п. 169.1.1. п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3328 грн. Таким чином, починаючи з 09 серпня 2024 року, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення складає більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2026 році становить 3328 грн, тобто більше 3328 грн. Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу. За статтею 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану на суму 1800 грн, тому з урахуванням вищевказаних норм законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_3 на даний час не є кримінально караним діянням. За таких обставин, ураховуючи імперативність вимог ч. 4 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0000084від 27.03.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-22/4279-ТВ від 10.04.2023 в розмірі 755 грн. 12 коп., підлягають віднесенню на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 369-372, ст. 479-2 КПК України, суд П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити. Кримінальне провадження № 0000084від 27.03.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності Закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-22/4279-ТВ від 10.04.2023 в розмірі 755 (сімсот п"ятдесят п"ять) гривень 12 копійок , віднести на рахунок держави.

Після набрання ухвалою суду законної сили, речовий доказ - алюмінієвий чан, об"ємом 100 л., який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , згідно розписки від 16.05.2023 , залишити у власності останньої.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Пулинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1