Справа № 369/4192/26
Провадження № 1-кс/369/563/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про здійснення приводу свідка, у кримінальному проваджені за № 0000052 від 21 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

03 березня 2026 року до суду надійшло клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про здійснення приводу свідка, у кримінальному проваджені за № 0000052 від 21 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000052 від 21.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

До ЧЧ Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_5 , стосовно підроблення офіційних документів, які видаються та посвідчуються установами, які мають право видавати та посвідчувати такі документи.

Відомості про вказану подію зареєстровано до Журналу єдиного обліку Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області за № 945 від 21.02.2025.

Так, у ході досудового розслідування допитано ОСОБА_5 , яка повідомила, що 25.12.2024 року Постановою Верховного суду у справі №369/205/20, її визнано співвідповідачкою (солідарним відповідачем і солідарним боржником) у справі про повернення отриманої її бувшим чоловіком ОСОБА_5 , 05.02.2013 року позики, від громадянина ОСОБА_6 , згідно договору, підписаного її бувшим чоловіком, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі за № 87.

У зазначеному вище договорі позики зазначено, що, ОСОБА_5 , як на той момент ще дружина позичальника - ОСОБА_5 , надала нотаріально посвідчену згоду зареєстровану приватним нотаріусом ОСОБА_7 в реєстрі за № 86 про що зазначено у п. 6. абзацу 3 вищезгаданого договору Позики, на отримання позики ОСОБА_5 .

Як вказала ОСОБА_5 , нотаріальної згоди на отримання ОСОБА_5 позики від громадянина ОСОБА_6 вона не надавала і нотаріальну згоду не підписувала. Цей документ, без її відома, міг підписати її колишній чоловік - ОСОБА_5 , який запевнив її у тому, що її згоди на отримання позики не передбачено.

Як наслідок підробки вказаного вище документу, Постановою Верховного Суду України від 25.12.2024р. в справі № 369/205/20, її було визнано солідарним боржником та судом ухвалено рішення про стягнення з неї солідарно грошових коштів у сумі 4 045 500 грн.

Так, у ході досудового розслідування отримано ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/3698/25 від 11.03.2025 про дозвіл на проведення тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , а саме до оригіналу письмової згоди ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , що викладена у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 05.02.2013 року за реєстровим № 86, що призначена для зберігання у справах приватного нотаріуса, копії Договору позики від 05.02.2013 року укладеного між ОСОБА_6 - позикодавець та ОСОБА_5 - позичальник, що зареєстрований в реєстрі за № 87 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 05.02.2013 року, а також копій документів, які слугували укладенню вказаного договору.

21.03.2025 на підставі вказаної ухвали, проведено тимчасовий доступ до речей та документів, у ході якого вилучено:

- копія договору позики від 05.02.2012 року на 1 арк.;

- копія службової відмітки від 05.02.20213 року на 1 арк.;

- копія паспорта ОСОБА_8 на 1 арк.;

- копія згоди ОСОБА_9 на 1 арк. (у нотаріальній справі наявний оригінал вказаної згоди);

- копія паспорта ОСОБА_9 та ІПН на 3 арк.;

- копія паспорта ОСОБА_5 та ІПН на 3 арк.;

- копія свідоцтва про одруження на 1 арк.;

- копія з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на 1 арк.;

- копія згоди ОСОБА_5 на 1 арк. (у нотаріальній справі відсутній оригінал вказаної згоди).

Так, з метою встановлення усіх обставин у кримінальному провадженні, виникла необхідність у проведенні допиту в якості свідка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується мобільним номером телефону НОМЕР_2 .

Так, 19.08.2025 за допомогою месенжеру «WatsApp», на вказаний номер телефону, який належить ОСОБА_5 скеровано три повістки про виклик останнього для допиту в якості свідка на 25, 26, 27.08.2025, однак на даний виклик останній не прибув, причину не повідомив.

Крім того, слідчий зазначає, що нею неодноразово здійснювалось спілкування із ОСОБА_5 за вказаним номером телефону, у ході якого останній запевняв, що прибуде до Бучанського РУП ГУНП в Київській області для допиту в якості свідка, однак на даний виклик останній не прибув, причину не повідомив.

На даний час ОСОБА_5 уникає телефонних дзвінків та отримання повісток про виклик від працівників поліції.

На підставі викладеного слідчий просив слідчого суддю:

1. Постановити ухвалу про здійснення приводу свідка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для допиту останнього в якості свідка у рамках кримінального провадження № 0000052 від 21.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 на 17.03.2026 року на 11 год 00 хв, до СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, що за адресою: АДРЕСА_2 .

2. Виконання ухвали про здійснення приводу доручити ВКП Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

За нормами ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду слідчим суддею клопотання, за допомогою технічних засобів, не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

В силу ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі привід.

Відповідно до ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив причини свого неприбуття до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано примусовий привід.

Згідно ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Так, слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що нею неодноразово здійснювались виклики свідка шляхом направлення повісток на номер телефону ОСОБА_5 та виклику по телефону, однак останній не прибув до слідчого, причину неявки не повідомив.

Водночас, згідно із статтею 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до статті 135 глави 11 розділу ІІ КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно із приписами статті 136 КПК України підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що відсутні відомості, які підтверджують факти надсилання та отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом, а саме у відповідності до положень ст. 136 КПК України.

Так, слідчим до клопотання не долучено жодного доказу вручення свідку повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою та доказів на підтвердження того, що свідок ОСОБА_5 користується номером мобільного телефону, на який слідчий направляв повістки про виклик.

Також суд звертає увагу, що за відсутності в матеріалах справи однозначних доказів належного повідомлення особи про виклик за місцем здійснення професійної діяльності та не направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення на адресу цієї особи, зворотне повернення якого давало б можливість однозначно встановити повідомлення особи про її виклик належним чином, виключає можливість вважати, що свідок був належним чином повідомлений про дату та час виклику.

На підставі наведеного, та з огляду на не доведення слідчим того факту, що свідок, був у встановленому КПК України порядку викликаний для допиту (зокрема наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), слідчий суддя прийшов до переконання про відмову у задоволенні клопотання про здійснення приводу свідка.

На підставі викладеного і керуючись 131, 139, 140 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про здійснення приводу свідка, у кримінальному проваджені за № 0000052 від 21 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1