Справа № 136/2467/25
провадження № 1-кс/136/60/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, у залі суду м. Липовець, заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 136/2467/25,

ВСТАНОВИВ :

09.03.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_5 про відвід судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 136/2467/25 за обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000102 від 02.09.2025 року.

Вказана заява мотивована тим, що 30.06.2025 суддею ОСОБА_6 було розглянуто щодо ОСОБА_5 справу № 136/1165/25 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. В ході розгляду вказаної справи ОСОБА_5 заявив клопотання про те, що він бажає залучити захисника на захист своїх процесуальних прав, в зв`язку з чим судове засідання відкласти на іншу дату. Натомість головуючий суддя у справі ОСОБА_6 жодним чином не відреагував на заявлене клопотання, справу розглянув та визнав ОСОБА_5 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп. ОСОБА_5 вважає, що суддя ОСОБА_6 , ігноруючи його процесуальне право, передбачене ст. 268 КУпАП, позбавив його права на справедливий та об`єктивний розгляд справи, діяв упереджено, а тому має бути відведений від участі у даному кримінальному провадженні, навіть з тих підстав, що потерпілою у вказаних вище справа є одна і та ж особа ОСОБА_3 .

23.03.2026 від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про здійснення розгляду заяви про відвід за відсутності обвинуваченого та його захисника, заявлений відвід підтримують та просять задовольнити.

24.03.2026 від прокурора ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд заяви про відвід судді без його участі, у задоволені заяви про відвід просить відмовити, оскільки розгляд справ про адміністративні правопорушення не перешкоджає подальшому розгляду справ суддею у кримінальному провадженні, які покладені в основу обвинувачення.

24.03.2026 від потерпілої ОСОБА_3 надійшла письмова заява про незгоду із клопотанням про відвід судді, оскільки він безпідставний, невмотивований, затягує процес та є зловживанням процесуальними правами.

Належним чином повідомлений суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає суду розглянути заяву про відвід у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 просили у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 відмовити, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою.

Дослідивши заяву ОСОБА_5 про відвід судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 та її мотиви, заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов висновку про таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктами 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 67 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою (ч. 2 ст. 75 КПК України).

Суд звертає увагу на те, що головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Подаючи заяву про відвід судді ОСОБА_6 , заявник виходив із того, що під час розгляду справи № 136/1165/25 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_5 суддя не надав йому права скористатись правовою допомогою, що викликало у заявника обґрунтовані сумніви в неупередженості судді.

При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Так, в ході розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_6 судом встановлено, що 30.06.2025 суддею ОСОБА_6 було винесено постанову по справі № 136/1165/25, якою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп., стягнено судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до змісту даної постанови особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення було визнано частково, підтверджено факт конфлікту з дружиною ОСОБА_3 , та зазначено, що такі його дії були спровоковані самою потерпілою та її неправомірними діями. Зазначені обставини, а також те, що дана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась, набрала законної сили 11.07.2025, свідчить про фактичну відсутність обставин ненадання ОСОБА_5 можливості скористатись правовою допомогою та позбавлення його права на справедливий та об`єктивний розгляд справи.

Окрім того, суд вважає безпідставними зауваження обвинуваченого ОСОБА_5 про неможливість розгляду кримінальної справи суддею ОСОБА_6 з тих підстав, що потерпілою, у вказаних вище справах є одна і таж особа - ОСОБА_3 , оскільки, зазначені обставини не можуть свідчити про наявність упередженості судді ОСОБА_6 при розгляді зазначеного кримінального провадження.

На думку суду, заявлені у заяві доводи щодо відводу судді не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, які передбачені нормами КПК України, а дана заява фактично ґрунтується на припущеннях обвинуваченого ОСОБА_5 щодо упередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження.

При цьому, суд звертає увагу на те, що належним способом захисту своїх прав, передбаченим для учасників справи у випадку незгоди із процесуальним рішенням судді, є оскарження судових рішень у визначеному законодавством порядку.

Так, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 75, 80, 81, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 136/2467/25, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9