Провадження № 1-кп/742/433/26
Єдиний унікальний № 742/1841/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002234 від 28.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, в порядку п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002234 від 28.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в порядку п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що 27.12.2015 року до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області звернувся ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із заявою про те, що в ніч з 24.12.2015 на 25.12.2015 невідома особа проникла до його будинку за адресою: АДРЕСА_2 та вчинила крадіжку побутових речей.

Відомості за даною подією були внесені 28.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0002234 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування в ході огляду місця події було оглянуто господарство та будинок, що належать потерпілому ОСОБА_4 . У ході огляду встановлено, що до будинку проникли через пошкоджене вікно, поряд з яким виявлено слід підошви взуття, з якого було виготовлено та вилучено гіпсовий зліпок.

Постановою про визнання речовим доказом від 29.12.2015 року гіпсовий зліпок визнано речовим доказом та поміщено до камери зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС у Чернігівській області.

Опитано ОСОБА_4 , який повідомив, що не проживає за вказаною адресою, а за господарством наглядає сусідка ОСОБА_5 , яка 26.12.2015 року зателефонувала та повідомила, що в ніч з 24.12.2015 на 25.12.2015 з господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , було вчинено крадіжку.

Зокрема, викрадено телевізор «Весна 308», 6 шампурів, продукти харчування та інші речі домашнього вжитку. У ході досудового розслідування встановлено загальну вартість викраденого майна, яка становить 1 371 грн.

Також опитано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак особу, яка вчинила крадіжку, встановити не вдалося.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і карність, а також інші кримінально-праві наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України, залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі. Частиною п`ятою вищевказаної статті передбачено, що тяжким злочином є злочин, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили, минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Оскільки дане кримінальне правопорушення, було скоєно у 2015 році, та за цей час органом досудового розслідування не встановлено осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження, на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка його вчинила та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Вимоги викладені у клопотанні підтримує, просить задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості кримінальне правопорушення за завою ОСОБА_4 про те, що в ніч з 24.12.2015 на 25.12.2015 невідома особа проникла до його будинку за адресою: АДРЕСА_2 та вчинила крадіжку побутових речей.

За вказаним фактом 28.12.2015 Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області розпочато кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України № 0002234.

Під час проведення досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що не проживає за вказаною адресою, а за господарством наглядає сусідка ОСОБА_5 , яка 26.12.2015 року зателефонувала та повідомила, що в ніч з 24.12.2015 на 25.12.2015 з господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , було вчинено крадіжку.

У ході досудового розслідування встановлено загальну вартість викраденого майна, яка становить 1 371 грн.

Згідно з редакцією КК України зі змінами та доповненнями, чинної на момент вчинення кримінального правопорушення, санкція ч.3 ст. 185 КК України, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Підстави для закриття кримінального провадження встановлено ст. 284 КПК України, при цьому рішення про закриття кримінального провадження може прийматись слідчим, прокурором та судом.

Зокрема, суд закриває кримінальне провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Зі змісту вказаної норми слідує, що для закриття кримінального провадження судом з цієї підстави необхідно існування таких умов: кримінальне правопорушення було вчинене, не встановлено особу, яка його вчинила та минули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Тобто вчинене діяння містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України, однак особу, яка його вчинила не встановлено і сплили строки давності притягнення її до відповідальності.

Суд звертає увагу, що слідчий, прокурор закривають кримінальне провадження, зокрема з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що сума збитків, завданих потерпілому 1 371 грн.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ. Вказаним законом, поміж іншого, викладено в новій редакції ст. 51 КУпАП, згідно з якою дрібним викраденням чужого майна є таке, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21.

Таким чином, вчинене діяння було декриміналізоване та підпадало під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, що виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.

Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення віднесено до виключних повноважень органу досудового розслідування та прокурора.

Враховуючи, що у клопотанні прокурора про закриття кримінального провадження суд відмовляє, то кримінальне провадження №0002234 від 28.12.2015 не підлягає закриттю на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 314, 370, 372 КПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002234 від 28.12.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, встановленому КПК.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7