Справа № 551/1251/25
Провадження № 1-кп/551/5/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області клопотання прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в :

25 грудня 2025 року на адресу суду з Миргородської окружної прокуратури Полтавської області надійшли матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 28 грудня 2025 року ( т. 1, а.с. 15 ).

Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року по матеріалам обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 призначено підготовче судове засідання о 15 год. 00 хв. 25 грудня 2025 року ( т.1, а.с. 17 ).

Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001079 від 30 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначені до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області.

Клопотання прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 задоволено, продовжено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят діб, з 25 грудня 2025 року по 22 лютого 2026 року включно ( т. 1, а.с. 37, 48 49 ).

13 лютого 2026 року від прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на адресу суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на шістдесят діб ( т. 2, а.с. 76 - 81 ).

Необхідність продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою прокурором мотивовано тим, що, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обсяг пред`явленого йому звинувачення, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти наявним процесуальним ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені. При цьому, звертав увагу суду, що судове слідство у справі не закінчено. Наразі мається необхідність у виклику у судове засідання судового експерта для роз`яснення, наданих ним, висновків судово - медичних експертиз.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження йому строку тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши доводи, що викладені в клопотанні прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Так, ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2025 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на два місяці, тобто з 30 жовтня 2025 року ( момент затримання ) до 28 грудня 2025 року включно ( т. 1, а.с. 31 - 32 ).

Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року, окрім іншого, продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 22 лютого 2026 року включно ( т. 1, а.с. 37 ).

За правилами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення ( зменшення ) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі « Клішин проти України » наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний характер, а конкретний характер та доводиться відповідними доказами. Рішенням у справі « Белевицький проти Росії » обмеження розгляду клопотання про обрання, проводження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою лише переліком законодавчих ( стандартних ) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи ЄСПЛ визнав порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

У контексті п. 3 ст. 5 Конвенції ( правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі « Єлоєв проти України » ) після спливу певного проміжку часу ( досудового розслідування, судового розгляду ) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначати у судовому рішенні про наявність іншої підстави ( підстав ) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що спричинило смерть потерпілої, у стані алкогольного сп`яніння, в присутності малолітньої дитини, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до 10 років. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, з урахуванням конкретних обставин вчиненого злочину, на думку суду, останній може переховуватись від суду, що вказує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, обвинувачений, який немає міцних соціальних зв`язків на території Миргородського району Полтавської області, перебуваючи на волі через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилитись від суду, змінивши місце свого проживання.

Відсутність міцних соціальних зв`язків, процесуальна поведінка під час досудового розслідування, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину про життя й здоров`я особи, що спричинило смерть потерпілого, свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також слід зазначити, що до ризиків належить й наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Зважаючи на те, що дане кримінальне провадження стосується обвинувачення у тяжкому насильницькому злочині, який спричинив загибель людини, суд, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 334, 316, 369-372 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят діб, з 13 лютого 2026 року по 13 квітня 2026 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Особою, яка утримується під вартою, строк подачі апеляційної скарги рахується з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Головуючий суддя: