Справа № 686/2750/26
Провадження № 1-кс/686/2210/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції у залі суду міста Хмельницького клопотання слідчої відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карижин Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні № 0000174,

УСТАНОВИЛА:

23.02.2026 слідча відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Віньковецького відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 385 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, просили визначити домашній арешт у певний час доби, врахувавши утримання ОСОБА_5 матері, оскільки двоє інших синів є безвісно зниклими, а один син перебуває в полоні, а отже ОСОБА_5 є єдиним, хто може допомогти матері.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню із наступних підстав.

СУ ГУ НП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2026 року за №0000174 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

17.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, а саме у тому, що « ОСОБА_5 , будучи засудженим Віньковецьким районним судом Хмельницької області від 22.04.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, за невиконання постанов Віньковецького районного суду, а саме по справах № 670/764/23 від 04 грудня 2023 року, яка набрала законної сили 15 грудня 2023 року, № 670/267/24 від 10 квітня 2024 року, яка набрала законної сили 23 квітня 2024 року, № 670/391/24 від 27 травня 2024 року, яка набрала законної сили 07 червня 2024 року №670/858/24 від 18 грудня 2024 року, яка набрала законної сили 31 грудня 2024 року, № 670/46/25 від 25 лютого 2025 року, яка набрала законної сили 08 березня 2025 року, якими його позбавлено права керування транспортними засобами не зробивши після цього відповідних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, достовірно знаючи про те, що його позбавлено права керування транспортними засобами, а також те, що вирок Віньковецького районного суду Хмельницької області стосовно нього набрав законної сили, 24.01.2026 близько 18 год. 00 хв. зупинений працівниками СРПП СПД №1 ВнП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області під час керування транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Відродження, в с-щі Віньківці, Хмельницького району, Хмельницької області порушивши п. 2.9 постанови КМУ за № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», а саме керування транспортним засобом на якому не освітлювався державний номерний знак в темну пору доби, внаслідок чого на останнього складено адміністративний протокол передбачений ч. 1 ст. 121-3 КУпАП».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема, підтверджується: протоколом огляду предмету від 26.01.2026; показаннями свідка ОСОБА_8 від 24.01.2026; показаннями свідка ОСОБА_9 від 24.01.2026; вироком Віньковецьким районним судом Хмельницької області від 22.04.2025; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 17.02.2026; іншими матеріалами римінального провадження в їх сукупності.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише із фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про високу ймовірність причетності ОСОБА_10 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_5 має намір ухилятися від слідства, а лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Також слідчою суддею враховується, що підозрюваний на розгляд клопотання з`явився самостійно за першою вимогою, надавав показання та від органу досудового розслідування не переховувався, а відтак, приходжу до висновку, що зазначений ризик не є доведеним.

Разом з тим, уважаю доведеним існування ризику впливу на свідків, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, неодружений, не працює, раніше судимий.

Ураховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, дані про особу підозрюваного, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваною покладених на ного процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням на неї зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою, а також відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Строк домашнього арешту слід визначити у межах строків досудового розслідування, а саме по 17.04. 2026 року.

Керуючись ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, строком по 17 квітня 2026 року запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- не відлучатись з Віньковецької селищної територіальної громади, Хмельницького району, Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала діє по 17 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя