Справа № 473/802/26
Номер провадження1-кп/473/198/2026
ВИРОК

іменем України

"02" березня 2026 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

потерпіла розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження№0000025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянин України, з базовою вищою освітою, пенсіонер, на утриманні дітей не має, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2026 приблизно о 01:00 год. ОСОБА_4 перебував разом із ОСОБА_5 навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є колишнім подружжям на них поширюються вимоги Закону України № 2229-VIII (в редакції від 31.12.2023) «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Під час спільного перебування за вказаною адресою між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, у ході якого в ОСОБА_4 виник раптовий умисел, направлений на спричинення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та, перебуваючи на відстані приблизно 0,5 м від неї, наніс один удар відкритою долонею правої руки в область обличчя.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця зліва на обличчі та крововиливу в слизову оболонку верхньої губи зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав пред`явлене обвинувачення та не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. На підставі ст.63 Конституції відмовся надавати покази.

Потерпіла ОСОБА_5 на підставі ст.63 Конституції теж відмовилася надавати покази, підтримала обвинувачення приватного характеру.

Про допит свідків, зазначених в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, сторони клопотань не заявляли, на їх допиті не наполягали, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) вони судом не досліджувалися.

На підставі наданих прокурором матеріалів провадження судом було встановлено, що на підставі заяви потерпілої ОСОБА_5 від 15 лютого 2026 року було внесено відомості до ЄРДР з кваліфікацією за ч.1 ст.125 КК України та розпочато дізнання, про що надано протокол прийняття заяви та заява потерпілої ОСОБА_5 до поліції з вимогою притягнути ОСОБА_4 до відповідальності за спричинення їй тілесних ушкоджень від 15 лютого 2026 року.

Характер та тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 встановлено на підставі висновку судово-медичного експерта від 18 лютого 2026 року №42, згідно із яким у потерпілої ОСОБА_5 було виявлені тілесні ушкодження у вигляді у вигляді синця на обличчі зліва, крововиливу у слизовій оболонці верхньої губи зліва, які виникли незадовго до звернення до лікувального закладу від не менше однієї травматичної дії за механізмом удар, тупого предмета особливості контактної поверхні якого в морфології ушкоджень не відобразилися, могли утворитися одномоментно від удару розкритою долонею руки, не виключено в строк, за умов та обставин, на які вказала підекспертна.Ушкодження у потерпілої як в сукупності, так і окремо мають незначні скороминущі наслідки, строком не більше 6-ти днів, і за цим критерієм відповідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.Локалізація та характер тілесних ушкоджень, відсутність інших характерних ушкоджень унеможливлюють їх утворення внаслідок падіння із вертикального положення на тверду площину. В момент отримання тілесних ушкоджень на обличчі потерпіла могла знаходитись в будь-якому положенні відносно особи, що їх наносила, зручному для їх спричинення.

Також у справі є довідка КП «КНП ВБЛ» ВМР від 15 лютого 2026 року, про те, що у ОСОБА_5 було виявлено забій обличчя, набряк верхньої губи.

Оцінюючи згідно ст.ст.89 та 94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведено та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст.67 КК України є вчинення правопорушення щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Щодо даних про особу обвинуваченого, то суд враховує те що ОСОБА_4 визнав вину у вчиненому правопорушенні, не має судимостей, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у нарколога; а також те, що вчинене обвинуваченим правопорушення є проступком проти здоров`я особи, наявність обтяжуючої відповідальність обставини, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень можливе у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу, як про те і просили всі учасники процесу в судових дебатах.

Цивільний позов, судові витрати, речові докази - відсутні. Матеріальну шкоду правопорушенням не спричинено.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до п.2-1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: 2-1) особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1