Справа № 521/19/25
Номер провадження:1-кп/521/928/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 (у режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001575 від 05.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_5 подано угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 19 березня 2025 року.

Згідно з умовами угоди, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки/усунув заподіяну шкоду, надавав допомогу потерпілому після вчинення кримінального правопорушення, надав матеріальну допомогу на проведення медичного огляду та лікування. Сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 286 КК України , враховуючи вимоги ч. 1 ст. 69-1 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Обвинувачений у судовому засіданні просив угоду затвердити.

Потерпіла підтримала угоду, просила затвердити.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши зміст обвинувального акту та поданої угоди про примирення, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для затвердження угоди про примирення з огляду на таке.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

За змістомст. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 5.ст. 469 КПК Україниукладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 7ст. 474 КПК Українисуд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цьогоКодексута/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Вказане правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, що свідчить про можливість укладення угоди про примирення у кримінальних провадженнях такої категорії.

Так, як убачається зі змісту угоди про примирення в її редакції від 19 березня 2026 року, яку потерпілий, обвинувачений та захисник обвинуваченого у судовому засіданні просили затвердити, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді одного року обмеження волі без призначення додаткового покарання. Узгодили, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Водночас, як убачається з вимог ч. 1 ст. 286 КК України, особі, якій інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, може бути призначено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Натомість, як убачається зі змісту угоди про примирення, сторонами угоди узгоджено покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді обмеження волі, водночас, узгоджено непризначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення керувати транспортними засобами, обов`язковість призначення якого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 286 КК України, в імперативному порядку зазначена в даній нормі кримінального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 69 КК України додаткове покарання може судом не призначатися за наявності підстав, вказаних у ч. 1 ст. 69 КК України та за наявності умов, вказаних у ч. 2 ст. 69 КК України, натомість зміст угоди не містить посилань на наявність підстав для застосування до обвинуваченого положень ч. 2 ст. 69 КК України.

Відтак, сторонами в угоді узгоджено покарання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 286 КК України, а, за правилами п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Що стосується посилань в угоді про примирення на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, то суд звертає увагу, що зміст угоди взагалі не містить відомостей, як саме зазначені в угоді пом`якшувальні обставини істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ..

За таких обставин, суд відмовляє у затвердженні поданої угоди про примирення внаслідок її невідповідності вимогам Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, а також інтересам суспільства.

Керуючись статтями 372, 474 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про примирення, укладеної 19 березня 2026 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0001575 від 05.11.2024, відмовити.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження №0001575 від 05.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1