Справа №705/2835/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з скаргою на бездіяльність слідчого.

Зазначає, що 02.09.2024 до ЄРДР було зареєстроване кримінальне провадження №0000692 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбачену ч. 1 ст. 182 КК України. Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не проводиться, а процесуальними прокурорами злочинна бездіяльність поліції покривається, так як жодних дієвих заходів направлених на встановлення об`єктивної істини по справі та притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності ні поліцією ні прокуратурою не вживається.

Просить суд визнати бездіяльність СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області щодо затягування досудового розслідування кримінального провадження №0000692 за ч. 1 ст. 182 КК України.

В судове засідання скаржник не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Дізнавач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутність, а також надав для огляду матеріали кримінального провадження №0000692 за ч. 1 ст. 182 КК України.

Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0000692, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграф №1, ст.ст. 303 308.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК, з урахуванням відповідних положень глави 26 КПК України.

З досліджених матеріалів вбачається, що в провадженні СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692 від 02.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що до Уманського РУП надійшла заява ОСОБА_3 від 01.09.2024 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення невстановленими особами.

02.09.2024 року відомості по даному факту були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України та розпочато кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В силу ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений: починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Невиконання дізнавачем законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність та є підставою для відсторонення дізнавача від проведення дізнання.

З матеріалів поданої скарги неможливо встановити, яку саме бездіяльність допустив дізнавач та які дії ним не були проведені, а також скаржником не обґрунтовано в чому полягає бездіяльність органу досудового розслідування.

Слідчий суддя зауважує, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.(ч. 4 ст. 40-1 КПК України).

Отже, слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення чи яку саме слідчу дію має вчинити слідчий чи дізнавач у кожному конкретному випадку, оскільки зворотне було б втручанням в сферу повноважень цих осіб, та порушувало б їх процесуальну незалежність і самостійність.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.02.2023 по справі № 405/680/22, по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч. 3 ст. 22 КПК України).

Одночасно слідчий суддя зауважує, що процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні здійснює прокурор, відповідно до ст. 36 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Зазначеною вище нормою КПК України (ст. 307 КПК України) не перебачено визнання бездіяльності слідчого.

Нормою ч. 3 ст. 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

Матеріали кримінального провадження №0000692 від 02.09.2024 за ч. 1 ст. 182 КК України, після набрання ухвалою законної сили, повернути до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1