Справа № 740/994/26
Провадження № 1-кп/740/255/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №00000064 від 02.02.2026, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, інвалід ІІ групи, не одружений, дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 в грудні 2025 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на вул. Редькінська в м. Ніжин Чернігівської області, знайшов 15 пострілів 23х152 мм з осколково-фугасно-запалювальними снарядами (ОФЗ), корпус гранати РГН-5 та запал до неї УДЗ, тим самим придбавши вказані боєприпаси і обернувши їх у своє володіння.

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, переніс зазначені боєприпаси до будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу до їх вилучення працівниками поліції.

Так, 18.02.2026 під час проведення працівниками Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні житлової кімнати будинку, виявлено та вилучено: 15 пострілів 23х152 мм. з осколково-фугасно-запалювальними снарядами (ОФЗ), котрі є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до категорії боєприпасів, корпус гранати РГН-5 та запал до неї УДЗ, котрі у конструктивному поєднанні являються наступальною осколковою ручною гранатою РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, та надав показання що взимку знайшов на смітнику неподалік свого будинку у пакеті великі набої і гранату з вкрученим запалом. Вирішив їх звідти забрати, щоб не знайшли діти, і приніс до свого будинку, де зберігав під ліжком. Хотів запал з гранати викрутити та викинути окремо корпус гранати і запал у вигрібну яму туалету на подвір`ї свого домогосподарства, а набої розібрати і висипати з них порох та здати на брухт кольорових металів, однак не встиг цього зробити, адже поліцейські вилучили зазначені предмети. У скоєному каявся.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікацію його дій, фактичні обставини кримінального правопорушення в межах обвинувачення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведено і вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Обвинувачений є дорослим чоловіком 55 років, раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, має інвалідність ІІ групи, не працює, не одружений, дітей не має, проживає одиноко, скарг до виконавчого комітету Ніжинської міської ради на нього не надходило, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Ураховуючи особу винного та зазначені конкретні обставини справи, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст.263 КК України.

Щодо ОСОБА_4 суд вбачає підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку мінімальної тривалості в порядку, передбаченому ст. 75 КК України. При цьому суд враховує відсутність у ОСОБА_4 непогашених судимостей і його відношення до скоєного.

Саме таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 10251,10 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Майновий стан обвинуваченого, якому призначено пенсію по інвалідності ІІ групи безстроково, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , і проживає одиноко, не дозволяє йому сплатити суму процесуальних витрат одним платежем, а тому згідно з ч. 1 ст. 119 КПК України суд доходить висновку про можливість надання ОСОБА_4 розстрочки сплати процесуальних витрат строком на 10 місяців з обов`язком сплати ним коштів в розмірі 1025 (одна тисяча двадцять п`ять) гривень 11 копійок щомісячно.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, інші заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт майна, не застосовувалися. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 10251 (десять тисяч двісті п`ятдесят одну) гривню 10 копійок витрат на залучення експерта, розстрочивши їх сплату на 10 (десять) місяців, зобов`язавши сплачувати по 1025 (одна тисяча двадцять п`ять) гривень 11 копійок щомісячно, починаючи з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази: корпус гранати РГН у спецпакеті 2998768, запал УДЗ у спецпакеті 2998769, п`ятнадцять пострілів 23х152 мм у спецпакеті 3152349, таблицю зі слідом пальця руки і дактилокарту заповнену на ім`я ОСОБА_4 , що знаді по квитанції від 25.02.2026 до камери зберігання речових доказів Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1