Справа № 201/2824/26
Провадження № 1-кс/201/762/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого 2 відділення 2 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 17.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 19.02.2014 представниками російської федерації розпочато збройне вторгнення збройних сил російської федерації, яке керівники російської федерації назвали переміщенням військових підрозділів у межах звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту російської федерації та іншими підрозділами збройних сил російської федерації здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території АРК і м. Севастополя. 18.03.2014 російська федерація оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно з цим протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та збройних сил російської федерації представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російській федерації, взяли під контроль будівлі, у яких були розташовані органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «донецька народна республіка», а 27.04.2014 в м. Луганську терористичну організацію «луганська народна республіка», у складі яких утворені незаконні збройні формування, які досі функціонують.

З метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, 21.02.2022 російською федерацією визнано так звану «донецьку народну республіку» та «луганську народну республіку» незалежними державами, а 22.02.2022 президент російської федерації направив до Ради Федерації російської федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке цього ж дня розглянуто та задоволено.

Надалі, 24.02.2022, президент російської федерації оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього близько четвертої години ранку того ж дня збройні сили російської федерації, інші збройні формування російської федерації та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань російської федерації здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації (далі РФ) проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025, із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області опинилась під контролем збройних сил російської федерації, інших збройних формувань російської федерації та підконтрольних їм угрупованнях іррегулярних незаконних збройних формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Луганської області.

Згідно зі статтею 42 IV-ї Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї Положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під армією супротивника.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією зокрема визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 визначено «Перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Відповідно до вказаного переліку вся територія Новопсковоської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області з 03.03.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

На окупованій території Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору російської федерації, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема «наказом голови так званої луганської народної республіки» від 03.03.2022 № УГ-125/22», створено «адміністрацію Новопсковського району луганської народної республіки», а також призначено «виконувача обов`язків голови адміністрації».

У розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території с. Айдар (ран. с. Новопсков) Старобільського району Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію російської федерації, тобто сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Федеральним конституційним законом російської федерації від 04.10.2022 № 6-ФКЗ «про прийняття до російської федерації луганської народної республіки і утворення в складі російської федерації нового суб`єкта луганську народну республіку» (мовою оригіналу російською «О принятии в Российскую Федерацию Луганской Народной Республики и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта Луганской Народной Республики») так звану «луганську народну республіку» прийнято в склад російської федерації і утворено в складі російської федерації нового суб`єкта «луганської народної республіки».

Згідно зі статтею 4 вказаного закону «законодавчі та інші нормативні правові акти російської федерації діють на території луганської народної республіки з дня прийняття в російську федерацію луганську народну республіку і утворення в складі російської федерації нового суб`єкта, якщо інше не передбачено цим федеральним конституційним законом»

Відповідно до ст. 6 так званої «конституції луганської народної республіки» прийнятою 30.12.2022: «державна влада в луганській народній республіці здійснюється на основі розподілу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади самостійні. Система органів державної влади луганської народної республіки, інших державних органів луганської народної республіки встановлюється луганською народною республікою самостійно відповідно до основ конституційного ладу російської федерації, федеральним законом, визначальним загальні принципи організації публічної влади у суб`єктах російської федерації, іншими федеральними законами».

У відповідності до закону «луганської народної республіки Про систему виконавчих органів державної влади луганської народної республіки» (мовою оригіналу російською - «О системе исполнительных органов государственной власти Луганской Народной Республики») визначено систему виконавчих органів державної влади «луганської народної республіки», а також основні повноваження державної влади «луганської народної республіки».

Згідно зі статтею 8 вказаного закону «виконавчий орган державної влади луганської народної республіки користується правами юридичної особи, має печатку з зображенням державного герба луганської народної республіки і своїм найменуванням, а також відповідні бюджетні та інші рахунки, відкриті в встановленому законодавством порядку.

Права юридичної особи можуть бути також надані державним органам, які входять в структуру виконавчого органу державної влади луганської народної республіки».

Так, відповідно до ст. 9 цього закону «до системи виконавчих органів державної влади луганської народної республіки відносяться міністерства луганської народної республіки».

10.01.2023 на тимчасово окупованій території Луганської області державою-агресором російською федерацією, в особі «міністерства внутрішніх справ російської федерації» організовано та розпочато діяльність незаконного центрального органу виконавчої влади, а саме: «міністерства внутрішніх справ по луганській народній республіці» (далі мовою оригіналу російською «Министерство внутренних дел по Луганской Народной Республике, ОГРН:509, юридический адрес: 291001, Луганская Народная республика, г. Луганск, ул. Луначарского, д. 38).

В подальшому, на тимчасово окупованій території Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки» а саме в особі «міністерством внутрішніх справ по луганській народній республіці», підконтрольним державі-агресору російській федерації, 09.03.2023 створено незаконний правоохоронний орган «відділ міністерства внутрішніх справ російської федерації Новопсковський» (далі мовою оригіналу російською «отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации Новопсковский», ОГРН:093).

Незаконно створений правоохоронний орган «відділ міністерства внутрішніх справ російської федерації Новопсковський» знаходиться за адресою: Луганська область, с. Айдар, вул. Пролетарська, 20.

Функціонування так званого «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Новопсковський» регламентовано нормативно-правовими актами держави-агресора російської федерації та псевдоутворенням «луганської народної республіки», що підпорядковується державі-агресору російській федерації, а саме: «конституцією луганської народної республіки» (прийнята «народною радою луганської народної республіки» від 30.12.2022), «положенням про міністерство внутрішніх справ російської федерації», законом російської федерації - «про поліцію», які визначають правові та організаційні засади діяльності поліції, встановлює права та обов`язки співробітників поліції, гарантії правового та соціального захисту.

Статтею 2 закону російської федерації «про поліцію» визначено основні напрями діяльності поліції, зокрема: забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 4 закону російської федерації «про поліцію»: «поліція являється складовою частиною єдиної централізованої системи федерального органу виконавчої влади в сфері внутрішніх справ. В склад поліції можуть входити підрозділи, організації і служби, створені для виконання покладених на поліцію обов`язків.

Положенням «про державну інспекцію безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації зі змінами від 11 лютого 2023 року» затвердженого «указом президента російської федерації № 711 від 15 червня 1998 року» визначено, що «державна інспекція безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації входить до системи міністерства внутрішніх справ російської федерації».

Також, п. 5 вказаного положення визначено систему «державної інспекції безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації», серед яких зазначено «підрозділ державної інспекції безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації управління, відділів, відділень міністерства внутрішніх справ російської федерації по районах, містах та інших муніципальним утворенням».

Встановлено, що після створення 09.03.2023 на тимчасово окупованій території Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконного правоохоронного органу «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Новопсковський» (мовою оригіналу російською «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации Новопсковский»), невстановленими особами, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, у структурі зазначеного правоохоронного органу створено так зване «відділення державної інспекції безпеки дорожнього руху відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Старобільський» (мовою оригіналу російською «Отделение Государственной инспекции безопасности дорожного движения Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации Новопсковский»), який здійснює повноваження у сфері безпеки дорожнього руху на тимчасово окупованій території Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області.

У цей час, громадянин України ОСОБА_5 , більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Айдар, Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої збройної російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 4 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади «інспектора» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, а саме у «відділенні державної інспекції безпеки дорожнього руху відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Новопсковський» (мовою оригіналу російською «Отделение Государственной инспекции безопасности дорожного движения Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации Новопсковский») та реалізуючи вказаний умисел, вступив в злочинну змову з представниками «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Новопсковський», які підконтрольні державі-агресору російській федерації, погоджуючись на їх пропозицію, умисно, добровільно, діючи в порушення вимог Конституції та законів України, зайняв посаду так званого «інспектора відділення державної інспекції безпеки дорожнього руху відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Новопсковський» (мовою оригіналу російською « Инспектора Отделение Государственной инспекции безопасности дорожного движения Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации Новопсковский») та приступив до виконання обов`язків передбачених цією посадою та виконання функцій вказаного незаконного правоохоронного органу.

На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 17.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

07.01.2026 слідчим за погодженням із прокурором, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на вебсайті Офісу Генерального прокурора від 07.01.2026 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 5 (8197) від 07.01.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 07.01.2026 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» № 5 (8197) від 07.01.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора від 07.01.2026 опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10 годину 00 хвилин 11.01.2026, 12.01.2026 та 13.01.2026 за зазначеною в повістці адресою органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000020 від 17.02.2025, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в статусі підозрюваного тощо.

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №429319258 від 30.05.2025 у власності ОСОБА_5 перебуває: житловий будинок, загальною площею (кв.м): 61,5, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 233, розмір частки 1/1.

Також доведено, що відповідно до відомостей, наданих АТ «Державний ощадний банк» у листі №46/12-11/85962/2025/ВБ від 01.07.2025 ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України» та має відкриті рахунки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000020 від 17.02.2025 із забороною розпорядження та відчуження на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок, загальною площею (кв.м): 61,5, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 233, розмір частки 1/1.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000020 від 17.02.2025 із забороною користування та розпорядження на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: банківські рахунки та грошові кошти, що на них знаходяться та належать ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , які відкриті в АТ «Державний ощадний банк України», а саме: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1