Провадження № 11-п/811/18/26 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

19 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові подання голови Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року ОСОБА_5 щодо вирішення питання про внесення подання до Верховного Суду для визначення територіальної підсудності кримінального провадження №0000053 від 24 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

16 лютого 2026 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло подання голови Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року ОСОБА_5 щодо вирішення питання про внесення подання до Верховного Суду для визначення територіальної підсудності кримінального провадження №0000053 від 24 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України.

Подання мотивоване тим, що вказане кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місцем завершення більш тяжкого кримінального правопорушення є с. Бакіївці Тернопільського району Тернопільської області, що відноситься до підсудності Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні подання, оскільки місце вчинення найбільш тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, невідоме; у с. Бакіївці Тернопільського району Тернопільської області вчинена одна з господарських операцій, проте таку не можна вважати закінченням указаного злочину. Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000053 здійснювали слідчі Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області, справа ним скерована до Личаківського районного суду м. Львова.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просив визначити підсудність кримінального провадження №0000053 з урахуванням вимог ч. 1 ст. 32 КПК України. Зазначив, що 19 лютого 2025 року є датою, коли ОСОБА_6 востаннє керував ввіреним йому вантажним автомобілем. Тому останнє місце заправки транспортного засобу не може бути категорично визначене, як місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Також просив врахувати, що орган досудового розслідування, основні свідки та сторона захисту знаходяться в Личаківському районі м. Львова. Місцем здійснення господарської діяльності (знаходження центрального офісу) потерпілого ТзОВ «РІО ШАМПІНЬЙОН» є вул. Молочна, 15 у м. Львові, що також знаходиться в Личаківському районі м. Львова.

Заслухавши позицію учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що подання до задоволення не підлягає.

Частиною 1 ст. 34 КПК України встановлено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя.

Згідно з ч. 2 указаної статті, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання.

Колегією суддів під час розгляду цього подання встановлено таке.

До Личаківського районного суду м. Львова з Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000053 від 24 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2025 року призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

10 лютого 2026 року ухвалою Личаківського районного суду м. Львова вирішено обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні направити з поданням Личаківського районного суду м. Львова до Львівського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності, оскільки місцем вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є с. Бакіївці Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, з яких більш тяжким є злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України.

Інкриміновані ОСОБА_6 діяння за ч. 5 ст. 191 КК України, за версією сторони обвинувачення, полягали у розтраті чужого майна, вчиненій в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Розтрата передбачає незаконне і безоплатне обернення винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні, на користь третіх осіб. В результатів розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.

Момент закінчення розтрати збігається з моментом передачі чужого майна третім особам.

Як слідує з відомостей, наданих прокурором, остання заправка вантажного автомобіля марки «MAN TGM15/250», д.н.з. НОМЕР_1 , ввіреного ОСОБА_6 , з використанням паливної картки заправок «WOG» №243324 мала місце 19 лютого 2025 року в с. Бакіївці Тернопільського району Тернопільської області.

Втім, на переконання колегії суддів, заправку ввіреного ОСОБА_6 транспортного засобу не можна вважати моментом закінчення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки з даних про цю заправку неможливо встановити де, коли і яким чином обвинувачений здійснював інкриміновані йому дії у виді розтрати чужого майна, а саме: заправку невстановлених досудовим розслідуванням автомобілів.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

З матеріалів кримінального провадження №0000053 вбачається, що досудове розслідування цього провадження, за процесуального керівництва Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області, здійснювали слідчі Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області.

Тому, зважаючи на неможливість об`єктивно встановити момент закінчення більш тяжкого кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , кримінальне провадження №0000053 має розглядати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

З огляду на викладене та положення ст. 34 КПК України, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення подання голови Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року ОСОБА_5 щодо вирішення питання про внесення подання до Верховного Суду для визначення територіальної підсудності кримінального провадження №0000053 від 24 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України.

До того ж, слід мати на увазі, що відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

у задоволенні подання голови Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року ОСОБА_5 щодо вирішення питання про внесення подання до Верховного Суду для визначення територіальної підсудності кримінального провадження №0000053 від 24 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000053 від 24 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, - повернути до Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3