Справа № 347/2279/23
Провадження № 1-кп/347/282/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026 року Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів матеріали обвинувального акту в межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 по ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 ч.4 ст.246 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Косівського районного суду знаходиться обвинувальний акт з додатками в межах кримінального провадження №0000455 від 01.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 по ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 ч.4 ст.246 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.246 КК України, в межах якого судом здійснюється підготовче судове провадження.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ОСОБА_9 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на те, що у обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілих осіб у цьому кримінальному провадженні. Разом з тим, прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Косівської міської ради, Національного природного парку «Гуцульщина» та в обвинувальному акті зазначено суму завданої шкоди 2676559,60 грн. Отже, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Обвинувачені підтримали заявлене клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор вважає, що обвинувальний акта цілком відповідає вимогам ст.291 КПК України, а клопотання про повернення обвинувального акта безпідставне, зважаючи на те, що заподіяні кримінальними правопорушеннями збитки не заподіяні безпосередньо юридичним особам, зазначеним як цивільні позивачі у цивільному позові, заявленому прокурором у цьому кримінальному провадженні, а заподіяні природному навколишньому середовищу, тому ці збитки підлягають відшкодуванню державі в особах зазначених цивільних позивачів. Тому просить прийняти до розгляду в межах цього кримінального провадження заявлений цивільний позов. Вважає, що підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає, тому просить призначити кримінальне провадження до розгляду по суті та здійснювати його розгляд суддею одноособово у відкритому судовому засіданні за участі сторони обвинувачення та сторони захисту.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

В п.3 ч.3 ст.314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акту підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акту вимогам КПК.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний процесуальним прокурором і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченими, вказано суму заподіяних державі збитків, розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

За змістом ст.55 КПК України: потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

На цій стадії кримінального провадження суд позбавлений можливості надавати оцінку доказам щодо залучення до участі у кримінальному провадженні потерпілих чи заподіяння збитків певним фізичним/юридичним особам. А дане кримінальне провадження не відноситься до категорії кримінальних проваджень приватного обвинувачення.

Разом з тим, прокурор обгрунтовує відсутність відомостей у обвинувальному акті щодо потерпілих їх відсутністю, про що чітко зазначено у самому обвинувальному акті.

Заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави пред`явлений до обвинувачених на суму завданих довкіллю збитків внаслідок вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень на суму 2676559,60 грн.

За змістом ст.61 КПК України: цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Отже, зазначені у поданому прокурором цивільному позові юридичні особи - Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Косівська міська рада, Національний природний парк «Гуцульщина» - мають статус цивільних позивачів.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в клопотанні сторони захисту не наведено такої невідповідності обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення прокурору обвинувального акта в межах кримінального провадження №0000455 від 01.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 по ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 ч.4 ст.246 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.246 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1