Справа №592/1584/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/212/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши в залі суду в м. Сумах матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2026 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

З 28 січня 2026 року слідчим відділом здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000252, відкритого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 , що заподіяло потерпілому ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, та завідомого залишення без допомоги потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2026 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 березня 2026 року включно з визначенням застави у розмірі 266 240 грн. Рішення суду мотивоване тим, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, один з яких відноситься до категорії тяжких необережних злочинів, крім цього існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2026 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 60 діб, без визначення застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження зібрано достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, про відповідну поведінку підозрюваного та ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважав, що запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, в ході розслідування не встановлено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000252 від 28 січня 2026 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Місцезнаходження ОСОБА_7 було встановлено 29 січня 2026 року о 09 год 50 хв, фактично його затримано у порядку ст. 208 КПК України 29 січня 2026 року о 09 год 50 хв.

30 січня 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Звертаючись до слідчого судді в рамках даного кримінального провадження з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий вмотивовував його обґрунтованістю пред`явленої останньому підозри та наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не можуть бути забезпечені іншими більш м`якими запобіжними заходами.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів вбачає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Враховуючи, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у причетності ОСОБА_7 до інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

Також слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано визнав актуальними ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи можливість покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років (тяжкий злочин), може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: «незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні» існує виходячи з того, що ОСОБА_7 добре знайомий зі свідком ОСОБА_10 .

В той же час доводи прокурора, що ОСОБА_7 отримав копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, в яких містяться протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де зазначено анкетні та контактні дані цих осіб, слідчий суддя суду першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки до завершення досудового розслідування сторона обвинувачення не зобов`язана ознайомлювати сторону захисту з усіма матеріалами досудового розслідування, особливо, коли це може зашкодити досудовому розслідуванню.

Крім цього, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: «вчинити інше кримінальне правопорушення» не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання, оскільки ОСОБА_7 інкриміновано вчинення тяжкого необережного злочину, а також умисного кримінального проступку, вчинення якого стало можливе тільки після необережних дій підозрюваного. ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а до адміністративної відповідальності притягувався тільки одного разу за керування без полісу обов`язкового страхування.

З вказаними висновками погоджується і колегія суддів.

Водночас, вирішуючи питання щодо доцільності скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, колегія суддів враховує, що на момент апеляційного розгляду підозрюваним ОСОБА_7 внесено заставу у розмірі 266 240 грн, встановленому ухвалою слідчого судді суду першої інстанції.

Перебуваючи на волі після внесення застави, підозрюваний ОСОБА_7 з`явився в судове засідання апеляційного суду, чим підтвердив свою готовність виконувати процесуальні обов`язки та спростував побоювання сторони обвинувачення щодо неминучості його втечі. Прокурором не надано жодних доказів того, що ОСОБА_7 , перебуваючи під заставою, здійснював незаконний вплив на свідків або вчиняв нові правопорушення. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір застави у 80 прожиткових мінімумів (266 240 грн) є достатньо суттєвим стримуючим засобом. Відповідно до практики ЄСПЛ, розмір застави повинен бути таким, щоб перспектива її втрати відбивала у особи бажання перешкоджати правосуддю. Враховуючи, що підозрюваний є особою пенсійного віку та раніше не судимий, такий розмір застави є пропорційним та достатнім.

Твердження прокурора про необхідність безальтернативного тримання під вартою не містять нових обґрунтованих даних, які б переважили фактичну належну поведінку підозрюваного після внесення застави.

Істотних порушень вимог КПК України колегією суддів не виявлено. Рішення слідчого судді є законним та вмотивованим.

Керуючись ч. 2 ст. 376, статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2026 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 березня 2026 року включно з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4