Справа № 276/1731/25
Провадження по справі 1-кс/276/98/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Хорошів заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №276/1731/25 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 152 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 перебуває кримінальна справа №276/1731/25 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 152 Кримінального кодексу України.

11.03.2026 під час судового розгляду на стадії судових дебатів обвинуваченим ОСОБА_5 усно заявлено відвід головуючому у справі судді ОСОБА_6 .

Згідно технічного запису судового засідання від 11.03.2026 в обгрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_5 зазначив, що суддя ОСОБА_6 є упередженим, підтримує сторону обвинувачення та сприяє прокурору у незаконному, на його думку, обвинуваченню, не враховував доводи і клопотання обвинуваченого під час всього судового розгляду, чим порушив вомиги ст.ст. 3,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою заяву про відвід підтримав, додатково зазначив, що слідчим і прокурором не було проведено об`єктивного і повного розслідування, що не враховано суддею ОСОБА_6 , зокрема, ним не перевірено показання обвинуваченого, у тому числі про вимагання з нього грошей потерпілою та висловлення йому погроз. Обвинувачений вважає, що суддею в обгрунтування рішень про продовження строку тримання під вартою покладено ризики, які існували під час досудового розслідування, а його клопотання про зміну запобіжного заходи на домашній арешт залишені без задоволення, що викликає у обвинуваченого вотум недовіри до судді, в зв`язку з чим він має бути відведений від розгляду справи.

Захисник обвинуваченого зазначив, що згідно пояснень ОСОБА_5 у нього виникли сумніви в об`єктивності головуючого судді, у тому числі у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, захисник покладався на розсуд суду у прийнятті рішення щодо поданої заяви про відвід судді у відповідності до норм чинного законодавства.

Суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд заяви про відвід без його участі, просить у задоволенні заяви відмовити за необгрунтованістю.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви про відвід судді заперечив, зазначив, що фактично обвинувачений ОСОБА_5 не згодний з процесуальними рішеннями судді щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмови у задоволенні заяви про відвід прокурора.

Потерпіла ОСОБА_7 повідомлялася про день та час розгляду заяви про відвід судді, в судове засідання не прибула, заяв про відкладення розгляду не подавала.

Розглянувши заяву, суд вважає, що заява про відвід судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінальному провадженні передбачені ст. 75, 76 КПК України. Перелік таких обставин є вичерпним.

Так, ч.1 ст.75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заявляючи відвід з підстав передбачених пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, заявник має обґрунтувати обставини, які можуть свідчити про упередженість судді.

Згідно частини 5 статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Проте, зазначені обвинуваченим ОСОБА_5 обставини не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді, що унеможливлювало б участь цього судді при розгляді кримінального провадження.

Судом встановлено, що при розгляді справи суддею Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 надавалася оцінка як клопотанням сторони обвинувачення так і сторони захисту з прийняттям відповідних процесуальних рішень, а також надавалась можливість їх оскарження в установленому законом порядку.

Неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі і передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Однак у цьому контексті слід враховувати, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, в даному випадку щодо задоволення клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою та відмови у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід прокурора чи про зміну запобіжного заходу, не може автоматично зумовлювати констатацію його упередженості у цій справі.

Заявником не надано вагомих та беззаперечних доказів і аргументів, які б підтверджували наявність підстав щодо особистої зацікавленості судді ОСОБА_6 в незаконному та необгрунтованому сприянні стороні обвинувачення, а такі доводи заявника, які викладені ним у заяві про відвід є лише його особистими міркуваннями.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

При цьому, не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Вищевказані обставини відповідно до вимог КПК України не є достатніми підставами для відводу судді.

Сумнів у заінтересованості та упередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Таким чином, реалізація суддею своїх процесуальних повноважень щодо розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу чи його зміну, а також обґрунтування ризиків при застосуванні запобіжних заходів не є свідченням його упередженості чи особистої заінтересованості в результатах розгляду справи у розумінні п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Щодо тверджень обвинуваченого про можливу неповноту судового розгляду, зокрема, не перевірку його показів, то суд звертає увагу, що неповнота судового розгляду, так само як і істотне порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України встановлюється виключно судом апеляційної інстанції, а не суддею, який розглядає заяву про відвід, а тим паче не сторонами кримінального провадження, відтак такі доводи захисту не є безумовною підставою для відводу судді через його упередженість.

При цьому заявником не наведено, а судом не встановлено, що суддею Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 під час проведення судового розгляду чи прийнятті процесуальних рішень до завершення судового розгляду та оцінки всіх наданих доказів констатовано беззаперечну винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що б могло свідчити про певну упередженість судді.

Отже, проголошені в обґрунтування заяви доводи обвинуваченого ОСОБА_5 є власною суб`єктивною негативною оцінкою заявника процесуальних дій судді, які не повинні бути предметом аналізу при вирішенні заяви про відвід, адже незгода з судовим рішенням та процесуальними діями має свій законодавчо закріплений механізм реагування оскарження судового рішення. Тобто, розглядаючи заяву про відвід, суддя, визначений у порядку ч. 1 ст. 81 КПК України, не вправі надавати оцінку процесуальним рішенням та діям судді, якому заявлено відвід, що були вчинені ним у межах провадження у справі, адже він не є органом чи особою, уповноваженою встановлювати наявність процесуальних порушень при головуванні у справі й організації і веденні судового процесу. Інших вагомих підстав для відводу судді заявник не навів та не долучив належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

З огляду на вказане, наведених заявником міркувань не достатньо для суду, щоб дійти висновку про наявність підстав для відводу судді, передбачених ст. 75 та ст.76 КПК України, а тому заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35,75,76, 80,81,82 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №276/1731/25 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 152 Кримінального кодексу України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 18 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1