ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/10/26 Справа № 215/2641/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002228 за апеляційною скаргою зі змінами керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 12.06.2014 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 12.07.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 28 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В зміненій апеляційній скарзі керівник Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 09.08.2024 року набув чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 12.10.2017 ОСОБА_8 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість якого становила 827,05 грн.

З огляду на те, що вартість викраденого ОСОБА_8 майна була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ настає кримінальна відповідальність, а саме 1600 грн, а тому, дії ОСОБА_8 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки та покладанням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, 12.10.2017 року, приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 зустрілись на зупинці громадського транспорту «44 квартал» в Покровському районі м. Кривого Рогу, де у останніх виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вирішили проїхати до кафе «Веселка» за адресою вул. О. Соломяного буд.№5 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, із приміщення якого планували скоїти крадіжку, оскільки ОСОБА_8 раніше працював у вказаному кафе «Веселка» та знав розташування приміщень цього кафе.

Після чого, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись в тому, що їх дії носять таємний характер, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника кафе «Веселка» ОСОБА_11 , відсутністю інших свідків та очевидців, перелізли через паркан, що огороджує територію кафе «Веселка» розташованого по вул. О. Соломяного буд. №5 в Тернівському районі м. Кривий Ріг, таким чином, потрапили на територію вищевказаного кафе.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підійшли до будівлі кафе, де ОСОБА_8 застосовуючи металеву «фомку», яку заздалегідь взяв із собою, видавив раму металопластикового вікна приміщення кафе «Веселка», таким чином забезпечивши собі та ОСОБА_10 доступ до вказаного приміщення. Потім, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 проникли до приміщення кафе, де в підсобному приміщенні побачили електричну болгарку марки «ДВТ» WS-125L, вартістю 827,05 грн, та перенесли вказану болгарку до металопластикового вікна, тобто підготували її до викрадення, таким чином виконавши всі необхідні дії направлені на таємне заволодіння чужим майном.

Однак, свій злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна, ОСОБА_8 та. ОСОБА_10 не довели до кінця з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки, 13.10.2017 року, приблизно о 00.15 годин, були затримані, працівниками «Охорона-Нова», коли намагалися зникнути з місця вчинення злочину, а саме, з приміщення кафе «Веселка» по вул. О. Соломяного буд.№5 в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала змінену апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» з 01.05.2017 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1684 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України і Закону № 3886-IX на момент вчинення ОСОБА_8 12.10.2017 року крадіжки чужого майна на суму 827,05 грн розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1684 грн (842?2=1684).

Отже, вчинене ОСОБА_8 12.10.2017 року викрадення чужого майна на суму, меншу за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, є дрібним викраденням шляхом крадіжки, яке не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За приписами ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Ґрунтуючись на положенні ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження немає згоди ОСОБА_8 на закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тому відповідно до ч. 2 ст. 405 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України з огляду на приписи п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю судом, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а вирок суду скасуванню.

Згідно із п. 2 ст. 9-2 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність оперативно-розшукова справа повинна бути закрита у разі набрання законної сили вироком або ухвалою суду.

Враховуючи те, що ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, колегія суддів вважає за необхідне скасувати розшук ОСОБА_8 , оголошеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу зі змінами керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року задовольнити.

Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Розшук ОСОБА_8 , оголошеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, - скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4