Справа № 366/878/25
Провадження № 1-кс/366/618/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іванків матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

1 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, відповідно до якого просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 2 квітня 2025 року по справі №366/878/25 в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 27.03.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на автомобіль КАМАЗ 551111 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказане клопотання мотивовано тим, що 27 березня 2025 року до чергової частини ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення, про те, що в цей же день, близько 8:30 год. на автодорозі Київ-Овруч 77 км+100м в селі Іванків, Вишгородського району, Київської області, водій ОСОБА_4 , керував автомобілем КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по другорядній дорозі зі сторони н.п. Коленці в бік смт.Іванків та виїжджаючи на головну дорогу допустив зіткнення з автомобілем Tesla Model S отримав тілесні ушкодження.

27.03.2025 відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

02 квітня 2025 року Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області , погоджене прокурором Вишгородської окружної прокуратури, про арешт майна у

кримінальному провадженні №0000123, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, Вирішив Клопотання задовольнити. Накласти арешт на транспортні засоби автомобіль КАМАЗ 55111 реєстраційний номер НОМЕР_1 користувачем якого є ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Автомобіль КАМАЗ 55111 реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити для зберігання за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Шпилі, вул. Київський Шлях 3, до проведення всіх необхідних слідчих дій.

23.06.2025 року ДНЕКЦ МВС України провело судову експертизу № СЕ-19- 24/31490/ІТ.

Відповідно до Висновку експерта на момент дорожньо-транспортної пригоди швилкість автомобіля Тесла склала 107 км/год. В період часу -5,0…-4,5 с до моменту первинного контакту (зіткнення) швидкість автомобіля марки Тесла (номерний знак НОМЕР_2 ) збільшувалась від значення 159 км/год до 161 км/год.

30.09.2025 року ЧЧ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області на запит адвоката ОСОБА_5 відповіло, що на даний час з автомобілем КАМАЗ 55111 реєстраційний номер НОМЕР_1 проведені всі необхідні дослідження та експертизи.

Проведення інших досліджень з вказаним автомобілем КАМАЗ 55111 реєстраційний номер НОМЕР_1 органом досудового розслідування не планується.

Захист вважає, що відпали підстави для арешту майна, а саме автомобілем КАМАЗ 55111 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. Стаття 170. КПК України

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

/Частина перша статті 170 із змінами, внесеними згідно із Законом № 772-VIII від

10.11.2015/

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

7. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

8. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

9. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

12. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах

проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Як вбачається із ст. Стаття 96-1. КК України Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першоюстатті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

02 квітня 2025 року Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області , погоджене прокурором Вишгородської окружної прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, вирішив клопотання задовольнити та накласти арешт на транспортні засоби автомобіль КАМАЗ 55111 реєстраційний номер НОМЕР_1 користувачем якого є ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Автомобіль КАМАЗ 55111 реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити для зберігання за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Шпилі, вул. Київський Шлях 3, до проведення всіх необхідних слідчих дій.

23.06.2025 року ДНЕКЦ МВС України провело судову експертизу № СЕ-19-24/31490/ІТ.

Листом від 30.09.2025 року старший слідчий ОСОБА_6 повідомив адвоката ОСОБА_5 про проведення всіх необхідних експертиз та досліджень з арештованим автомобілем Камаз д.н.з. НОМЕР_1 , інших досліджень не планується.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 98, 131, 167, 170-172, 173, 174, 309, 369 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати арешт накладений на автомобіль марки КАМАЗ 55111 реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений Ухвалою Слідчого судді Іванківського районного суду Київської області 02 квітня 2025 року у кримінальному провадженні 0000123, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1