Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9813/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/72/26
Категорія ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №296/9813/23 в межах кримінального провадження №0000494 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 11.11.2025 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болотне Новосибірської області рф, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Біловодським РВ УДМС України у Луганській області 26.03.2015р.,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, та призначено покарання:

- за ч.2 ст.111 КК України - 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

- за ч.5 ст.111-1 КК України - 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, на строк 13 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, на строк 13 років.

Обрано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 обчислено з дати його затримання.

Арешт на майно - автомобіль марки ВАЗ 2107 № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , автомобіль марки AUDI A4 № кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26.09.2023р., не скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 9560 грн.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно вироку суду, згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам права президент російської федерації (далі -РФ) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994р., принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975р. та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981р. №36/103, від 16.12.1970р. №2734 (XXV) від 21.12.1965р. №2131 (XX), від 14.12.1974р. №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України.

Так, 19 лютого 2014 року розпочато збройну агресію проти України шляхом неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, зокрема здійснення всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням рф перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною та рф про статус та умови перебування Чорноморського флоту рф на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності.

У подальшому, в окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11.05.2014р. проведено так званий референдум «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки» та 12.05.2014р. проголошено створення підконтрольного рф псевдодержавного утворення окупаційної адміністрації рф під назвою «Луганська народна республіка (далі - «ЛНР»), структурні підрозділи якого узурпували виконання владних повноважень та властивих органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на відповідних тимчасово окупованих територіях.

В подальшому 24.02.2022 року о 5 годині президентом рф ОСОБА_9 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України.

Того ж дня близько 5 години 10 хвилин ЗС рф що діяли за наказом керівництва рф, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формуваннях, після чого війська рф сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

На виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС рф шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

З метою відсічі військовій агресії рф Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено та він триває на даний час.

Внаслідок повномасштабного збройного військового вторгнення рф в Україну з 24.02.2022 року на території Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль, таким чином відповідні території з вказаної дати є тимчасово окупованими територіями.

На вказаних територіях представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

У ході досудового розслідування встановлено, що в рамках забезпечення діяльності окупаційної адміністрації держави-агресора самопроголошеними органами вади підконтрольного російській федерації псевдодержавного утворення «ЛНР» в тимчасово окупованому смт.Станиця Луганська Щастинського району Луганської області всупереч законодавству України не пізніше 12.04.2022р. створено підприємство окупаційної адміністрації держави-агресора під назвою «Філіал «Станично-Луганський автодор» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Луганський автодор», до напрямів діяльності якого віднесено будівництво доріг та автострад, діяльність у сфері інжиніринга, геології і геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, допоміжне обслуговування наземного транспорту, а також у сфері вантажного автомобільного транспорту.

Вказане підприємство перебуває у підпорядкуванні самопроголошеного органу влади окупаційної адміністрації держави-агресора під назвою «Міністерство інфраструктури і транспорту Луганської народної Республіки».

Також у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.04.2022 року громадянин України ОСОБА_8 , перебуваючи на тимчасово окупованій території у смт.Станиця-Луганська Щастинського району Луганської області, достовірно знаючи про збройну агресію проти України та злочинний характер діяльності окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області, з мотивів несприйняття державності та суверенітету України, з метою завдання шкоди національним інтересам України та сприянню діяльності окупаційної адміністрації рф надав свою добровільну згоду на призначення та зайняв посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника підприємства окупаційної адміністрації держави-агресора під назвою «Філіал «Станично-Луганський автодор» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Луганський автодор», розташованому в смт.Станиця-Луганська вул.Горького 115, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Водночас, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.04.2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області - у смт.Станиця-Луганська Щастинського району Луганської області, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, в умовах воєнного стану, приступив до виконання обов`язків начальника «Філіал «Станично-Луганський автодор» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Луганський автодор» та з вказаного часу виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції вищевказаного підприємства окупаційної адміністрації держави-агресора, співпрацює з представниками інших незаконних органів влади рф та окупаційної адміністрації рф, чим надає державі-агресору та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, а саме: - представляє інтереси «Філіал «Станично-Луганський автодор» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Луганський автодор» у взаємовідносинах з іншими самопроголошеними органами, організаціями, підприємствами та установами окупаційної адміністрації держави-агресора; - керує господарською діяльністю вказаного підприємства окупаційної адміністрації держави-агресора; - підписує фінансові та інші господарські документи; - призначає на посади та звільняє з посад працівників «Філіал «Станично-Луганський автодор» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Луганський автодор».

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду, як незаконний, а своїм рішенням закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи. При цьому, зазначає, що в даному кримінальному провадженні, проведення судового розгляду без участі обвинуваченого ОСОБА_8 призвело до недотримання гарантованих Конвенцією основоположних прав. Крім того, відсутні беззаперечні докази, з яких можна зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_8 намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання. Вважає, що публікація викликів в офіційних виданнях, зокрема в «Урядовому кур`єрі» не може бути належним доказом повідомлення ОСОБА_8 про дату та час судового розгляду, оскільки на території тимчасово окупованих територій України, чи на території російської федерації вказані видання не розповсюджуються. Звертає увагу, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не деталізовано у обвинувальному акті, які дії вчинив ОСОБА_8 , що завдало шкоди суверенітетові територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у чому він полягав перехід на бік ворога чи були досягнуті їхні мета і цілі, тощо, в чому саме полягало те чи інше завдання, яким чином саме ОСОБА_8 допомагав в проведенні підривної діяльності проти України ніяким доказом не підтверджена. Наголошує, що жодний із досліджених під час розгляду даної справи в суді першої інстанції доказів не свідчить про вчинення саме ОСОБА_8 інкримінованих йому дій. Вважає, що суд першої інстанції надав невірну оцінку доказів по справі та помилково прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційних вимог захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Так, судовий розгляд кримінального провадження як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_8 проведено у відсутності обвинуваченого, оскільки провадження за його обвинуваченням здійснено в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з дотриманням вимог КПК України про належне повідомлення його про час та місце судового розгляду шляхом опублікування судового виклику у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Судової влади.

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними апеляційні посилання захисника на проведення судового розгляду провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_8 , що призводить до недотримання гарантованих Конвенцією основоположних прав особи, оскільки такий процесуальних механізм прямо регламентовано Глава 24-1 КПК України.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що судовий розгляд цього кримінального провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 (in absentia) в даному випадку відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

При цьому, стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Крім того, захист обвинуваченого ОСОБА_8 здійснювався адвокатом ОСОБА_7 , як на досудовому слідстві, так і в суді першої та апеляційної інстанцій, таким чином права обвинуваченого ОСОБА_8 , як підозрюваного в ході досудового слідства, а також в якості обвинуваченого під час судового розгляду провадження, належно забезпечені та порушено не було.

Також, згідно ст.323 КПК України, повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Таким чином, апеляційні посилання захисника на неналежне повідомлення його підзахисного про судовий розгляд провадження (публікація викликів в офіційних виданнях, зокрема в «Урядовому кур`єрі», які на офіційному веб-сайті суду та сайті Офісу Генерального прокурора не може бути належним доказом повідомлення ОСОБА_8 про дату та час судового розгляду) є безпідставними, та процесуально неспроможними.

Органом досудового розслідування та судом першої інстанції, як і апеляційним судом, робились відповідні повідомлення обвинуваченого шляхом опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду. Таким чином, з моменту опублікування повістки та виклику, у відповідності до норм КПК України, обвинувачений ОСОБА_8 є належним чином ознайомленим з її змістом, тобто, інформований про місце, дату і час призначеного судового розгляду провадження.

В свою чергу, відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Необхідність застосування належної правової процедури, чого вимагають завдання кримінального провадження, зазначені у ст.2 КПК України в частині охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, якими, зокрема, є підозрюваний, обвинувачений, безумовно, повинні дотримуватися і при здійсненні спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду (ч.1 ст. 297-1, ч.3 ст.323 КПК України).

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінально-процесуального закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, а саме, як державна зрада, а саме діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України: надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, та, як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України.

Зокрема, встановлені судом першої інстанції обставини кримінальних правопорушень підтверджуються наведеними у вироку доказами та даними:

- витягом з ЄРДР, згідно якого на підставі матеріалів правоохоронних органів 21.09.2022р. за номером кримінального провадження №0000494 внесено відомості по факту добровільного заняття посади громадянином України ОСОБА_8 начальника філії «Станично-Луганський автодор», чим вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.111-2 КК України. Підстава - повідомлення №5/7-5365 ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 29.08.2022року, рапорт ст.о/у ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 29.08.2022року;

- постановою начальника СВ ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 21.09.2022, якою здійснення досудового розслідування кримінального провадження доручено групі слідчих. Постановою заступника керівника Луганської обласної прокуратури від 23.09.2022р. визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні;

- постановою першого заступника Генерального прокурора від 13.02.2023, якою здійснення досудового розслідування кримінального провадження доручено слідчим СВ УСБУ в Житомирській області;

- постановою заступника начальника СВ СБУ в Житомирській області від 25.02.2023, якою здійснення досудового розслідування кримінального провадження доручено групі слідчих;

- постановою першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури від 13.02.2023, якою визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні;

- постановою слідчого УСБУ в Житомирській області від 09.08.2023, якою кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_8 було змінено з ч.1 ст.111-2 на ч.5 ст.111-1 КК України;

- ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 14.09.2023, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування;

- витягом з ЄРДР від 09.08.2023, згідно якого на підставі матеріалів правоохоронних органів - самостійного виявлення за номером кримінального провадження №0000124 внесено відомості по факту надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, вчинене громадянином України ОСОБА_8 . Підстава - рапорт слідчого УСБУ в Житомирській області від 09.08.2023;

- постановою заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Житомирській області від 09.08.2023, якою визначено групу слідчих по кримінальному провадженню.

- постановою першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури від 09.08.2023, якою визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11.07.2023р. та описом речей і документів, які були вилучені, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19.06.2023р. в службовому приміщенні Житомирського РУ ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якого вилучено 2 копії паспортів громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповнену анкету-заяву від 12.07.2021р., інформацію про рух коштів по рахунку, копію картки платника податків, додаткову інформацію - номер мобільного телефону НОМЕР_6 , 6 фотографій ОСОБА_8 різного періоду з карткою в руках в приміщенні банку, інформація в електронному вигляді на оптичному диску. Згідно протоколу огляду від 24.07.2023р. вказаний диск з електронними копіями та роздруківками вилучених документів було оглянуто, досліджено їх і безпосередньо в судовому засіданні;

- протоколом від 05.08.2023за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, проведеної на підставі ухвали №2185т від 21.06.2023р. Житомирського апеляційного суду (нетаємно з 28.09.2023р.), яким підтверджено отримання інформації з електронних інформаційних систем - електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 без відома користувача - ОСОБА_8 , а саме 835 файлів. 10.07.2023р. слідчим надано доручення в порядку ст.ст.40, 246 КПК України. Відповідний додаток до протоколу - диск та копії документів у вигляді роздруківок-додатків досліджено безпосередньо в судовому засіданні.

- протоколом огляду від 11.09.2023, згідно якого ст.слідчим УСБУ в Житомирській області було оглянуто відповідний диск, на якому містяться файли, що мають значення для досудового розслідування. Так, виявлено та оглянуто додатки до протоколу про результати проведення НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме - сканкопію наказу 17.03.2023р. № 23 за підписом директора ДУП лнр «Луганський автодор» ОСОБА_10 , яким начальнику філії Станично-Луганського автодору ОСОБА_8 наказано застосувати норми витрати паливно-мастильних матеріалів при експлуатації транспортних засобів; сканкопію наказу 21.03.2023р. № 29 за підписом директора ДУП лнр «Луганський автодор» ОСОБА_10 , яким начальнику філії Станично-Луганського автодору ОСОБА_8 наказано прийняти на баланс трактор «Беларусь»; сканкопію наказу 27.04.2022р. № 49 за підписом директора ДУП лнр «Луганський автодор» ОСОБА_10 , яким начальнику філії Станично-Луганського автодору ОСОБА_8 наказано прийняти на баланс автокран; сканкопію наказу 06.05.2022р. № 56 за підписом директора ДУП лнр «Луганський автодор» ОСОБА_10 , яким начальнику філії Станично-Луганського автодору ОСОБА_8 наказано прийняти на баланс автобус пасажирський ПАЗ; сканкопію наказу 12.09.2022р. № 115 за підписом директора ДУП лнр «Луганський автодор» ОСОБА_10 , яким начальнику філії Станично-Луганського автодору ОСОБА_8 наказано прийняти на баланс вантажну спеціалізовану комбіновану дорожню машину; сканкопію наказу 18.01.2023р. № 2 за підписом директора ДУП лнр «Луганський автодор» ОСОБА_10 , яким начальнику філії Станично-Луганського автодору ОСОБА_8 наказано прийняти на баланс автогрейдер; сканкопію договору про надання послуг №06/07 від 06 липня 2022р., укладеного ОСОБА_8 від імені філії «Станично-Луганський автодор» ДУП лнр «Луганський автодор» та ТОВ «Луганська агропромислова компанія» з відповідними додатками; сканкопію листа від 23.06.2023р. № 04-01-07/446 за підписом директора ДУП лнр «Луганський автодор» ОСОБА_10 на адресу начальників філій щодо їх прав та обов`язків під час керівництва філіями; сканкопію листа 16.05.2022р. № 02-01-02/623 за підписом директора ДУП лнр «Луганський автодор» ОСОБА_10 на адресу начальника філії ОСОБА_8 щодо необхідності командирування автосамосвалів та водіїв для виконання робіт; сканкопію наказу 26.01.2023р. № 6 за підписом директора ДУП лнр «Луганський автодор» ОСОБА_10 щодо приведення філій у відповідність до законодавства російської федерації; файл виписки від 20.04.2022р., виданої так званим «Департаментом государственной регистрации юридических лий министерства юстиции ДНР», в якій зазначено, що керівником «Станично-Луганський автодор» ДУП лнр «Луганський автодор» є ОСОБА_8 ; файл із зображенням генеральної довереності №29/12/04/2022 від 12.04.2022р., згідно якої директор так званого ДУП лнр «Луганський автодор» довіряє тво начальника філії Станично-Луганський автодор ОСОБА_8 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Біловодським РВ УДМС України в Луганській області 26.03.2015р., здійснювати відповідні дії від його імені - керувати господарською діяльністю підприємства, підписувати фінансові та інші документи, призначати та звільняти з посад працівників філії; файл із зображенням довідки №10 від 29.04.2022р., в якій зазначено, що керівником «Станично-Луганський автодор» ДУП лнр «Луганський автодор» є ОСОБА_8 і.н. ;

- протоколом огляду від 28.09.2022, згідно якого ст. о/у на підставі доручення проведено огляд публікації та відеозапису з мережі Інтернет, а саме файл з назвою: «Станичанские дорожники получили новую технику и были отмечены наградами», яке розміщено 26.05.2022. В ході перегляду даного файлу встановлено, що розмова відбувається російською мовою, з 0:00 по 0:21 год на задньому плані праворуч зображено начальника «Станично-Луганського автодору» ОСОБА_8 . В сюжеті з 0:23 по 0:45 год ОСОБА_8 взяв участь разом з керівництвом Дуп лнр у нагородженні робітників філії, які відзначились при відновленні проїзду мостом у напрямку селища Красна Талівка Станично-Луганського району Луганської області. В сюжеті з 0:46 по 1:00 год так званим головою загальнореспубліканської організації профспілки працівників автомобільного транспорту, шляхового господарства та транспортного сервісу лнр ОСОБА_8 була вручена «почетная грамота» мовою оригіналу: … «за добросовестный и плодотворный труд, совместный личный вклад в восстановление инфраструктуры». Відповідний додаток до протоколу - диск досліджено в судовому засіданні;

- протоколом огляду від 10.10.2022, згідно якого ст. о/у на підставі доручення в присутності свідка ОСОБА_11 проведено огляд публікації та відеозапису з мережі Інтернет, а саме файл з назвою: «Станичанские дорожники получили новую технику и были отмечены наградами», яке розміщено 26.05.2022. В ході перегляду даного файлу встановлено, що розмова відбувається російською мовою, з 0:00 по 0:21 год на задньому плані праворуч свідок ОСОБА_11 впізнав начальника «Станично-Луганського автодору» ОСОБА_8 . В сюжеті з 0:23 по 0:45 год свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 , який взяв участь разом з керівництвом Дуп лнр у нагородженні робітників філії, які відзначились при відновленні проїзду мостом у напрямку селища Красна Талівка Станично-Луганського району Луганської області;

- інформацію Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.10.2022 наданої на запит ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях в порядку ст.93 КПК України про те, що 04.09.2017 оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_8 , орган 4457; документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_7 Біловодським РВ УДМС України в Луганській області. Відповідний диск з копіями документів досліджено в судовому засіданні;

- відповіддю на запит від 04.10.2022 - оптичний диск, який 25.07.2023 було оглянуто слідчим та на якому міститься файл, в якому міститься електронна особова картка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_7 Біловодським РВ УДМС України в Луганській області від 26.03.2015р., документованого паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії серії НОМЕР_8 , орган 4457 від 04.09.2017р., зареєстрований в АДРЕСА_1 , моб.тел. НОМЕР_9 , ідентифікаційний код НОМЕР_10 . Відповідні додатки - роздруківки документів досліджено в судовому засіданні;

- висновком експертизи від 21.09.2023р. №КСЕ-19/106-23/9747-ФП, на наданих для проведення експертизи відеоматеріалі - додатку до протоколу огляду від 28.09.2022р. (ідентифікації підлягає особа чоловічої статі з світлим волоссям, коротко стрижений, одягнутий в сірий піджак, чорні штани, з папкою в руках, якого зафіксовано на відео з 00сек по 15сек, з 20сек по 25сек, з 27сек по 29сек, з 33сек по 39сек,з 42сек по 44сек, з 46сек по 49сек, з 55сек по 1хв 01сек ліворуч від іншої особи чоловічої статі), на фотозображеннях сканованих паспортів громадянина ОСОБА_8 (російською по-батькові ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_7 Біловодським РВ УДМС України в Луганській області 26.03.2015р., серії ЕМ №326844 Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 27.10.1999р., що містяться на оптичному носії - додатку до протоколу огляду від 11.07.2023р., в фотозображеннях на оптичному диску - додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11.07.2023р., на фотозображенні в електронній особовій картці на ім`я ОСОБА_8 , що міститься на оптичному диску - додатку до відповіді на запит від 04.10.2022р., зображена одна й та сама особа;

- відомостями Головного центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання доручення про неодноразовий перетин з тимчасово окупованою територією ОСОБА_8 , 01.10.1959р., востаннє в`їзд через КПВВ Станиця-Луганська 03.03.2020р.

- постановою прокурора Житомирської обласної прокуратури від 09.08.2023, якою об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000494 за ч.5 ст.111-1 КК України з кримінальним провадженням №0000124 за ч.2 ст.111 КК України, об`єднаному провадженню присвоєно №0000494. Підслідність кримінальних правопорушень визначено за слідчим відділом УСБУ в Житомирській області;

- постановою від 12.08.2023, згідно якої старшим слідчим СВ УСБУ в Житомирській області доручено призначити підозрюваному адвоката для здійснення захисту на одну процесуальну дію. Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області від 12.08.2023р. захисником призначено адвоката ОСОБА_7 ;

- письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 09.08.2023р. у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.111 КК України, сформовано письмову пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного, повістки про виклик до слідчого. Копії повідомлення про підозру та повістки про виклик вручені захиснику, додатково опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» №162 (7560) за 12.08.2023р., №164 (7562) за 16.08.2023р. та на сайті Офісу генерального прокурора;

- постановою старшого слідчого СВ УСБУ в Житомирській області від 24.08.2023, якою в зв`язку з неприбуттям на виклики (розміщено на сайті Офісу генерального прокурора, направлені захиснику, в газеті «Урядовий кур`єр»), обвинуваченого ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.

- ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 25.09.2023р. надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування по даному кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.111 КК України.

При цьому, всі фактичні дані у цьому провадженні, що досліджені судом, отримані стороною обвинувачення із застосуванням належної правової процедури, позаяк, виходять із належних процесуальних джерел, зібрані уповноваженими суб`єктами і у належному процесуальному порядку за наявності на те правових підстав.

Зібрані у справі докази, на які послався суд у вироку, повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності та у своїй сукупності в достатній мірі підтверджують фактичні обставини кримінальних правопорушень, які викладені при формулюванні обвинувачення.

Відтак, апеляційний суд вважає безпідставними апеляційні доводи захисника обвинуваченого про те, що викладені у вироку обставини, не відповідають фактичним обставинам справи та що судом першої інстанції в ході судового розгляду справи не було здобуто жодного доказу вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, проаналізувавши вказані докази, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та у вироку виклав обставини формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Досліджені судом докази беззаперечно доводять вину ОСОБА_8 , зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

При цьому, слід взяти до уваги і ту обставину, що злочин було вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України.

24.02.2022 розпочалося широкомасштабне вторгнення, внаслідок якого гинуть військові та цивільні особи, знищуються населені пункти, об`єкти критичної інфраструктури, промисловості та транспорту. Ці трагічні події стали фоном, на якому обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, добровільно та в інтересах держави-агресора, вступив у співпрацю з її представниками.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , будучи дієздатною людиною, не приховуючи своєї позиції та усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи на території України, а саме на території тимчасово окупованого смт.Станиця-Луганська Щастинського району Луганської області, діючи всупереч інтересам України, в період воєнного стану надав державі-агресору та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Тобто, зазначені дії були вчинені останнім свідомо та з прямим умислом завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та обороноздатності України, та повністю підтверджені доказами, дослідженими у судовому засіданні, які є належними, допустимими та взаємопов`язаними між собою.

Відповідно до ч.2 ст.111 КК України, державна зрада, вчинена в умовах воєнного стану, є особливо небезпечним злочином проти основ національної безпеки держави. Ця норма передбачає підвищену кримінальну відповідальність у зв`язку з тим, що дії громадянина України, спрямовані на надання допомоги державі-агресору в умовах воєнної агресії, створюють пряму та реальну загрозу суверенітетові, територіальній цілісності та обороноздатності України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за своїм змістом та характером повністю відповідають ознакам складу кримінального правопорушення, оскільки він умисно, усвідомлюючи фактичні обставини, вступив у співпрацю з представниками країни-агресора та здійснював допомогу її представникам в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.08.2023 у справі № 759/4148/17, згідно яких державна зрада є умисним діянням, вчиненим громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності чи обороноздатності держави, яке може проявлятися, зокрема, у наданні допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України. Суд звернув увагу на те, що склад цього злочину охоплює не лише фактичну передачу інформації, а й будь-яку свідому діяльність, спрямовану на сприяння державі-агресору чи її представникам у досягненні цілей, що завдають шкоди безпеці України.

Крім того, вирішальне значення має саме спрямованість умислу особи на шкоду інтересам держави. Тому для кваліфікації діяння як державної зради достатньо довести, що громадянин України усвідомлював характер своєї діяльності, розумів, що вона може бути використана в інтересах іноземної держави, та добровільно погодився на такі дії.

Таким чином, за наведених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого та правильно кваліфікував його дії як державну зраду, вчинену в умовах воєнного стану за ч.2 ст.111 КК України.

В свою чергу, як вважає апеляційний суд, суд першої інстанції належно проаналізувавши надані органом досудового розслідування докази, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_8 і у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, виклавши обставини формулювання обвинувачення в цій частині, котре визнано судом доведеним. Знову ж таки, наведені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу цього кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції встановлено добровільне надання згоди ОСОБА_8 на призначення та зайняття посади виконуючого обов`язки начальника підприємства окупаційної адміністрації держави-агресора, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, з посиланням на відповідні докази, з відповідною їх юридичною оцінкою, як і зроблено обґрунтовані висновки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за своїм змістом та характером повністю відповідають ознакам складу цього кримінального правопорушення, оскільки він умисно, будучи громадянином України, усвідомлюючи фактичні обставини, добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, об`єктивно містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

При цьому, жодних порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість, з дотриманням вимог статей 85-87, 89, 94, 95 КПК України.

На думку апеляційного суду, незгода захисника обвинуваченого з оцінкою судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недостатніми та неналежними, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів, з метою уникнення останньої відповідальності за скоєне.

Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність та вмотивованість висновків суду першої інстанції апеляційна скарга сторони захисту не містить.

Всі досліджені у цьому провадженні докази, як кожен окремо, так і у їх сукупності, достатньо підтверджують обставини, що регламентовані ст.91 КПК України щодо події кримінальних правопорушень (часу, місця, способу, обставин вчинення), причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому діянь, його винуватості, форми вини, та водночас дають необхідне уявлення щодо усіх елементів і ознак інкримінованих ОСОБА_8 у даному провадженні кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, на думку апеляційного суду, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 за обставин, викладених ним у апеляційний скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 11.11.2025 стосовно ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою на протязі того ж часу з моменту отримання копії рішення.

Судді :