Справа № 372/2902/24
Провадження 1-кп-81/26
ухвала

Іменем України

17 березня 2026 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в режимі відеооконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000038 від 04.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000038 від 04.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України,

В судовому засіданні після дослідження доказів, допиту свідків, допиту експертів та допиту обвинувачених, перед судовими дебатами прокурор заявив клопотання про призначення комплексної комісійної судової товарознавчої та економічної експертизи, оскільки наявні дві протилежні експертизи, які не повно та об`єктивно висвітлили відповіді які ставилися експертам.

Обвинувачені та їх захисники заперечили проти призначення вказав експертизи, оскільки це свідчить про зловживання прокурором процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, тобто, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Пунктом 1.2.11 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 № 53/5, визначено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Відповідно до частин 2, 3, 7, 10 ст. 101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення і проведення експертизи, в.т.ч. має бути перевірена компетентність експерта. Експертному дослідженню можуть піддаватися лише об`єкти, котрі належним чином процесуально оформлені.

У даному кримінальному провадженні були проведені судові товарознавчі експертизи та судові економічні експертизи, за результатами яких надано висновки: № 2847-2861 від 25.10.2022р., № 33 від 30.01.2023р, № 204/08/52/2-23 від 24.10.2023р та №2108/2 від 18.09.2023р. тощо.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ст. 94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слід зазначити, що в судовому засіданні були допитані судові експерти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які надали чіткі роз`яснення складених ними висновків та відповіді на запитання сторін.

Разом з тим, прокурором не наведено в клопотанні достатніх підстав, які б свідчили про неповноту висновків експертів, що проводили експертизи.

Верховний Суд, з метою забезпечення єдності судової практики та запобіганню появі протилежних за змістом судових рішень, визначив правові позиції щодо правильного застосування вимог законодавства щодо призначення експертизи в наступних постановах: (Постанова Верховного Суду віл 29 грудня 2022 року, справа № 686/15304/19-ц, провадження № 61-11528св22: Постанова Верховного Суду 21 квітня 2021 року справа № 201/15019/14-ц, провадження № 61-22773св19).

У постановах Верховного Суду (постанова від 29 грудня 2022 року справа № 686/15304/19-ц, провадження № 61-11528св22: постанова від 21 квітня 2021 року справа № 201/15019/14-ц, провадження № 61-22773св19) сформульовано висновок про те, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Прокурор, у клопотанні про призначення повторної комплексної комісійної експертизи, пропонує поставити аналогічні питання, що і в попередніх експертизах з метою отримання інших висновків, таким чином ставлячи під сумнів раніше надані стороною обвинувачення докази.

Суд звертає увагу на те, що, направивши до суду обвинувальний акт, сторона обвинувачення тим самим визнала зібрані докази достатніми для доведення винуватості підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ОСОБА_6 . За таких обставин призначення експертизи з метою пошуку нових доказів обвинувачення фактично становить собою додаткове розслідування, що суперечить засадам кримінального процесу.

Водночас, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, висновок експерта є одним із видів доказів, який суд оцінює нарівні з іншими доказами. Він не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з таким висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідному судовому рішенні (ч. 10 ст. 101 КПК).

Як вбачається зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 332 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство надає суду саме право, а не покладає на суд обов`язок призначити нову експертизу, у разі наявності у кримінальному провадженні кількох висновків експертів, які суперечать один одному. Питання щодо оцінки таких висновків експертів законодавець відніс до дискреції суду, в межах якої суд може або призначити експертизу, або надати оцінку наявним висновкам в порядку, визначеному ч. 2 ст. 84, 94, ч. 10 ст. 101 КПК України.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 30.05.97 року (зі змінами внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.98 року) повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав осіб. Тобто повинні бути судом встановлені обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Питання призначення у справах повторних, в тому числі комісійних та комплексних, експертних досліджень завжди пов`язане із питанням доцільності проведення таких експертних досліджень і неможливістю прийняття законного та обґрунтованого судового рішення без їх проведення.

По суті та за змістом питання, що просить сторона обвинувачення поставити на вирішення експертизи не відрізняється від питань, що були предметом дослідження у попередніх експертизах, а відтак, клопотання зводиться лише до отримання ще одного висновку експертизи, на вирішення якої не ставиться питання про усунення конкретних розбіжностей у попередніх висновках. Однак, сама незгода з висновками експертиз не є та не може бути підставою для призначення повторної експертизи.

Також слід зазначити, що норми ст.243 КПК надають сторонам кримінального провадження право самостійно залучати експертів у разі наявності підстав для проведення експертизи. Тобто, на переконання суду, сторона обвинувачення не була позбавлена процесуальної можливості самостійно залучити експерта, в тому числі шляхом ініціювання проведення комплексної судово-економічної та/або судово-товарознавчої експертизи, зокрема й на стадії судового розгляду.

Посилання на обставини, які унеможливили самостійне залучення стороною обвинувачення експертів для проведення комплексної судово-економічної та судово-товарознавчої експертизи під час розгляду справи, клопотання прокурора не містить.

Також суд враховує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 22, 242,332 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про призначення повторної комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи, відмовити повністю.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1