УХВАЛА

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 712/10336/24

провадження № 51 - 881 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2025 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року,

встановив:

Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.

Однак, усупереч наведеним положенням, фактично не погоджуючись із висновками місцевого та апеляційного судів щодо визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України (далі - КК), захисник ОСОБА_4 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Водночас у касаційній скарзі він не наводить обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України, не зазначає, у чому саме полягають порушення, допущені судами попередніх інстанцій, як вони вплинули на законність та обґрунтованість ухвалених рішень, а також чому такі порушення слід вважати безумовними підставами для скасування касаційним судом вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.

Разом з цим, захисник не зазначає, яких саме порушень допустив суд апеляційної інстанції в аспекті положень статей 404, 405 КПК та не вказує, які конкретно доводи апеляційної скарги сторони захисту, в порушення ст. 419 цього Кодексу, зазначений суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив. Натомість висловлює лише свою незгоду з висновками суду, викладеними в оскаржуваній ухвалі, без наведення відповідних обґрунтувань щодо їх незаконності.

Порушуючи питання про скасування судових рішень із закриттям кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , захисник посилається на відсутність у діях його підзахисного складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК, однак належного обґрунтування таким доводам у касаційній скарзі не наводить.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу, однак до касаційної скарги захисником долучена знеособлена копія вироку місцевого суду, що позбавляє Верховний Суд можливості встановити належність даного рішення до особи засудженого та обставин провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.

Частиною 5 ст. 434-1 КПК передбачено, що суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Питання про передачу провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, зокрема, за клопотанням учасника судового провадження може бути вирішене судом касаційної інстанції лише після відкриття касаційного провадження.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2025 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3