Дата документу 02.04.2026 Справа № 332/2643/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/409/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №332/2643/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.7 ст.111-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05 грудня 2025 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.7 ст.111-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України,

ВСТАНОВИЛА

За обставин детально викладених у вироку, в якому також наведено посилання на положення Конституції України, Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року, Положення про закони і звичаї війни на суходолі, яке є додатком до IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, законів України та інших нормативно правових актів зокрема й щодо устрою держави України, процесів, які відбувались у державі, та подальшого введення воєнного стану та окупації частини територій України військами рф, ОСОБА_9 було визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

У невстановлений час, але не пізніше 12 квітня 2022 року ОСОБА_9 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м.Дніпрорудне, надав невстановленим представникам держави агресора добровільну згоду на участь у незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Так, не пізніше 12 квітня 2022 року (більш точна дата та час не встановлені), перебуваючи на території м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, яке з 13 березня 2022 року знаходиться під окупацією збройних сил російської федерації (далі - зс рф), діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, маючи проросійські погляди, ОСОБА_9 прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади м.Дніпрорудне та добровільно зайняв посаду керівника у незаконному правоохоронному органі, створеному на території тимчасово окупованого м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області - так званій «народній міліції», який має назву «Днепрорудненский районный отдел милиции», розташованого у захопленій адміністративній будівлі відділення поліції №2 Василівського районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Героїв праці, буд.1, про що повідомлено у публікації-відеозверненні, яка о 16 год. 25 хв. 12 квітня 2022 року була розміщена у глобальній мережі «Інтернет» - проросійському публічному каналі у мобільному додатку «Telegram» під назвою « ОСОБА_10 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В подальшому, вказаний факт підтвердив ОСОБА_9 у власному відеозверненні, розміщеному 20 год. 28 хв. 23 квітня 2022 року у глобальній мережі «Інтернет» - проросійському публічному каналі у мобільному додатку «Telegram» під назвою «Вежливые та заботливые» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Обіймаючи зазначену посаду та здійснюючи свою протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади у м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, ОСОБА_9 , окрім іншого, вчиняв активні дії, спрямовані на пошук осіб, в тому числі серед місцевих мешканців, із категорії колишніх і діючих співробітників органів Національної поліції та МВС України до незаконного співробітництва з окупаційною владою шляхом вступу до лав очолюваного ним незаконного правоохоронного органу.

Крім того, порушуючи норми міжнародного права, які детально описані у вироку місцевого суду, під час міжнародного збройного конфлікту приблизно о 06 годині 00 хвилин 07 листопада 2022 року, більш точний час не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та фактичні обставини, які свідчать про існування збройного конфлікту, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, в порушення законів та звичаїв війни, маючи умисел позбавити власника його майна та привласнити його для особистого використання, з корисливих мотивів, використовуючи незаконно узурповані у результаті збройної агресії рф по відношенню до суверенітету та територіальної цілісності України владні повноваження на тимчасово окупованій території, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами із числа представників збройних формувань рф та громадян України, під час здійснення фільтраційних заходів щодо осіб, які перебували в евакуаційній колоні, яка виїжджала на підконтрольну Україні територію, на пункті пропуску «Василівка», що розташований поблизу АЗС «Укрнафта», за адресою: Запорізька область, Василівській район, с.Верхня Криниця, вул.Калініна 1-Б, разом з невстановленими особами, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, зупинивши транспортний засіб «Volkswagen Touareg», д.н.з НОМЕР_1 в кузові сірого кольору, vin- НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ТОВ «Дружба-5» , директором та власником якого є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за кермом якого перебував належний користувач ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розуміючи, що останній перебуває під захистом як цивільна особа - громадянин України, що проживає на тимчасово окупованій російською федерацією території України, який не мав відношення до військової служби, оскільки не входив до складу Збройних сил України або інших формувань, які приймають участь у стримуванні збройної агресії проти України, усвідомлюючи належність транспортного засобу цивільній особі, погрожуючи фізичною розправою, наказали на зазначеному автомобілі повернутися до м.Василівка, де у приміщенні захопленого «Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області» за адресою: Запорізька область, м.Василівка, вул.Шевченка буд.38, ОСОБА_9 , за відсутності згоди власника, із застосуванням психологічного насильства, погрожуючи застосуванням фізичного насильства та фізичною розправою належному користувачу ОСОБА_12 , незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, повідомивши про його вилучення.

В подальшому, встановлено, що на інтернет-ресурсі «Avito.ru» розміщено оголошення про продаж транспортного засобу «Volkswagen Touareg», в кузові сірого кольору, vin- НОМЕР_2 , відтак ОСОБА_9 та інші невстановлені особи із числа представників збройних формувань рф та громадян України, розпорядились зазначеним майном на власний розсуд, що не виправдано військовою необхідністю.

Зазначеними діями, ОСОБА_9 , за попередньою змовою з іншими невстановленими особами із числа представників збройних формувань рф та громадян України, із застосуванням психологічного насильства, погрожуючи застосуванням фізичного насильства та фізичною розправою належному користувачу ОСОБА_12 , спричинили майнову шкоду ТОВ «Дружба-5» на суму 1 801 886,67 грн., тим самим вчинивши воєнний злочин у формі пограбування та жорстокого поводження із цивільним населенням.

Крім того приблизно о 14 годині 26 травня 2022 року ОСОБА_9 , за попередньою змовою з іншими невстановленими особами із числа представників збройних формувань рф та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, проникли до житла за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно проживала громадянка України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , розуміючи, що вона перебуває під захистом як цивільна особа - громадянка України, що проживає на тимчасово окупованій російською федерацією території України, яка не мала відношення до військової служби, оскільки не входила до складу Збройних сил України або інших формувань, які приймають участь у стримуванні збройної агресії проти України, із застосуванням насилля, погрожуючи фізичною розправою та під фізичним примусом відвезли до приміщення так званого «Днепрорудненского районного отдела милиции», розташованого за адресою: Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Героїв праці, буд.1, де всупереч волі нелегально ув`язнили останню в кімнаті для затриманих вищезазначеного незаконно створеного правоохоронного органу до 24 січня 2023 року, що супроводжувалось жорстоким поводженням, яке виразилося у нелюдяному поводженні.

Невстановленими особами із числа представників збройних формувань рф та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, до ОСОБА_13 застосовувалось насилля над життям й особистістю, жорстоке поводження, наруга над людською гідністю, шляхом завдання численних тілесних ушкоджень металевою палицею, вибиття зубів, погроза вбивством. Крім того, тримання ОСОБА_13 в ізоляції від суспільства відбувалось без повідомлення об`єктивних причин такого утримання та пред`явлення обвинувачень, в умовах неналежного поводження, що виражалось в знаходженні її в одній кімнаті з чоловіками та неповнолітніми, відсутність достатньої кількості спальних місць, вентиляції й доступу до чистого повітря, інших належних санітарних умов та отримання медичної допомоги з метою викликати в неї почуття страху, пригніченості та безпорадності, образити, зламати фізичний і моральний опір.

У цей час ОСОБА_9 , займаючи посаду керівника у незаконному правоохоронному органі, який має назву «Днепрорудненский районный отдел милиции», будучи обізнаним про протиправну поведінку осіб на території вказаного незаконного правоохоронного органу, маючи реальну можливість її припинити, не вжив жодних необхідних та розумних заходів у межах своїх повноважень для запобігання або припинення вчинення таких злочинів.

24 січня 2023 року приблизно о 10 годині ОСОБА_9 , знаходячись в адміністративній будівлі незаконно створеного правоохоронного органу «Днепрорудненского районного отдела милиции», який розташований за адресою: Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Героїв праці, 1, з метою примусового переміщення, за попередньою змовою з невстановленою особою, яка з метою конспірації та ухилення від кримінальної відповідальності, використовує позивний «Внук» та з іншими невстановленими особами із числа представників збройних формувань рф та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, на невстановленому транспортному засобі під фізичним примусом, всупереч її волі, перевіз мешканку м.Дніпрорудного ОСОБА_13 , яка була нелегально ув`язнена в будівлі вказаного незаконно створеного правоохоронного органу до м.Василівка Запорізької області.

В подальшому, після підписання ОСОБА_13 заяви про те, що вона відмовляється від прийняття громадянства рф, ОСОБА_9 , за попередньою змовою з невстановленою особою, який з метою конспірації використовує позивний « ОСОБА_14 » та іншими невстановленими особами із числа представників збройних формувань рф та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на примусове переміщення, вивіз на вищевказаному транспортному засобі громадянку України ОСОБА_13 за межі м.Василівка Запорізької області у напрямку м.Запоріжжя, де, посилаючись на указ так званого глави «Гражданской военной администрации Запорожской области» №145-у від 14 липня 2022 року «О мерах ответственности за совершение отдельных правонарушений, посягающих на общественный порядок и общественную безопасность», наказав ОСОБА_13 залишити зазначене місце перебування та пішки пересуватися в напрямку м.Запоріжжя.

При цьому, на момент вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_9 та невстановленій особі, яка з метою конспірації використовує позивний « ОСОБА_14 » було достовірно відомо, що ОСОБА_13 є цивільною, захищеною особою - громадянкою України, яка не мала відношення до військової служби, оскільки не входила до складу Збройних сил України або інших формувань, які приймають участь у стримуванні збройної агресії проти України, та після тимчасової окупації м.Дніпрорудного рф не виявляла бажання щодо залишення місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що 31 грудня 2022 року ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 , та який перебував під захистом як цивільна особа - громадянин України, що проживає на тимчасово окупованій рф території України, оскільки не входив до складу Збройних сил України або інших формувань, які приймають участь у стримуванні збройної агресії проти України, був нелегально ув`язнений невстановленими особами із числа представників збройних формувань рф та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України та поміщений до приміщення так званого «Днепрорудненского районного отдела милиции», розташованого за адресою: Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Героїв праці, буд. 1, де всупереч волі утримувався у кімнаті для затриманих вищезазначеного незаконно створеного правоохоронного органу до 24 січня 2023 року, де до нього з боку невстановлених осіб з числа представників незаконно створеного правоохоронного органу та збройних формувань держави агресора систематично застосовувалось жорстоке поводження.

ОСОБА_9 , розуміючи, що ОСОБА_15 , перебуває під захистом як цивільна особа - громадянин України, що проживає на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, 24 січня 2023 року приблизно о 10 годині, знаходячись в адміністративній будівлі незаконно створеного правоохоронного органу «Днепрорудненского районного отдела милиции», який розташований за адресою: Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Героїв праці, 1, з метою примусового переміщення, за попередньою змовою з невстановленою особою, яка з метою конспірації та ухилення від кримінальної відповідальності, використовує позивний « ОСОБА_14 » та з іншими невстановленими особами із числа представників збройних формувань рф та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, на невстановленому транспортному засобі під фізичним примусом перевіз всупереч його волі мешканця м.Дніпрорудного ОСОБА_15 , який протиправно утримувався у будівлі вказаного незаконно створеного правоохоронного органу до м.Василівка Запорізької області.

При цьому невстановлена особа, яка з метою конспірації та ухилення від кримінальної відповідальності, використовує позивний « ОСОБА_14 » надягнув на голову ОСОБА_15 целофановий пакет та закріпив навколо голови липкою стрічкою, а також закріпив пластиковою стяжкою його руки позаду.

В подальшому, ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на примусове переміщення громадян України, за попередньою змовою з невстановленою особою, яка з метою конспірації використовує позивний « ОСОБА_14 » та іншими невстановленими особами із числа представників збройних формувань рф та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, вивіз на вищевказаному транспортному засобі громадянина України ОСОБА_15 за межі м.Василівка Запорізької області у напрямку м.Запоріжжя, де, посилаючись на указ так званого глави «Гражданской военной администрации Запорожской области» №145-у від 14 липня 2022 року «О мерах ответственности за совершение отдельных правонарушений, посягающих на общественный порядок и общественную безопасность», наказав ОСОБА_15 залишити зазначене місце перебування та пішки пересуватися в напрямку м.Запоріжжя.

При цьому, на момент вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_9 та невстановленій особі, яка з метою конспірації використовує позивний « ОСОБА_14 » було достовірно відомо, що ОСОБА_15 є громадянином України, який не мав відношення до військової служби, оскільки не входив до складу Збройних сил України або інших формувань, які приймають участь у стримуванні збройної агресії проти України, який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 та після тимчасової окупації м.Дніпрорудного рф не виявляв бажання щодо залишення місця свого постійного проживання.

Отже, ОСОБА_9 в порушення норм міжнародного права вчинив протиправні дії, що полягали у жорстокому поводженні, яке виразилося у нелюдяному поводженні, нелегальному ув`язненні, примусовому переміщенню особи, що перебувала під захистом відносно ОСОБА_13 та примусовому переміщенню особи, що перебувала під захистом - ОСОБА_15 .

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.7 ст.111-1 КК як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, та за ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК як жорстоке поводження з цивільним населенням, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Йому призначено покарання:

- за ч.7 ст.111-1 КК у виді 14 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, на строк 14 років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК у виді 11 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 14 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, на строк 14 років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Вирішено питання про початок строку відбування основного та додаткового покарання, запобіжний захід, цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази.

В апеляційній скарзі захисник просив вирок скасувати та закрити кримінальне провадження згідно п.3 ч.1 ст.284 КПК через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 в суді і вичерпані можливості їх отримати.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не здобуто жодних переконливих доказів, які б підтверджували вину у пред`явленому йому обвинуваченні, і оцінка яких була б позбавлена обґрунтованих сумнівів щодо доведеності участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Жоден із свідків не дав показів, що саме ОСОБА_9 давав накази на затримання потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Також жоден свідок не бачив наказу про призначення до правоохоронних органів окупаційної влади ОСОБА_9 . Вказав, що не встановлено належність мобільного телефону саме обвинуваченому та не доведено, що саме ОСОБА_9 здійснював розмови з невстановленими особами, не проведена фонетична експертиза.

Повістка про виклик обвинуваченого ОСОБА_9 публікувалась відповідно до вимог ст.323 КПК на офіційному веб-сайті апеляційного суду, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в розділі «Оголошення: виклики в суд».

Однак, до суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився, причин неявки не повідомляв та клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату не заявляв.

Враховуючи те, що судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), та з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду матеріалів справи без участі обвинуваченого, однак за участі його захисника.

У судове засідання апеляційної інстанції потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ТОВ «Дружба 5», представник потерпілих ОСОБА_16 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явилися. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК апеляційний суд провів апеляційний розгляд без участі потерпілої сторони.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію захисника, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні; прокурорів, які висловили заперечення проти скарги та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні передбачених ч.7 ст.111-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК кримінальних правопорушень ухвалено відповідно до вимог ст.370 КПК на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду й оціненими згідно з положеннями ст.94 КПК.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність жодних переконливих доказів, які б підтверджували вину у пред`явленому ОСОБА_9 обвинуваченні, повністю спростовуються сукупністю наявних у провадженні, належних і допустимих доказів, зібраних органами досудового розслідування та досліджених судом. Судом першої інстанції встановлено, а апеляційним судом перевірено, що будь-яких порушень процесуального закону під час руху кримінального провадження на всіх стадіях процесу, які були б підставою для визнання доказів неналежними чи недопустимими не виявлено.

В основу вироку суд обґрунтовано поклав послідовні показання потерпілих, свідків, а також дані, які були встановлені із аналізу сукупності зібраних у ході досудового розслідування письмових доказів, наданих стороною обвинувачення і досліджених місцевим судом.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи захисника про відсутність доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні, оцінка яких була б позбавлена обґрунтованих сумнівів щодо доведеності участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Так, з досліджених місцевим судом протоколів огляду від 13 квітня 2022 року Telegram-каналу з назвою «Южный плацдарм», від 07 липня 2022 року Telegram-каналу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », від 12 січня 2024 року Telegram-каналу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та від 26 січня 2024 року Telegram-каналу з назвою «ДШК - Друзья майора Селиванова» встановлено наявність публікацій від 12 квітня 2022 року з відеозаписами, на яких знаходяться двоє чоловіків (праворуч ОСОБА_17 , який одягнений у військову форму, зліва ОСОБА_9 , який одягнений в синю форму з погонами на плечах). На відеозаписах ОСОБА_17 повідомляє про створення у м.Дніпрорудне Запорізької області відділу народної міліції, який очолить досвідчений співробітник органів внутрішніх справ майор ОСОБА_9 .

Згідно протоколів огляду від 06 липня 2022 року, від 12 січня 2024 року та від 23 січня 2024 року Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_9 » встановлено наявність публікації від 23 квітня 2022 року з відеозаписом, на якому зображений ОСОБА_9 , одягнений у куртку синього кольору з георгіївською стрічкою на лівому рукаві, який повідомляє мешканцям м.Дніпрорудне про те, що з 22 квітня у місті приступив до несення служби відділ поліції, керівником якого він є.

З протоколів оглядів від 06 липня 2022 року та від 15 грудня 2023 року інформації, розміщеної на інформаційному ресурсі «Миротворець» у всесвітній мережі Інтернет, вбачається, що ОСОБА_9 внесений до бази, зокрема як особа, яка добровільно пішла на співпрацю з агресором, призначений окупаційною владою начальником поліції м.Дніпрорудне Запорізької області. Крім того у протоколі огляду від 15 грудня 2023 року зазначено, що станом на 2023 рік ОСОБА_9 перебуває на службі в створеній окупантами т.зв. «государственной службе безопасности Запорожской области».

Протоколом від 18 червня 2022 року за результатами проведення НСРД (зняття інформації з електронних комунікаційних мереж) зафіксовані розмови ОСОБА_9 , який користується мобільним телефоном НОМЕР_3 , з наступними абонентами: оперативним черговим т.зв. «народної міліції» м.Дніпрорудне, т.зв. головою адміністрації м.Дніпрорудне ОСОБА_18 , представником ЗС РФ «Гроза» на псевдо «Гроза», начальником т.зв. штабу відділу поліції м.Енергодар ОСОБА_19 , з патрульним комендатури (М), з співробітником карного розшуку (М), заступником начальника т.зв. поліції с. Велика Белозерка на псевдо «Кабан», на з іншими громадянами. З вказаних розмов вбачається фактичне виконання ОСОБА_9 функцій керівника т.зв. «народної міліції» м.Дніпрорудне.

Належність номеру мобільного телефону НОМЕР_3 саме ОСОБА_9 підтверджується відомостями, які містяться в особовій картці Державної міграційної служби України на ОСОБА_9 (зокрема й щодо номеру його мобільного телефону).

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 підтвердили, що ОСОБА_9 (який був колишнім працівником правоохоронних органів) очолив підрозділ поліції в окупованому м.Дніпрорудне Запорізької області.

Отже вказаними вище доказами спростовуються доводи захисника про відсутність доказів (зокрема відсутність письмового наказу) щодо призначення ОСОБА_9 на посаду керівника у незаконному правоохоронному органі, створеному на території тимчасово окупованого м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області - «Днепрорудненском районном отделе милиции». Суд першої інстанції вірно встановив факт добровільного співробітництва на підставі сукупності прямих та непрямих доказів. Відсутність в матеріалах провадження письмового наказу окупаційної влади про призначення на посаду не нівелює факт фактичного виконання ОСОБА_9 керівних функцій у незаконному правоохоронному органі.

При цьому місцевий суд вірно встановив, що диспозиція ч.7 ст.111-1 КК передбачає відповідальність за добровільне зайняття посади, що підтверджується фактичним виконанням функцій керівника незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території.

Також апеляційний суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_9 воєнного злочину за фактом пограбування та жорстокого поводження із цивільним населенням, яке виразилось у погрозі фізичним насильством відносно особи, що перебуває під захистом, - ОСОБА_12 , чим було завдано майнову шкоду ТОВ «Дружба-5».

Зокрема допитані в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_12 та свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 прямо вказали на ОСОБА_9 як на особу, яка під погрозою застосування зброї («автоматників») змусила їх розвернути машину, а після чого вивантажити свої речі до іншого автомобіля, незаконно вилучивши транспортний засіб. Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідки з впевненістю впізнали ОСОБА_9 як особу, котра незаконно заволоділа автомобілем на блокпосту.

Факт подальшого розпорядження вилученим транспортним засобом в особистих цілях підтверджується оголошенням про продаж цього ж автомобіля на російському ресурсі «Avito.ru», зміст якого відображено у протоколі огляду від 09 листопада 2023 року, із зазначенням ідентичного VIN-коду. Під час огляду потерпілий ОСОБА_12 також підтвердив, що вказаний в оголошенні на фотознімках автомобіль - це той самий автомобіль, на якому він пересувався 07 листопада 2022 року, та саме цим автомобілем в той день незаконно заволоділи на блокпосту в м.Василівка Запорізької області.

Стосовно епізодів по відношенню до потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 колегія суддів відхиляє доводи захисту про відсутність доказів того, що ОСОБА_9 надавав накази на затримання цих осіб.

Так, потерпілий ОСОБА_15 прямо вказав, що впізнав ОСОБА_9 за голосом та очима під час допиту в приміщенні окупаційної поліції. Також він підтвердив, що саме ОСОБА_9 здійснював його примусове переміщення (видворення) до лінії розмежування.

Потерпіла ОСОБА_13 (показання якої досліджено в порядку ч.11 ст.615 КПК у зв`язку з її смертю) повідомила, що ОСОБА_9 особисто керував обшуком у її помешканні, знімав її на відео після затримання, після чого вона була незаконно ув`язнена на 8 місяців, де зазнала катувань, та пізніше ОСОБА_9 особисто повідомив їй про видворення. Після чого її та ОСОБА_15 (який був з мішком на голові) ОСОБА_9 разом з чоловіком під псевдонімом «Внук» вивезли в бік Запоріжжя та наказали далі йти пішки.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_13 впізнали ОСОБА_9 , який був присутній за обставин, про які вони повідомляли під час їх допиту у якості потерпілих.

Протоколами огляду від 12 грудня 2023 року та від 18 грудня 2023 року інформації, розміщеної у Telegram-каналі та у всесвітній мережі Інтернет інформаційного агентства «РИА Новости», встановлена наявність статті про видворення мешканця Запорізької області з регіону за екстремізм та відеозапис до неї, на якому зображено особу в балаклаві, яка зачитує чоловіку, якого ідентифіковано як ОСОБА_15 , текст наказу про примусове видворення з території Запорізької області, після чого вручає ОСОБА_15 документ, зовнішньо схожий на паспорт та вказує напрямок, в якому знаходиться м.Запоріжжя.

Суд першої інстанції, дослідивши й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, дав їм оцінку в аспекті ст.94 КПК з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також з`ясував передбачені ст.91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, й обґрунтовано вирішив, що зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Твердження захисника про те, що не було встановлено належність телефону саме обвинуваченому та не доведено, що саме ОСОБА_9 здійснював розмови з невстановленими особами через непроведення фонетичної експертизи, є безґрунтовними, оскільки інформація про належність номеру мобільного телефону ОСОБА_9 міститься в особовій картці Державної міграційної служби України на ОСОБА_9 , в якій зокрема вказані всі його анкетні та персональні дані, а також міститься його фотографія.

За результатами проведення НСРД (зняття інформації з електронних комунікаційних мереж) зафіксовано розмови за номером мобільного телефону, який співпадає з номером, вказаним в особовій картці Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_9 . Під час вказаних розмов абонент вирішує службові питання як керівник «народної міліції» з іншими представниками окупаційної влади.

При перевірці вироку колегією суддів не встановлено обставин, які би ставили під сумнів законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні передбачених ч.7 ст.111-1, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК злочинів, за які його засуджено, що у свою чергу обумовлює відхилення доводів апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли б перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у матеріалах провадження під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05 грудня 2025 року щодо ОСОБА_9 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4