Справа № 201/2965/26
Провадження № 1-кс/201/794/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001712 від 03 грудня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

05 березня 2026 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшло вказане клопотання, направлене до суду засобами поштового зв`язку 27 лютого 2026 року, тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНПУ в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування №0001712 від 03.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Встановлено, що до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт оперуповноваженого УПК в Дніпропетровській області, про те, що в ході моніторингу мережі Інтернет виявлено протиправну діяльність невстановлених осіб, які за допомогою шкідливого програмного забезпечення здійснюють несанкціоноване втручання в облікові записи банківських установ громадян.

03.12.2025 СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001712, за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Проведеними заходами встановлено протиправну діяльність групи осіб, які використовують хакерські форуми та месенджер Telegram для здійснення протиправних дій у кіберпросторі, спрямованих на введення користувачів мережі Інтернет в оману, отримання доступу до їхніх облікових записів, персональних та платіжних даних, а також подальше заволодіння грошовими коштами.

Зазначені особи використовують хакерські форуми (зокрема zelenka.guru та bhf.pro) для обміну досвідом, програмним кодом, результатами зломів, а також для поширення або обговорення шкідливого програмного забезпечення. Паралельно з цим месенджер Telegram використовується як основний інструмент комунікації, залучення нових користувачів та реалізації шахрайських схем.

Особа під псевдонімом « ОСОБА_4 », зареєстрована на ОСОБА_5 , здійснює технічну діяльність, пов`язану зі створенням, використанням та можливим розповсюдженням шкідливого програмного забезпечення типу stealerRAT. Вказане програмне забезпечення використовується для несанкціонованого отримання доступу до інформації, що зберігається на уражених комп`ютерах користувачів, у тому числі: логінів та паролів до поштових сервісів, соціальних мереж, банківських систем; даних платіжних карток; інформації про криптовалютні гаманці; cookie-файлів, історії браузера та форм автозаповнення; технічної інформації про пристрій користувача.

Отримані таким чином дані формуються у так звані «лог-файли», які надалі використовуються для доступу до облікових записів потерпілих або передаються іншим особам для подальшої реалізації шахрайських дій.

Користувач ОСОБА_6 бере активну участь у значній кількості Telegram-груп, тематика яких пов`язана з криптовалютами, аірдропами, «подарунками», обміном програмного коду та сумнівними інвестиційними пропозиціями. Зокрема, встановлено його участь у таких групах: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , @freegiftfromGG_chat, @crypto_stalker_gift_chat, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Airdrop Alerts™), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аналіз контенту зазначених спільнот свідчить, що вони використовуються для введення користувачів в оману шляхом розміщення повідомлень про нібито безкоштовні аірдропи, роздачі криптовалюти, «подарунки» від відомих проєктів або вигідні інвестиційні можливості. Під виглядом таких пропозицій користувачів спонукають: переходити за зовнішніми посиланнями; підключати криптовалютні гаманці до сторонніх ресурсів; завантажувати програмні файли або розширення; вводити seed-фрази, приватні ключі або облікові дані.

У результаті таких дій відбувається компрометація криптовалютних гаманців або зараження пристроїв шкідливим програмним забезпеченням, що дозволяє зловмисникам отримати контроль над активами користувачів та здійснювати несанкціоноване списання коштів.

В ході вжиття заходів щодо встановлення осіб причетних до скоєння злочину та місця фактичного мешкання було встановлено особу за псевдонімом « ОСОБА_15 », ним є: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України - НОМЕР_2 , виданий 11.10.2017 року; телеграм ОСОБА_15 ; використовує мобільний номер телефону НОМЕР_3 .

25.02.2026 за клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра отримано ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

27.02.2026 прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра сумісно з УПК в Дніпропетровській області ДКП НПУ проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_2 .

Під час обшуку виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон Iphone 15PRO EMEI: НОМЕР_4 , EMEI2: НОМЕР_5 ;

- ноутбук LENOVO ideaPad MP2CWZYV;

- мобільний телефон iphone XR чорного кольору з пошкодженням дисплея.

Вищевказане майно, яке було вилучене в ході обшуку, вилучено до УПК в Дніпропетровській області ДКП НПУ.

Метою арешту речових доказів є забезпечення їх збереження у незмінному стані, уникнення їх реалізації, втрати, знищення.

27.02.2026 прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами.

Враховуючи вищевикладене та з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, прокурор просить задовольнити подане клопотання про накладення арешту на зазначене майно.

Прокурор у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_16 у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001712 від 03 грудня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 Кримінального кодексу України.

Встановлено, що до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт оперуповноваженого УПК в Дніпропетровській області, про те, що в ході моніторингу мережі Інтернет виявлено протиправну діяльність невстановлених осіб, які за допомогою шкідливого програмного забезпечення здійснюють несанкціоноване втручання в облікові записи банківських установ громадян.

В ході вжиття заходів щодо встановлення осіб причетних до скоєння злочину та місця фактичного мешкання було встановлено особу за псевдонімом « ОСОБА_15 », ним є: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу обшуку від 27 лютого 2026 року, в період часу з 06 години 30 хвилин до 08 години 00 хвилин прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 проведено обшук, у ході проведення якого за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Iphone 15PRO EMEI: НОМЕР_4 , EMEI2: НОМЕР_5 ;

- ноутбук LENOVO ideaPad MP2CWZYV;

- мобільний телефон iphone XR чорного кольору з пошкодженням дисплея.

Постановою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 від 27 лютого 2026 року вказані вище речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001712 від 03 грудня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 Кримінального кодексу України.

Відповідно ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 25 лютого 2026 року у відповідності до положень ст. 234 КПК України, був наданий дозвіл на проведення обшуку слідчим, які входять до групи слідчих та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001712 від 03 грудня 2025 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання речей та документів, що становлять доказове значення у кримінальному провадженні, в тому числі:

- пристроїв та систем пристроїв, що є компонентами комп`ютера, а також комп`ютерів та будь-якого обладнання, яке працює спільно з комп`ютерами (периферійних пристроїв) і забезпечує його додаткову функціональність (роутерів);

- електронних носіїв інформації (USB флеш-накопичувачів, карт пам`яті, накопичувачів на магнітних дисках (стаціонарних на переносних), компакт-дисків, тощо);

- мобільних телефонів, SIM-карток мобільних операторів;

- банківських платіжних карток;

- зошитів, щоденників, записних книжок, аркушів паперу із рукописним текстом, чорновими записами, а також документів, які містять вільні взірці почерку;

- оригіналів та копій договорів по банківському обслуговуванню, відкриттю банківських рахунків із усіма додатками;

- упаковок, футлярів для СІМ-карток мобільних операторів;

- оригіналів та копій договорів із підприємствами - постачальниками послуг Інтернету, щодо надання послуг доступу та передачі інформації інформаційними каналами;

- чеків, квитанцій про зняття грошових коштів;

- документів, які містять інформацію про продаж чи придбання товарів, надання чи отримання послуг з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На підставі вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктові 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі статтею 98 КПК України, речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень як слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

У даному випадку вилучені під час обшуку предмети та речі постановою прокурора від 27 лютого 2026 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, як такі, що містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням досліджених обставин кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення доведено можливість доказового значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні вилучених під час обшуку речей.

Отже, оскільки зазначене у клопотанні слідчого майно цілком відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та ст. 98 КПК України, а тому існують достатні правові підстави для накладення арешту на це майно, з метою його збереження задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженню, оскільки незастосування арешту може призвести до його знищення чи приховування.

Слідча суддя також зазначає, що відповідно до ч. 2, 9 ст. 100 КПК України речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Спеціальні положення про збереження речових доказів та вирішення питання про них одночасно з постановленням судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, базується на засаді безпосередності дослідження показань, речей і документів (стаття 23 КПК України), відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в речах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, вилучені в ході проведеного обшуку речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оскільки існують ризики приховування, знищення вилученого майна, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

На підставі викладеного керуючись вимогами ст. ст. 2, 7, п. 18 ч. 1 ст. 3, ст. ст. 168-169, 170-173, 372, 376 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001712 від 03 грудня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вилучене 27 лютого 2026 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

- мобільний телефон Iphone 15PRO EMEI: НОМЕР_4 , EMEI2: НОМЕР_5 ;

- ноутбук LENOVO ideaPad MP2CWZYV;

- мобільний телефон iphone XR чорного кольору з пошкодженням дисплея.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала виконується негайно прокурором і слідчим.

Строк дії ухвали встановити до настання подій, вказаних у частині 4 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1