КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Святошинського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_5 не містить таких фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про злочини, які містять достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст.11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене Кримінальним Кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Святошинського УП ГУНП у м. Києві внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що вимоги ст. 214 КПК України не передбачають здійснення оцінки та обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення, а передбачають обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що раніше Київським апеляційним судом його апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження і відсутністю клопотання про його поновлення.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу . Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 15.10.2025 ОСОБА_5 звернувся до Святошинського УП ГУНП в м. Києві, із заявою про вчинення кримінального правопорушення - 16.09.2025 року ОСОБА_5 примусово доставили у наручниках до Черкаського центру комплектування, незаконно там утримували. Потім склали протокол про адміністративне правопорушення, забрали телефон і примусово тримали його на 4 поверсі. 17.09.2025 року ОСОБА_5 примусово доставили до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , де змушували проходити ВЛК. Він ВЛК не проходив, аналізи не здавав. Проходження ВЛК ним та довідку про проходження ВЛК не надали. Потім штучно підвищивши його статус цивільної особи до військовослужбовця та примусово возили у військові частини у Чернігівську область, телефон не віддали. З таким проходженнім ВЛК ОСОБА_5 не погоджується, оскільки він не відповідає встановленому законодавством порядку."

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, ст. ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Як правильно зазначив слідчий суддя, внесенню до ЄРДР підлягають відомості не з будь-якої заяви чи повідомлення, а лише з тих, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Якщо ж таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання автоматичне не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР. У той же час, достатніми відомостями є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення і підтверджують реальність його конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини).

Тож, на переконання колегії суддів, заява не містить жодних відомостей про вчинення кримінально караних дій і її зміст свідчить виключно про незгоду заявника з діями та рішенням працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи те, що незгода з процесуальними діями та рішеннями сама по собі не може вказувати на наявність у діях судді ознак кримінального правопорушення, а законність та обґрунтованість судових рішень може бути предметом перевірки в апеляційному та касаційному порядку відповідно до встановленої процедури, намагання оскаржити у такий не передбачений законом спосіб судове рішення є неприпустимим і не відповідає принципу правової визначеності, який є невід`ємною складовою гарантованого Конституцією України принципу верховенства права.

Отже, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Строк поновити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1194/2026

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_6

Доповідач: ОСОБА_1