Справа № 344/3052/26
Провадження № 1-кс/344/1571/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків в рамках кримінального провадження за №0000172 від 21.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000172 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що учасники організованої групи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 упродовж червня 2025 січня 2026 років з метою отримання незаконного прибутку, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, скоїли ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів, шляхом їх приховання у публічно доступних місцях та подальшим збутом із використанням чат-ботів в месенджері «Telegram».

23 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

10 лютого 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознайомившись з постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 05.02.2026 про відібрання біологічних зразків, відмовився добровільно надати біологічні зразки, а саме взірець букального епітелію.

Так, 07 жовтня 2025 року в ході проведення контролю за вчиненням злочину ОСОБА_10 у чат-боті в месенджері «Телеграм» придбав наркотичний засіб канабіс, який знаходиться у полімерному пакеті обмотаному липучою стрічкою білого кольору. 29 жовтня 205 року призначено молекулярно-генетичну експертизу за результатами проведення, якої отримано висновок № СЕ-19/109-25/15781-БД від 05.02.2026 відповідно до якого на зовнішній поверхні полімерного пакету та фрагменті клейкої стрічки виявлено клітини з ядрами.

Окрім цього, 15 жовтня 2025 року в ході проведення контролю за вчиненням злочину ОСОБА_11 у чат-боті в месенджері «Телеграм» придбав наркотичний засіб канабіс, який знаходиться у полімерному пакеті обмотаному липучою стрічкою білого кольору. 29 жовтня 205 року призначено молекулярно-генетичну експертизу за результатами проведення, якої отримано висновок № СЕ-19/109-25/15780-БД від 05.02.2026 відповідно до якого на зовнішній поверхні полімерного пакету виявлено клітини з ядрами.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити.

Захисник щодо задоволення клопотання заперечив.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

За змістом ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Так, відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте й сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Крім того, за практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканність особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар.

Також на момент розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчий суддя з огляду на практику ЄСПЛ зобов`язаний переконатись, що така маніпуляція буде безпечною для життя та здоров`я особи. На це наголошено і в рішенні ЄСПЛ у справі «Яллог проти Німеччини», в якому зазначається про необхідність проведення медичного обстеження до моменту примусового відібрання зразків для проведення експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканини організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

У контексті збирання доказів у рамках кримінального провадження, узяття зразків букального епітелію в підозрюваного становить обов`язкову медичну процедуру, котра, хоч і є малозначною, все ж має вважатися втручанням у право на приватне життя (рішення у справах «Jalloh v. Germany», п.70; «Schmidt v. Germany»). Проте Європейська конвенція з прав людини не забороняє застосування таких процедур задля здобуття доказів про причетність до скоєння злочину. Коли аналіз було взято не в правопорушника, а у свідка, Європейський суд вирішив, що застосування таких медичних процедур, зокрема щодо неповнолітньої особи, також a priori не є забороненим задля здобуття доказів скоєння злочину (п.32). У цій справі ЄСПЛ зауважив, що право не свідчити проти чоловіка/дружини, на відміну від надання усних свідчень, не поширюється на збір матеріальних доказів, таких як клітинний матеріал (п.35). Отже, коли взяття цього зразка було необхідним для розслідування злочину, Суд визнав згаданий захід пропорційним (п.41).

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини «Саундерс проти Великої Британії» від 17 грудня 1996 року: право не свідчити проти самого себе це в першу чергу право обвинуваченого зберігати мовчання. Як прийнято вважати в правових системах держав учасників Конвенції і в інших країнах, дане право не поширюється на використання в кримінальному процесі матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого незалежно від його волі примусово як ось: вилучення по розпорядженню документів, отримання зразків крові, сечі і шкірного покриву для проведення аналізу ДНК».

23.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

15.10.2025 року в ході проведення контролю за вчиненням злочину ОСОБА_11 в чат-боті в месенджері «Телеграм» придбав наркотичний засіб канабіс, який знаходиться у згортку обмотаному липучою стрічкою білого кольору, замаскований у вигляді каменя.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 29.10.2025 року призначено молекулярно-генетичну експертизу по згортку обмотаному липучою стрічкою білого кольору, замаскований у вигляді каменя.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/109-25/15780-БД від 05.02.2026 року на наданій для дослідження зовнішній поверхні полімерного пакета виявлено клітини з ядрами. На фрагменті клейкої стрічки типу «ізолента» виявлено поодинокі клітини з ядрами.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 05.02.2026 року постановлено відібрати у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічні зразки букального епітелію.

Відповідно до протоколу отримання біологічних зразків від 10.02.2026 року ОСОБА_4 відмовився добровільно надати біологічні зразки букального епітелію.

06.11.2022 набрав чинності Закон України від 09.07.2022 № 2391-ІХ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», який введено в дію 06.02.2023.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» передбачено обов`язкову державну реєстрацію геномної інформації щодо осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

Державна реєстрація геномної інформації полягає у внесенні до Електронного реєстру геномної інформації людини, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, відомостей про генетичні ознаки людини та визначених цим Законом знеособлених персональних даних про особу.

Порядком проведення обов`язкової реєстрації геномної інформації людини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» від 29.08.2023 № 978, передбачено, що відбір біологічного матеріалу здійснюється із застосуванням засобів для відбору біологічних зразків.

Відбір і направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні вказаних злочинів, якщо результати експертизи можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюються відповідно до статті 242 КПК України.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що для повного швидкого та неупередженого досудового розслідування потрібно провести молекулярно-генетичну експертизу, а ОСОБА_4 відмовився добровільно надавати свої біологічні зразки, а саме взірці букального епітелію для проведення вищезазначеної експертизи, що підтверджується протоколом отримання біологічних зразків від 10.02.2026 року.

При цьому обґрунтовану причину такої відмови захисником та підозрюваним не наведено також в процесі розгляду клопотання.

З огляду на вищевикладене, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, для встановлення ролі підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_4 23.01.2026 року оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, а також враховуючи те, що в межах досудового розслідування кримінального провадження є необхідність для проведення порівняльних досліджень, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень - слідчий суддя приходить до висновку, що для цього достатньо відібрати зразки букального епітелію, що можливо провести за допомогою слюни з ротової порожнини у підозрюваного, що в свою чергу не потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму.

За встановлених обставин, вказані біологічні зразки мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а надати їх добровільно ОСОБА_4 відмовився, можливість отримання зразків в інший спосіб слідчим суддею не встановлено, тому є правові підстави для вчинення таких процесуальних дій примусово.

Керуючись ст.ст. 160-166, 241, 245, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Надати слідчому, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 21.02.2025, дозвіл на примусове відбирання біологічних зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Ухвала діє до 23 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1