ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/574/26 Справа № 175/5654/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2026р., якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання щодо повідомлення про підозру та зобов`язання прокурора вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2026р., якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання щодо повідомлення про підозру та зобов`язання прокурора вчинити певні дії.

Із рішенням слідчого судді не погодився заявник ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій:

- вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним тлумаченням норм права;

- вказує, що предметом скарги є саме бездіяльність прокурора щодо невиконання процесуальних обов`язків, який відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України вчинити процесуальні дії у визначений законом строк;

- вважає, що слідчий суддя фактично позбавив його, як потерпілого, права на судовий захист, і не мав права відмовляти у розгляді скарги, оскільки вона стосується ефективності розслідування та дотримання прав потерпілого ;

- прохає скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати прокурора розглянути клопотання потерпілого від 26.01.2026р., та прийняти рішення про повідомлення про підозру виконавцю ОСОБА_7 згідно вимог КПК України.

Про дату час та місце заявник ОСОБА_6 повідомлений належним чином, в поданій апеляційній скарзі прохав розгляд апеляційної скарги проводити за його відсутності.

У поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 прохав поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді у разі пропуску такого строку.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали кримінального провадження встановив, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена 03.02.2026р. без участі сторін. Строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді становить п`ять днів з дня постановлення оскаржуваної ухвали, а для осіб, які не приймали участь у судовому розгляді, з дня отримання копії оскаржуваного рішення.

Відповідно до матеріалів справи оскаржувана ухвала направлена скаржнику 03.02.2026., отримана ним 10.02.2026р., та подана ним апеляційна скарга датована 11.02.2026р., та відправлена згідно штемпеля на конверті 11.02.2026р. у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , зазначив, що заявник ОСОБА_6 26.01.2026 звернувся до СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області та Краматорської окружної прокуратури з клопотанням про складання та вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.364, 366 КК України, тобто про зміну процесуального статусу ОСОБА_7 зі свідка на підозрювану, в задоволенні якого прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_8 відмовлено шляхом прийняття постанови від 29.01.2026р. (а.с.30-31), та дійшов висновку, що вона не належить до категорії рішень, які можуть бути оскаржені в порядку ст. 303 КПК України під час досудового розслідування, та слідчий суддя позбавлений законодавцем процесуального права розглядати дану скаргу, оскільки це суперечитиме положенням і вимогам кримінального процесуального закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 25.02.2025р. В зазначеній скарзі прохав скасувати постанову прокурора ОСОБА_9 . Від 29.01.2026р. по справі ЄРДР №0000235 від 25.02.2025р., як незаконну, та зобов`язати прокурора виконати вимоги ст.94 КПК України та надати належну оцінку доказам. В обгрунтування заявник зазначив, що в матеріалах справи є офіційний витяг з ЄРДР про відсутність процесуальної дієздатності стягувача, є офіційна відповідь від ГУ ПФУ України в Донецькій області щодо відокремленого структурного підрозділу, відсутнє рішення суду про поновлення виконавчих проваджень, є офіційна відповідь про відсутність судових рішень про арешт коштів «боржника» ОСОБА_6 , натомість в матеріалах справи є незаконне рішення посадової особи ОСОБА_7 про «арешт коштів боржника» без рішення суду, що є порушенням ст.124 Конституції України. Крім того, в матеріалах справи є офіційне повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, та офіційна відповідь департаменту щодо юридичної особи, яка не може бути стороною виконавчого провадження відповідно до ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що 26.01.2026р. ОСОБА_6 подав до Краматорського РУП по кримінальній справі ЄРДР № 0000235 від 25.02.2025р. клопотання про повідомлення про підозру посадовій особі Краматорського ВДВС ОСОБА_7

29.01.2026р. постановою прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_10 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесенному до ЄРДР за № 0000235 від 25.02.2025р.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Водночас, положення ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачає можливість оскарження прокурора про відмову у задоволенні клопотання щодо повідомлення про підозру та зобов`язання прокурора вчинити певні дії, а посилання заявника ОСОБА_6 в якості нормативного обґрунтування скарги п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України є помилковим, оскільки стосується лише тих дій, на вчинення яких процесуальний закон встановлює певні строки, і не стосуються дискреційних повноважень слідчого щодо надання або відмови у надані матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається із матеріалів справи клопотання ОСОБА_6 було розглянуто в порядку ст.220 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання не підлягає оскарженню до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, за такого слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до положень ч.4 ст.304 КПК України, відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень слідчим суддею норм діючого кримінального процесуального закону при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 а тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість рішення слідчого судді є неприйнятними.

Враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя фактично позбавив його, як потерпілого, права на судовий захист, і не мав права відмовляти у розгляді скарги, оскільки вона стосується ефективності розслідування та дотримання прав потерпілого, є необгрунтованими, оскільки не свідчать про обмеження доступу до правосуддя та про порушення загальних засад кримінального провадження, оскільки рішення слідчого судді постановлено в межах його повноважень, передбачених КПК України, якими врегульовано порядок їх оскарження.

Таким чином слідчий суддя розглянув скаргу з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, врахував всі обставини та постановив законну і обгрунтовану ухвалу, навівши мотиви її прийняття.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2026р., якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання щодо повідомлення про підозру та зобов`язання прокурора вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2026р., якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання щодо повідомлення про підозру та зобов`язання прокурора вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді