УХВАЛА

04.03.2026 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000490 відносно: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за їх обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки ризики, передбачені п. 1), 3), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Прокурор просив суд не застосовувати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у разі визнання останніх винуватими у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є всі підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду. Крім того, на думку прокурора, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання, обвинувачені, володіючи відомостями щодо свідків сторони обвинувачення, які ще не допитані, можуть вплинути на них з метою відмови від дачі показів чи зміни показів, чим можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На думку прокурора, обвинувачені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, самостійно залишивши місце служби.

Захисники: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачені: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотань прокурора, просили суд змінити всім обвинуваченим запобіжний захід на інший, не пов`язаний з обмеженням особистої свободи обвинувачених.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта та клопотання прокурора на підтвердження наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що на цей час є всі підстави для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, відповідно до змісту обвинувального акта, військовослужбовці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжують обвинувачуватися в тяжкому злочині, а саме: умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, раніше їм невідомому цивільному ОСОБА_10 , вчиненому групою осіб, в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого настала смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Зважаючи на обсяг пред`явленого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у разі визнання останніх винуватими у вищевказаному кримінальному правопорушенні, останні, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, можуть переховуватися від суду, тобто у відношенні всіх обвинувачених наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Суд погоджується з думкою прокурора про наявність у відношенні всіх обвинувачених ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони, володіючи відомостями щодо осіб свідків, які є військовослужбовцями і на цей час ще не допитані в суді, можуть вплинути на них з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі, чим, у свою чергу, можуть перешкодити кримінальному провадженню, відповідно є підтвердженим у відношенні всіх обвинувачених ризик, передбачений п. 4) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - військовослужбовці, але обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину у відношенні цивільної особи, яка, за змістом обвинувачення, звернулася до обвинувачених за допомогою, проте отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла. При цьому, як зазначалося раніше, обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий за ч. 4 ст. 402 КК України і має невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.11.2024 у виді службового обмеження.

Відповідно у відношенні всіх обвинувачених є підтвердженим ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування обвинувачених під вартою будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останніх не надходило.

Також суд, зважаючи на вік та стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відомості про їх соціальні зв`язки, репутацію обвинувачених, їх майновий стан, вважає, що вказані відомості про осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в сукупності із обсягом пред`явленого їм обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п. 1), 3), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Надаючи оцінку позиції сторони захисту щодо можливості обрання всім обвинуваченим інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, суд виходить з того, що такі запобіжні заходи як: особисте зобов`язання, особиста порука або домашній арешт не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що відносно всіх видів запобіжних заходів приписами КПК України визначено здійснення контролю та осіб, які його здійснюють. Всі обвинувачені є діючими військовослужбовцями та особи, які зобов`язані здійснювати контроль за виконанням запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, а це: прокурор щодо особистого зобов`язання, поручитель командир військової частини щодо особистої поруки та Національна поліція щодо домашнього арешту будуть позбавлені можливості перебувати в місці проходження військової служби обвинуваченими, яка може бути розташована в зоні ведення активних бойових дій з урахуванням специфіки виконання службових обов`язків як обвинуваченими, так і прокурором, командиром військової частини та підрозділами національної поліції.

Тому з урахуванням змісту обвинувачення щодо вчинення умисного тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, з урахуванням ризиків, передбачених п. 1), 3), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, що продовжують існувати, підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на особисте зобов`язання, особисту поруку або домашній арешт не вбачається.

У той же час, згідно з п. 2) ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, не визначається, оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Крім того, суд звертає увагу, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.02.2026 апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишені без задоволення, а ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13.01.2026, якою продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишена без змін.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 331, 336, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 02.05.2026 включно в умовах гауптвахти.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 02.05.2026 включно в умовах гауптвахти.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою до 02.05.2026 включно в умовах гауптвахти.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, прокурором та потерпілою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які перебувають під вартою, - з моменту вручення їм копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1