ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Ухвала

про вирішення питання про арешт майна

06 березня 2026 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області клопотання про арешт майна, подане прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000005, внесеного до ЄРДР 19.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2012 КК України,-

Встановив:

На розгляд слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що впровадженні слідчого відділу Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 19.01.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався, тобто, у період часу з 24.02.2022 по 25.03.2024 на території України було запроваджено та діяв воєнний стан.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) це надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсацій донорам, у свою чергу гуманітарна допомога це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про гуманітарну допомогу» передбачено, що товари (предмети), що ввозяться (пересилаються) як гуманітарна допомога, підлягають першочерговому безкоштовному спрощеному декларуванню митним органам відповідними установами та організаціями незалежно від форми власності, з обов`язковим проставленням у товаросупровідних документах, вантажних митних деклараціях клейма «Гуманітарна допомога. Продаж заборонено», завіреного печаткою митника. Установи та організації незалежно від форми власності, що здійснюють декларування митним органам, у разі відмови декларування вантажів гуманітарної допомоги позбавляються права на декларування митних вантажів. Інструкція про першочергове безкоштовне спрощене декларування гуманітарної допомоги затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» визначено, що цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах. Сферами благодійної діяльності є: 1) освіта; 2) охорона здоров`я; 3) екологія, охорона довкілля та захист тварин; 4) запобігання природним і техногенним катастрофам та ліквідація їх наслідків, допомога постраждалим внаслідок катастроф, збройних конфліктів і нещасних випадків, а також біженцям та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах; 5) опіка і піклування, законне представництво та правова допомога; 6)соціальний захист, соціальне забезпечення, соціальні послуги і подолання бідності; 7) культура та мистецтво, охорона культурної спадщини; 8) наука і наукові дослідження; 9) спорт і фізична культура; 10) права людини і громадянина та основоположні свободи; 11) розвиток територіальних громад; 12) розвиток міжнародної співпраці України; 13) стимулювання економічного росту і розвитку економіки України та її окремих регіонів та підвищення конкурентоспроможності України; 14) сприяння здійсненню державних, регіональних, місцевих та міжнародних програм, спрямованих на поліпшення соціально-економічного становища в Україні; 15) сприяння обороноздатності та мобілізаційній готовності країни, захисту населення у надзвичайних ситуаціях мирного і воєнного стану.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про волонтерську діяльність» визначено, що волонтерська діяльність - добровільна, соціально спрямована, неприбуткова діяльність, що здійснюється волонтерами шляхом надання волонтерської допомоги. Волонтерська допомога - роботи та послуги, що безоплатно виконуються і надаються волонтерами. Волонтерська діяльність є формою благодійної діяльності. Безоплатне виконання робіт або надання послуг особами, що здійснюється на основі сімейних, дружніх чи сусідських відносин, не є волонтерською діяльністю. Волонтерська діяльність ґрунтується на принципах законності, гуманності, рівності, добровільності, безоплатності, неприбутковості.

Волонтерська діяльність здійснюється за такими напрямами: надання волонтерської допомоги громадянам, які постраждали внаслідок надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру, дії особливого періоду, правових режимів надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції ,здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та/або іншої країни проти України, у результаті соціальних конфліктів, нещасних випадків, а також жертвам кримінальних правопорушень, біженцям, внутрішньо переміщеним особам; надання волонтерської допомоги Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, правоохоронним органам, органам державної влади підчас дії особливого періоду, дії правового режиму надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та/або іншої країни проти України; надання волонтерської допомоги для подолання наслідків бойових дій, терористичного акту, збройного конфлікту, тимчасової окупації; надання волонтерської допомоги для подолання наслідків збройної агресії Російської Федерації проти України та/або іншої країни проти України, а також для післявоєнного відновлення і розвитку України; надання волонтерської допомоги особам/сім`ям, які опинилися у складних життєвих обставинах через шкоду, завдану бойовими діями, терористичним актом, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією, збройною агресією Російської Федерації проти України та/або іншої країни проти України; надання волонтерської допомоги за іншими напрямами, не забороненими законодавством.

Згідно тверджень ініціатора клопотання, у не встановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше січня 2026 року, у ОСОБА_4 , що діяв з метою отримання прибутку, виник протиправний умисел на продаж предметів, які відповідно до положення ст. 8 Закону України «Про гуманітарну допомогу» передані донорами в якості благодійної допомоги Благодійним організаціям зареєстрованим на території України, шляхом їх передачі у фактичне користування на підставі підроблених актів прийому-передачі таких предметів до військових частин ЗСУ.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, у невстановленому місці, замовив виготовлення печатки Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , яку у подальшому використовував для виготовлення фіктивних актів прийому передач гуманітарної допомоги від імені військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на використання - продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, маючи на руках печатку військової частини НОМЕР_1 , зробив фіктивне замовлення від вищевказаної військової частини до Благодійної організації «Благодійний Фонд «Юнайтед Хелп Юкрейн Ейд Хаб»» на отримання гуманітарної допомоги на безоплатній основі, а саме: коптер Yuneec H520Е з камерою Yuneec E90x (0-70) в кількості 10 шт., зарядний пристрій для акумуляторів ST16S (O-71) в кількості 4 шт., зарядний пристрій для акумулятора Yuneec H520Е (О-72) в кількості 2 шт., Жорстка валіза на колесах Yuneec для дронів H520Е (О-73) в кількості 1 шт., які ОСОБА_5 отримав у власне користування на підставі фіктивного акту приймання передачі гуманітарної допомоги №12029 від 17 грудня 2025 року.

26.02.2026 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на використання - продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання з метою отримання прибутку, незаконно продав ОСОБА_6 один коптер Yuneec H520Е з камерою Yuneec E90x (0-70) вартістю 130 000 грн. 20 коп..

У подальшому, 03.03.2026 ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на використання - продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, незаконно продав ОСОБА_6 8 (вісім) коптерів Yuneec H520Е з камерою Yuneec E90x (0-70) загальною вартістю 1 040 001 грн. 92 коп., та 10 (десять) FPV коптерів, які відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, ввезено на територію України у вигляді гуманітарної допомоги, та які відповідно до вимог Постанов Кабінету Міністрів України № 174 від 01.03.2022 та № 953 від 05.09.2023 не підлягають продажу.

04.03.2026 року у період часу з 00 год. 10 хв. по 00 год. 31 хв. на земельній ділянці за адресою: Київська область, с. Любимівка, вул. Київська, 81/1, проведено огляд місцевості.

На даній земельній ділянці виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Dodge» моделі «RAM1500», білого кольору, який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36.

Вищезазначений вилучений транспортний засіб визнаний речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України.

04.03.2026 року у період часу з 00 год. 35 хв. по 01 год. 03 хв. на земельній ділянці за адресою: Київська область, с. Любимівка, вул. Київська, 81/1, проведено огляд місцевості.

На даній земельній ділянці виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Audi» моделі «ALLROAD TDI QUATTRO A», білого кольору, який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36.

Вищезазначений вилучений транспортний засіб визнаний речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно транспортний засіб марки «Dodge» моделі «RAM1500», білого кольору (власник не відомий), який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36; транспортний засіб марки «Audi» моделі «ALLROAD TDI QUATTRO A», білого кольору (власник не відомий), державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Власник майна станом на дату подання клопотання встановленим не був.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя, керуючись приписами статті 172 КПК України проводить судове засідання без участі прокурора та власника тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши доводи клопотання та зміст долучених до нього документів, вважаю, що вказане клопотання підлягає задоволенню.

Зокрема, згідно приписів частини 1 статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно приписів п. 5 частини 2 статті 40 КПК України, слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно приписів частини 1 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно приписів частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

- подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

- вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

- обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

- обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

- обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

- обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно приписів частини 1, 2 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 частини 1 цієї статті, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як слідує зі змісту частини 3 цієї статті, у випадку, коли арешт накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, він може бути накладеним на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно приписів частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно частини 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

правову підставу для арешту майна;

можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність ;

можливість спеціальної конфіскації майна;

розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно приписів частини 4 цієї статті, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно приписів частини 5 цієї статті, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

З урахуванням вказаних вище правових норм, арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, може бути застосованим, в тому числі й у випадку, якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення і метою його застосування є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження доказів.

Зі змісту клопотання про застосування арешту майна та доданих документів слідує, що у не встановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше січня 2026 року, у ОСОБА_4 , що діяв з метою отримання прибутку, виник протиправний умисел на продаж предметів, які відповідно до положення ст. 8 Закону України «Про гуманітарну допомогу» передані донорами в якості благодійної допомоги Благодійним організаціям зареєстрованим на території України, шляхом їх передачі у фактичне користування на підставі підроблених актів прийому-передачі таких предметів до військових частин ЗСУ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, у невстановленому місці, замовив виготовлення печатки Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , яку у подальшому використовував для виготовлення фіктивних актів прийому передач гуманітарної допомоги від імені військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на використання - продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, маючи на руках печатку військової частини НОМЕР_1 , зробив фіктивне замовлення від вищевказаної військової частини до Благодійної організації «Благодійний Фонд «Юнайтед Хелп Юкрейн Ейд Хаб»» на отримання гуманітарної допомоги на безоплатній основі, а саме: коптер Yuneec H520Е з камерою Yuneec E90x (0-70) в кількості 10 шт., зарядний пристрій для акумуляторів ST16S (O-71) в кількості 4 шт., зарядний пристрій для акумулятора Yuneec H520Е (О-72) в кількості 2 шт., Жорстка валіза на колесах Yuneec для дронів H520Е (О-73) в кількості 1 шт., які ОСОБА_5 отримав у власне користування на підставі фіктивного акту приймання передачі гуманітарної допомоги №12029 від 17 грудня 2025 року.

26.02.2026 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на використання - продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання з метою отримання прибутку, незаконно продав ОСОБА_6 один коптер Yuneec H520Е з камерою Yuneec E90x (0-70) вартістю 130 000 грн. 20 коп..

У подальшому, 03.03.2026 ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на використання - продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, незаконно продав ОСОБА_6 8 (вісім) коптерів Yuneec H520Е з камерою Yuneec E90x (0-70) загальною вартістю 1 040 001 грн. 92 коп., та 10 (десять) FPV коптерів, які відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, ввезено на територію України у вигляді гуманітарної допомоги, та які відповідно до вимог Постанов Кабінету Міністрів України № 174 від 01.03.2022 та № 953 від 05.09.2023 не підлягають продажу.

04.03.2026 року у період часу з 00 год. 10 хв. по 00 год. 31 хв. на земельній ділянці за адресою: Київська область, с. Любимівка, вул. Київська, 81/1, проведено огляд місцевості.

На даній земельній ділянці виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Dodge» моделі «RAM1500», білого кольору, який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36.

04.03.2026 року у період часу з 00 год. 35 хв. по 01 год. 03 хв. на земельній ділянці за адресою: Київська область, с. Любимівка, вул. Київська, 81/1, проведено огляд місцевості.

На даній земельній ділянці виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Audi» моделі «ALLROAD TDI QUATTRO A», білого кольору, який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36, тому вказане майно було вилучено під час проведення оглядів місцевості 03.03.2026 року та 03.03.2026 року постановою слідчого зазначене майно визнано речовим доказом.

Перевіряючи наявність правових підстав для застосування арешту майна, суд враховує, що є обґрунтовані підстави стверджувати, що було вчиненим кримінальне правопорушення, а майно, для забезпечення збереження якого подано клопотання, є речовим доказом у розумінні статті 98 КПК України та містить на собі слідову інформацію і з високим ступенем вірогідності могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Далі, згідно приписів статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно приписів частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно приписів частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно приписів частини 1, 2 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів статті 1 Протоколу 1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Вказані правові норми встановлюють гарантії непорушності права власності, однак при цьому передбачають можливість його обмеження у випадках та в порядку, встановленому законом.

Згідно позиції, висловленої в Рішенні ЄСПЛ по справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», ступінь втручання у право на володіння майном фізичної або юридичної особи, має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй.

Вирішуючи питання про можливість накладення арешту на майно, що зазначене в клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є можливим та необхідним, вказаний захід має тимчасовий характер та не призводить до невиправданих і не пропорційних обмежень прав особи, яка є власником майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що згідно приписів абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України, власнику майна, на яке накладено арешт, забезпечується право на подання клопотання про скасування арешту майна, у випадку, якщо в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпаде потреба.

Отже, для власника майна забезпечується можливість індивідуального періодичного перегляду застосованого захожу забезпечення кримінального провадження, що не свідчить про непропорційність вручання у право мирного володіння майном.

Враховуючи вище викладене, керуючись приписами статті 170-174 КПК України, -

Постановив:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000005, внесеного до ЄРДР 19.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2012 КК України задовольнити.

Накласти в кримінальному провадженні № 0000005 від 19.01.2026 арешт із застосуванням заборони відчуження, користування та розпорядження, на тимчасово вилучене в ході проведення огляду від 04.03.2026 майно, а саме:

-транспортний засіб марки «Dodge» моделі «RAM1500», білого кольору (власник не відомий), який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36;

-транспортний засіб марки «Audi» моделі «ALLROAD TDI QUATTRO A», білого кольору (власник не відомий), державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня від дати її постановлення направити прокурору Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Клопотання про скасування арешту майна може бути поданим в порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

В зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 09.03.2026 по 13.03.2026 повний тест ухвали складено та проголошено 16 березня 2026 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1