ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/682/26 Справа № 171/3347/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балівка, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, раніше не судимого, військовослужбовця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою : АДРЕСА_2

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 286-1 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто з нього судові витрати.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді солдата, військовому званні «рядовий», 11.10.2022, у світлий час доби, приблизно о 13:30 зі сторони м. Апостолове в напрямку м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області по автодорозі сполученням «Кропивницький-Запоріжжя» рухався технічно справний автомобіль «ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який не мав права керування даним транспортним засобом, в якому в якості пасажиру на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_9 .

Під час руху водій ОСОБА_8 , повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху останній повинен враховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У ході подальшого руху по вказаній автодорозі, водій ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного, метамфетамінового, наркотичного сп`яніння, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я себе та пасажира ОСОБА_9 , в порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого ЗакономУкраїни № 551-XIV від 24.03.1999, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пункти 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки - вологе дорожнє покриття і її змін, проявляючи злочинну самовпевненість, не обрав безпечну швидкість автомобіля, яким керував та поблизу м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, з урахуванням дорожнього покриття не вибрав безпечну швидкість руху, втратив контроль над керуванням автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини - ліве узбіччя, де сталося перекидання автомобіля.

Таким чином водій ОСОБА_8 , порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України, в яких вказано:

п. 2.3 (б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9 (а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-23/4560-ІТ від 18.05.2023, в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_8 , виконуючи вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути ДТП. Невідповідність вимогам п. п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_8 , з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з ДТП, що сталась.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 156 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелом 6-7 ребер ліворуч, розрив лівої легені, лівосторонній пневмоторакс; перелом лонних та сідничних кісток з обох сторін, перелом крила і тіла правої здухвинної кістки, перелом крижа праворуч. Заочеревинна гематома з проривом у черевну порожнину, гематома задньої стінки сечового міхура. Гемоперитоніум. Всі виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження виникли від безпосередньої дії тупого твердого предмета (предметів), за механізмом удар (удар-стиснення), який міг мати як обмежену, так і не обмежену травмуючу поверхню або при ударі об такий же предмет (предмети), що могло бути в обстановці дорожньо-транспортної пригоди; за своїм характером, у своїй сукупності, відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, за ознакою як такі, що небезпечні для життя.

По справі надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 в якій він, не оспорюючи обставини справи, просить вирок відносно нього змінити в частині призначення покарання, застосувавши ст. 69 КК України. Вказує що він щиро розкаявся, активно сприяв слідству, після ДТП разом з медичними робітниками відвіз потерпілого до лікарні, після ДТП випив коньяку. Потерпіла до нього претензій не мала та просила суворо не карати. Зазначає, що наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, є підставою для застосування до нього вимог ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація дій ОСОБА_11 ніким не оскаржуються, а тому на підставі ч. 1 ст. 404 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повному обсязі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігати вчиненню ним нових злочинів.

Так, ОСОБА_8 раніше не судимий, скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів проти безпеки руху.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином, суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням, призначив обвинуваченому покарання саме в мінімальних межах санкції ст. 286-1 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_8 , обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів обговорюючи доводи обвинуваченого про застосування до нього вимог ст. 69 КК України, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Верховним Судом у постанові від 27.03.2025 у справі № 953/3196/23, зазначено, що звичайні пом`якшуючі обставини: наявність сім`ї, позитивні характеристики, щире каяття, не є винятковими та не дають підстав для застосування ст. 69 КК України.

В постанові від 15.01.21024 року у справі № 722/594/22 Верховний Суд підкреслив, що для застосування ст. 69 КК України необхідна сукупність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості злочину, а не лише окремі фактори.

Таким чином, по даному кримінальному провадженню виняткових обставин не встановлено. Характер і спосіб вчинення злочину, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, метамфетамінового, наркотичного сп`яніння, свідчить про підвищену суспільну небезпеку діяння, а наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, не є винятковим для застосування вимог ст.69 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що визначене судом першої інстанції покарання є справедливим та співмірним вчиненому злочину, підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_8 покарання меншого ніж призначив суд, з призначенням ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді