н/п 1-кс/490/2110/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2333/26
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

13 травня 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ягідне, Ягіднинського району, Магаданської області, РФ, громадянина України, маючого вищу освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348, ч.2 ст.350 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000189 від 17.03.2026, строком до 17.06.2026 року.

Клопотання мотивує тим, що 16 березня 2026 року відповідно до наказу начальника Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області №223 від 16.03.2026 виділено особовий склад поліцейських із числа підпорядкованих підрозділів для участі у проведенні спільних з працівниками районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки фільтраційно - профілактичних заходів на території м. Миколаєва та Миколаївського району Миколаївської області.

17 березня 2026 року приблизно о 6:00 відповідно до вищевказаного наказу та розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 спільна група з оповіщення військовозобов`язаних та перевірки військово-облікових документів у складі: дільничного інспектора поліції ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 та дільничного інспектора поліції ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , які перебували в однострої; а також у відповідному військовому обмундируванні з шевронами та знаками розрізнення - головного сержанта 1 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_10 , солдата стрільця ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_11 , яким присвоєно військові звання, видано військові квитки та яких наділено службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу за мобілізацією в особливий період, здійснили виїзд на автомобілі «Volkswagen T4», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для проведення оповіщення та вручення повісток на території Центрального району м. Миколаєва.

Вказаного дня приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: проспект Героїв України, 79-Б у м. Миколаєві, членами групи оповіщення виявлено особу чоловічої статі, яка за зовнішніми ознаками підпадала під категорію військовозобов`язаних для проходження військової служби в ЗСУ, а саме ОСОБА_5 , у зв`язку з чим прийнято рішення про перевірку військово-облікових документів у останнього. Після чого дільничний інспектор поліції ОСОБА_12 , перебуваючи в однострої встановленого зразка з відповідними розпізнавальними написами «Поліція», вийшов із вищевказаного автомобіля та висловив вимогу про зупинку руху ОСОБА_5 та надання останнім військово-облікових документів для перевірки. ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що перед ним знаходиться поліцейський, усвідомлюючи, що останній перебуває при виконанні службових обов`язків, вчинив сварку, під час якої поводився агресивно та нецензурно висловлювався на адресу поліцейських та військовослужбовців ТЦК. Після чого працівниками поліції відповідно до ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_5 застосовано фізичну силу, та останнього поміщено до салону автомобіля «Volkswagen T-4», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою встановлення його анкетних даних та військово-облікових даних. ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому автомобілі «Volkswagen T-4», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що в указаному автомобілі разом з ним перебувають працівники поліції та військовослужбовці РТЦК та СП, діючи з раптово виниклим умислом на умисне протиправне заподіяння смерті капітану поліції ОСОБА_7 , який сидів перед ним, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, дістав з кишені розкладний ніж, який вважав достатнім знаряддям для реалізації свого злочинного умислу, та усвідомлюючи злочинні наслідки у вигляді настання смерті поліцейського, із силою завдав капітану поліції ОСОБА_7 удар ножом в область живота, спричинивши проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням круглої зв`язки печінки.

В цей час злочинні дії ОСОБА_5 були помічені працівниками ТЦК та СП, які перебували поряд, припинили його злочинні дії та доставили потерпілого ОСОБА_7 до КНП ММР «Лікарня швидкої медичної допомоги», де йому було надано кваліфіковану медичну допомогу та врятовано життя.

Крім цього, 17.03.2026 приблизно о 11 годин 30 хвилин за адресою: м.Миколаїв, проспект Героїв України, 79-б ОСОБА_5 під час зупинки його з метою перевірки військово-облікових документів членами спільної групи з оповіщення у складі інспектора поліції ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 та дільничного інспектора поліції ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 ; та у відповідному військовому обмундируванні з шевронами та знаками розрізнення- головного сержанта 1 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_10 , солдата стрільця ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_11 , яким присвоєно військові звання, достовірно знаючи, що перед ним знаходяться поліцейські та військовослужбовці ТЦК, усвідомлюючи, що останні перебувають при виконанні службових обов`язків, вчинив сварку, під час якої вів себе агресивно та нецензурно висловлювався на адресу поліцейських та військовослужбовців ТЦК. Під час припинення його противоправних дій та застосуванням працівниками поліції відповідно до ст. 44 Закону України «Про національну поліцію» до ОСОБА_5 фізичної сили, перебуваючи в салоні автомобілю «Volkswagen T-4» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 достовірно знаючи, що в указаному автомобілі разом з ним перебувають працівники поліції та військовослужбовці РТЦК та СП, діючи з раптово виниклим умислом на умисне перешкоджання законної діяльності працівників ТЦК та поліцейських, наділених службовими повноваженнями з проведення мобілізаційної роботи, дістав ніж із кишень та тримаючи його у руці наніс капітану поліції ОСОБА_7 удар ножом в область живота, спричинивши проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням круглої зв`язки печінки. В цей час, головний сержант ОСОБА_9 , перебуваючи поряд з автомобілем «Volkswagen T-4» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 та помітивши злочині дії ОСОБА_5 , спробував надати медичну допомогу потерпілому, на що ОСОБА_5 достовірно знаючи, що перед ним перебувають військовослужбовці ТЦК та СП, наділені службовими повноваженнями з проведення мобілізаційних заходів, бажаючи перешкодити їх діяльності, з силою, наніс військовослужбовцю ОСОБА_9 удар ножем в ліву ногу, спричинивши поверхневу колото-різану рану лівого стегна, та при спробі припинити його дій ОСОБА_9 , який спробував вихватити ніж з рук ОСОБА_5 спричинив останньому різану рану лівої кисті. Після чого, його злочині дій були припинені іншими співробітниками поліції та ТЦК та СП.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, одне з яких належить до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджуєтьсязібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому заперечував проти заявленого клопотання про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив визначити суму застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000189 від 17.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348, ч. 2 ст. 350 КК України.

18.03.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348, ч. 2 ст. 350 КК К України.

19.03.2026 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 16.05.2026 включно.

11.05.2026 постановою прокурора строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 17.06.2026 року.

Вирішуючи заявлене слідчим клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348, ч. 2 ст. 350 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: рапортом чергового ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 17.03.2026, згідно з яким 17.03.2026, о 11:57 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 17.03.2026 о 11:55 за адресою: м.Миколаїв, проспект Героїв України, під час проведення мобілізаційних заходів поранено співробітника поліції ОСОБА_13 (ножове поранення в живіт, втрачає свідомість), та сержанта ОСОБА_14 -(ножове поранення ноги); протоколом огляду території КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: м.Миколаїв, провулок Корабелів, 14 від 17.03.2026, згідно якого під час огляду території вказаної лікарні виявлено автомобіль «Volkswagen T-4» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час огляду якого в салоні вказаного автомобілю на підлозі виявлено паперовий стакан, який вилучено до паперового конверту з умовним позначенням №1; на підлозі, ближче до сидінь виявлено слід рідини бурого кольору схожої на кров, з якого зроблено змив та поміщено до паперового конверту з умовним позначенням №2. Далі в салоні виявлено аналогічного кольору слід речовини бурого кольору схожої на кров, з якого вилучено змив до паперового конверту з умовним позначенням №3 в правому краю виявлено кепку сірого кольору з надписом «Housebrand», на якій наявні пошкодження та яку вилучено до сейф-пакету WAR 1054288. Поряд виявлено портфель світло-коричневого кольору з маркуванням «Goldbe», в середині якого наявні грошові кошти номіналом 20 гривень одна купюра, купюра номіналом 5 гривен, ключі поліетиленовий пакет, який вилучено до сейф-пакету PSP4306487. В передній частині автомобілю на сидінні виявлено ніж з маркуванням «Made in USA Portland», з ушкодженнями та потертостями, довжиною 20 см, довжина леза 10 см, який вилучено до паперового конверту з умовним позначенням №4; протоколом огляду прилягаючої до будинку №79-б по проспекту Героїв України території від 17.03.2026, в ході огляду якої будь-яких слідів схожих на кров не виявлено; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.03.2026, який пояснив, що він проходить службу на посаді дільничного офіцера поліції ВП №6 Миколаївського РУП. 17.03.2026 він приймав участь у оповіщенні військовозобов`язаних, та разом з співробітниками ТЦК прибув до м.Миколаєва, де о 11:30 ними за адресою: м.Миколаїв, проспект Героїв України, 79-б виявлено чоловіка, який поспішав. Вони вирішили перевірити його військово-облікові документи та крикнули йому щоб він зупинився, проте він не відреагував, та вони застосувавши фізичну силу зупинили його та привели до автомобілю, де він почав чинити опір. Після поміщення його до автомобілю вказаний чоловік сказав «Держи п…..с» та наніс йому удар ножом в живіт, від чого він відчув біль; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.03.2026, який пояснив, що проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 17.03.2026 він приймав участь у мобілізаційних заходах та о 11:30 ними було зупинено чоловіка, якого поміщено до службового автомобілю «Volkswagen T-4», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки через деякий час закричав співробітник поліції ОСОБА_7 , що його поранено ножом, та він разом з іншими працівниками ТЦК відібрав у вказаного чоловіка ніж, та доставили потерпілого ОСОБА_7 до лікарні; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.03.2026, який пояснив, що працює лікарем-хірургом «Лікарні швидкої медичної допомоги». 17.03.2026 о 11:58 годин до приймального відділення надійшов ОСОБА_7 , в якого виявлено колото-різану рану передньої черевної стінки та його доставлено до операційної. Під час хірургічного втручання встановлено проникаюче поранення з пошкодженням круглої зв`язки печінки та внутрішньої черевною кровотечою; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.03.2026, який пояснив, що проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_5 . До його обов`язки входить оповіщення та перевірка документів та доставка до військкоматів осіб, які ухиляються від несення військової служби. Так, 17.03.2026 о 11.00 годині він в складі спільної групи оповіщення рухались на автомобілі по вулиці Флотська м.Миколаєва. По шляху вони звернули увагу на молодого чоловіка, який рухався у напрямку житлових багатоповерхових будинків, розташованих паралельно вказаній вулиці, та своєю поведінкою привернув увагу, у них виникли підозри на те, що чоловік є порушником військового обліку. Переслідуючи вказаного чоловіка, він зайшов до одного з дворів багатоповерхового будинку де побачив біля одного із під`їздів будинку припаркований автомобіль марки «Volkswagen Т4» білого кольору. Біля вказаного автомобіля він побачив трьох чоловіків, які були одягнені у формений одяг працівників поліції, та вирішив підійти до них. Коли він підійшов до автомобіля, то побачив, вже на підлозі салону автомобіля, активну сутичку за участю вказаного вище чоловіка та працівників поліції. Далі, хтось з працівників поліції крикнув «Ай, мене поранено, він мене вдарив в живіт» і він побачив кров та в правій руці чоловіка ніж. Він одразу ж став намагатись забрати ніж з правої руки чоловіка, однак останній міцно тримав ніж. Через хвилину у нього вийшло віджати пальці рук і забрати ніж у чоловіка; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.03.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 17.03.2026; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_17 особи для впізнання за фотознімками від 17.03.2026, в ході якого свідок вказав на ОСОБА_5 як на особу причетну до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками від 17.03.2026, в ході якого свідок вказав на ОСОБА_5 як на особу причетну до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 17.03.2026, в ході якого потерпілий вказав на ОСОБА_5 як на особу причетну до нанесення йому та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень; висновком судово-медичної експертизи №196 від 27.03.2026 згідно якого у ОСОБА_9 мало місце тілесне ушкодження у вигляді поверхневої рани лівого стегна, яке могло утворитись від однієї дії колюче-ріжучим предметом, не виключено клинком ножа та за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ризиків, передбачених ч.1,4 ст.177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочин, один з яких належить до особливо тяжкого та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 9 до 15 роківабо довічне позбавлення волі та у випадку доведення виниу вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій та може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення ним кримінального правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямовані проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднання громадян та журналістів, одне з яких належить до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання на строк від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою,тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків, які з часом не зменшилися.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим, положенням п. 1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить починаючи з 13 травня 2026 року до 16 червня 2026 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1