Номер провадження: 11-сс/819/30/26 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/516/26 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/516/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0001513 від 18.12.2025 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2026, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштований, офіційно зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 03.05.2023 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі, з застосуванням ч.5 ст. 2 КК України з 23.10.2016 по 28.01.2019 день за два. Відомості про звільнення особи відсутні,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.04.2026 включно.

Визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 гривень.

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, за таких обставин.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, у порушення вимог ст.7, 17 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» якими передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, наркотичних засобів, включених до таблиці II Переліку затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, обмежено, а діяльність з виготовлення, наркотичних засобів, включених до таблиці II Переліку, здійснюється юридичними особами всіх форм власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, в період часу з 12 год 09 хв по 12 год 13 хв 06.01.2026, умисно надав громадянину під псевдонімом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисті дані якого змінено в порядку ст.7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 для незаконного вживання наркотичних засобів. Так, у вказаний час ОСОБА_8 , знаходячись у кухні будинку, за вказаною адресою пригостив ОСОБА_9 шляхом куріння за допомогою саморобного пристрою, наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: надання приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів.

Крім цього, ОСОБА_8 , вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 317 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно, всупереч ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якою передбачено, що на території України обмежено обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, з метою збуту придбав та зберігав у будинку АДРЕСА_3 , наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, з якого виготовив цигарку, до якої помістив тютюн в перемішку з канабісом, масою в перерахунку на суху речовину - 0,167 г, яку о 12 год 19 хв 06.01.2026 незаконно збув, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом передачі, в якості подарунку громадянину під псевдонімом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисті дані якого змінено в порядку ст.7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст.317 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.317 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно, всупереч ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якою передбачено, що на території України обмежено обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, повторно, з метою збуту придбав та зберігав у будинку АДРЕСА_2 наркотичний засіб обіг якого обмежено - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину - 2,185 г який о 14 год 59 хв 06.01.2026 незаконно збув в приміщенні вищевказаного будинку, шляхом продажу за попередньо ідентифіковані грошові кошти в сумі 500 гривень, громадянину під псевдонімом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисті дані якого змінено в порядку ст.7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, проведеної поліцейськими.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст.317 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.317 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно, всупереч ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якою передбачено, що на території України обмежено обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, повторно, з метою збуту придбав та зберігав у будинку АДРЕСА_2 , наркотичний засіб обіг якого обмежено - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 1,999 г який о 13 год 10 хв, 03.02.2026 незаконно збув в приміщенні вищевказаного будинку, шляхом продажу за попередньо ідентифіковані грошові кошти в сумі 700 гривень, громадянину під псевдонімом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисті дані якого змінено в порядку ст.7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, проведеної поліцейськими.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 317 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Свої доводи мотивує тим, що підозрюваний зазначив, що він протягом тривалого часу вживає наркотичні засоби, збутом не займався ніколи, тому вважає, що його дії мають кваліфікуватися за ст.309 КК України.

Також вказує, що закупник провокував ОСОБА_8 до продажу наркотичної речовини, а останній відмовляв йому у цьому, тому передчасно стверджувати про обґрунтованість підозри за ст.307 КК України.

Також слідчим суддею необґрунтовано висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Хоча наявність ризиків має прогностичний характер, відповідні прогнози мають ґрунтуватися не на підставі припущень, а на підставі конкретних фактів, що свідчать про реальність негативного впливу на досудове розслідування з боку підозрюваного. Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не підтверджений доказами.

Що ж до ризику незаконного впливу на свідків, то будь яких конкретних даних, які б вказували хоча б на ймовірність вчинення зазначених дій, також не наведено. Будь-яких фактичних даних про наміри впливу на свідків з боку підозрюваного матеріали клопотання не містять. Отже, вказаний ризик є необґрунтованим.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення у клопотанні взагалі нічим не обґрунтований.

Крім того вказує, що чинним КПК України не передбачено, що при підозрі особи у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років, єдино можливим запобіжним заходом може бути тримання під вартою.

Таким чином, висновок про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 є помилковим, таким, що не ґрунтується на долучених до клопотання матеріалах.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2026 та застосувати щодо ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, позицію захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , яка підтримала свої апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до матеріалів провадження, відділом поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001513 від 18.12.2025, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК України.

03.02.2026 ОСОБА_8 , в порядку ст.208, ст. 615 КПК України, було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК України.

04.02.2026 у відповідності до ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, §57).

На даному етапі обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме:

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий повідомив, що особисто знайомий з гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займається збутом наркотичних засобів, а саме «Канабіс». Так 06.01.2026 року під час проведення оперативної закупки у останнього, свідок разом з гр. ОСОБА_8 , за його місця мешкання вживають наркотичні засоби канабіс за допомогою саморобного пристрою для куріння, також гр. ОСОБА_8 , подарував закупнику цигарку в якій знаходився тютюн в перемішку з канабісом. Та здійснив купівлю у гр. ОСОБА_8 канабісу на суму 500 гривень;

протоколом огляду закупника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому було вручено грошові кошти в кількості 500 грн. для проведення оперативної закупки;

протоколом огляду від 06.01.2026 в ході якого закупник ОСОБА_9 добровільно видав сигарету з тютюном в перемішку з канабісом, яку йому подарував вході оперативної закупки гр. ОСОБА_8 ;

протоколом огляду закупника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого останнього було оглянуто на відсутність при собі, наркотичних засобів та речовин, грошових коштів та інших предметів заборонених в обігу;

протоколом огляду від 06.01.2026 в ході якого закупник ОСОБА_9 добровільно видав паперовий згорток з речовиною рослинного походження, буро-зеленого кольору, з пряним запахом, ззовні схожу на канабіс, яку він придбав вході оперативної закупки у гр. ОСОБА_8 ;

протоколом проведення негласної слідчо-розшукової дії, гр. ОСОБА_8 передав закупнику сигарету, яку було вилучено та направлено на проведення експертизи.

Згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-26/125-НЗПРАП від 07.01.2026, надана на експертизу суха суміш речовин є сумішшю речовин, яка знаходиться у цигарці зі скрученим у трубочку згортком із частини аркуша паперу, що були упаковані до сейф-пакету PSP 1169202, та яка складається з дрібноподрібненої речовини рослинного походження коричнювато-зеленого кольору з пряним запахом, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, та дрібноподрібненої речовини рослинного походження коричневого кольору і з характерним запахом тютюну, що не є наркотичним засобом. Маса канабісу, у перерахунку на суху речовину, становить 0,167 г.;

протоколом проведення негласної слідчо (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину в формі «оперативної закупки» наркотичних речовин, в ході якої ОСОБА_9 за 500 гривень (передача грошових коштів «з рук в руки» придбав у ОСОБА_8 подрібнену речовину рослинного походження буро-зеленого кольору з специфічним пряним запахом, яка згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-26/126-НЗПРАП від 07.01.2026 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,185 г.;

протоколом за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відео контроль особи, під час проведення якої закупник в розмові з гр. ОСОБА_8 , домовляється про купівлю наркотичних засобів, а саме «канабіс», після чого відбувається передача грошових коштів у сумі 500 гривень. Та гр. ОСОБА_8 , повідомляє закупнику про зустріч для передачі наркотичних засобів. Після телефонного дзвінку закупник знову приходить за місцем мешкання гр. ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_2 , де гр. ОСОБА_8 , передає йому згорток з речовиною рослинного походження з пряним запахом. Також під час проведення якої на відео зафіксовано факт вживання закупником разом з гр. ОСОБА_8 , наркотичних засобів «канабіс» за допомогою саморобного пристрою для куріння наркотичних засобів;

протоколом огляду закупника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому було вручено грошові кошти в кількості 1000 грн. для проведення оперативної закупки;

протоколом огляду від 03.03.2026 в ході якого закупник ОСОБА_9 добровільно видав паперовий згорток з речовиною рослинного походження, буро-зеленого кольору, з пряним запахом, ззовні схожу на канабіс, яку він придбав вході оперативної закупки у гр. ОСОБА_8 ;

протокол затримання ОСОБА_8 , в порядку ст.208, ст.615 КПК України;

висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-26/440-НЗПРАП від 04.02.2026, вилучений згорток з речовиною рослинного походження, буро-зеленого кольору, з пряним запахом, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 1,999 г.;

повідомленням про підозру ОСОБА_8 у вчинені ним кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КПК України;

іншими матеріалами у їх сукупності.

Зазначені докази у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у якого він підозрюється.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та визнаних наявними слідчим суддею, апеляційний суд вважає непереконливими.

Метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому ризик це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству, тому позбавлені обґрунтованих підстав доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Так, у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Згідно змісту ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , є безпідставними.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Підстави для скасування чи зміни застосованого щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, враховуючи те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років та ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, є раніше судимою особою.

Крім того, на утриманні неповнолітніх дітей, дружини або утриманців у ОСОБА_8 немає, останній фактично не працевлаштований, підозру не визнав, обставини вчинення кримінальних правопорушень заперечує.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу ОСОБА_10 , а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки це обґрунтовується тяжкістю покарання за вчинені кримінальні правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до 10 років.

Крім того, м. Херсон є зоною бойових дій та знаходиться у безпосередній близькості до непідконтрольної території Херсонської області, де може переховуватись підозрюваний у разі необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також він неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходів не має, соціальні зв`язки, які могли б його стримувати від спроб переховуватись, не встановлено.

Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 мешкає у безпосередній близькості з свідками, що вказує на те, що, якщо не обрати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, він зможе впливати на свідків з метою схилення їх для зміни показів.

Крім цього, необхідно врахувати, що наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, підозрюваний в подальшому може продовжити свою аналогічну злочинну діяльність, вчинити нове кримінальне правопорушення.

А тому доводи апелянта про недоведеність обставин, з якими закон пов`язує застосування щодо підозрюваної особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які, на думку сторони захисту, призвели до порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає неприйнятними.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, які зазначені в апеляційній скарзі захисника, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_11 є необхідним та достатнім для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного(обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про можливість звільнення підозрюваного з-під варти є неспроможними.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у яких оголошено про підозру ОСОБА_8 , дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчим суддею правильно обраний такий запобіжний захід.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину. А тому доводи апелянтів з цього приводу позбавлені підстав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ..

Виходячи з наведеного вище, слідчим суддею ухвалено рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин кримінального провадження було ухвалено відповідне рішення.

Отже, слідчий суддя врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та у відповідності до положень даної норми ухвалив обґрунтоване та законне рішення, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2026 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 до 03.04.2026 включно - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4