Справа № 209/830/26
Провадження № 1-кп/209/196/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янському кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 03.01.2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровська області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у період часу з 16 лютого 2025 року до 10 грудня 2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де він спільно проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, умисно та систематично вчиняв відносно ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої.

Протягом вказаного періоду часу за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 . ОСОБА_5 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Так, 16.02.2025 відносно ОСОБА_5 працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції України складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД № 640931 за фактом вчинення адміністративного правопорушення - домашнього насильства щодо ОСОБА_4 , за результатами розгляду якого постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.03.2025 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1 360 грн.

Крім цього, відносно ОСОБА_5 29.09.2025 працівниками уповноваженого підрозділу Національної поліції України було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД №869187 про вчинення адміністративного правопорушення - домашнього насильства щодо ОСОБА_4 , за результатами розгляду якого постановою Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 20,10.2025 ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та підданий адміністративному стягненню у вигляді 5 діб адміністративного арешту.

Крім цього, відносно ОСОБА_5 10.12.2025 працівниками уповноваженого підрозділу Національної поліції України було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД №951125 про вчинення адміністративного правопорушення - домашнього насильства щодо ОСОБА_4 , за результатами розгляду якого постановою Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 19.12.2025 ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та підданий адміністративному стягненню у вигляді 60 (шести десяти) годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 , виявляючи систематичність у своїх діях, продовжуючи проживати однією сім`єю з останньою за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 16 лютого 2025 року до 10 грудня 2025 року, діючи систематично й наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчиняв домашнє насильство, а саме неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких виказував словесні образи і погрози на адресу своєї матері ОСОБА_4 , тобто вчиняв щодо неї психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Внаслідок дій ОСОБА_5 щодо потерпілої ОСОБА_4 у останньої існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій сина ОСОБА_5 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам підекспертної в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_4 , ситуації, що досліджуються у кримінальному провадженні, є для ОСОБА_4 психотравмуючими (стресогенними), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні страждання.

Внаслідок дій ОСОБА_5 у потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 25.02.2026 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , за наявності письмової заяви потерпілої ОСОБА_4 , яка надала письмову згоду на укладення угоди, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ст.126-1 КК України, обставиною, що пом`якшує його покарання є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ст.126-1 КК України - позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. Угоду укладав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Окрім цього, за правилами ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, просив суд застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, зокрема пройти програму для кривдників.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_4 надала до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, цивільний позов не заявляла.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 не судимий, не одружений, не працює, перебуває в реєстрі у лікаря-нарколога, в реєстрі у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами виду та міри покарання, у виді 1 (одного) року позбавлення волі із звільненням його від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Також суд вважає за необхідне на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 3 місяці.

У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь не складалася.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.02.2026 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , за наявності письмової заяви потерпілої ОСОБА_4 , яка надала письмову згоду на укладення угоди, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати при проведенні судової експертизи в сумі 9600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її за відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1