Справа № 202/2787/26
Провадження № 1-кс/202/2450/2026
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

09 квітня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, достеменно знаючий, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», введеного Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років заборонено виїзд за межі України, маючи злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою систематичного отримання незаконного прибутку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступили в попередню злочинну змову як група осіб, тобто домовилися про спільне вчинення кримінальних правопорушень, а саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації.

03.04.2026 у період часу з 09.01 год. по 10:00 год., проведено обшук автомобіля марки SsangYong д.н.з. НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), обшук проводився вздовш автошляху поблизу с. Божедарівка, Кам`нського району Дніпропетровської області за GPS-координатами 48°20'56.8"N 34°06'02.2"E, за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

За результатами обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки марки INFIXNOTE 40,з IMEI59593, IMEI НОМЕР_2 ,мобільний телефон марки Nokia, мобільний телефон марки SamsungGalaxyA05, IMEI44182, IMEI НОМЕР_3 ,флеш носії марки Sonni, грошові кошти номіналом 100 Євро, 10 купюр з номерами, а саме: X 1, VA, S3, X3,VA, U2, X9, X7, V3, S6.

Слідчий зазначає, що вилучене майно має статус речових доказів, оскільки може підтвердити факти незаконного придбання, зберігання, транспортування та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів. У зв`язку з тим, що вилучене майно набуло процесуального статусу речового доказу, відповідно до приписів КПК України для його арешту не вимагається наявність у кримінальному провадженні підозрюваного або обвинуваченого. Отже вилучений мобільний телефон та з метою збереження речових доказів, є всі підстави для арешту вказаного мобільного телефону, оскільки зазначене майно може бути використано як доказ факту скоєння злочину. У зв`язку з цим, вилучені предмети відповідають вимогам ст.98 КПК України щодо речового доказу та мають суттєве значення для з`ясування обставин при розслідуванні кримінального провадження за ч.3 ст.368 КК України. Враховуючи той факт, що вищезазначені речі, вилучені у ході особистого обшуку, можуть мати істотне значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що незастосування заборони розпоряджатися таким майном може призвести до його відчуження, приховування, знищення, та інших незаконних дій.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню, виходячи з наступного.

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000088 27.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна визначені у ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Підставою для застосування арешту зазначає п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, однак слідчим не долучено відповідних доказів, що вилучені речі, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000088.

Водночас слідчим зазначено в клопотанні підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту мобільних телефонів, автомобіля та інших вилучених речей як: можливість підтвердити факти незаконного придбання, зберігання, транспортування та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів; арешт мобільного телефону необхідний з метою використання як доказу факту скоєння злочину; вилучені предмети мають суттєве значення для з`ясування обставин при розслідуванні кримінального провадження за ч.3 ст.368 КК України.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, у клопотанні слідчого не наведено належного обґрунтування підстав та мети накладення арешту на вилучені речі. Зазначені доводи не стосуються обставин даного кримінального провадження.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано відповідність автомобіля критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та не наведено жодних фактичних даних про наявність на ньому слідів злочину.

Частиною 3 ст. 172 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на зазначене, приходжу до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1