Номер провадження: 11-сс/813/851/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.03.2026 про відмову у задоволені скарги представника власника майна ОСОБА_8 - ОСОБА_10 на бездіяльність уповноваженого прокурора Офісу Генерального прокурора з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, який в рамках кримінального провадження №0000144 від 23.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені скарги представника власника майна ОСОБА_8 - ОСОБА_10 на бездіяльність уповноваженого прокурора Офісу Генерального прокурора з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, який в рамках кримінального провадження №0000144 від 23.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

На вказану ухвалу слідчого судді представника власника майна ОСОБА_8 - ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що не погоджується з ухвалою слідчого судді вважає та просить її скасувати.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 зазначив, що ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 309 КПК України апеляційному оскарженню не підлягає, а тому провадження за апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив закрити апеляційне провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції без матеріалів провадження, а тому на виконання положень ст. 422-1 КПК України, апеляційна скарга була призначена до розгляду.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга прийнята до провадження апеляційним судом помилково, оскільки в розпорядженні апеляційного суду на день відкриття провадження та призначення справи до розгляду не було матеріалів судової справи районного суду, з огляду на наступне.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Як убачається з матеріалів судового провадження представник власника майна ОСОБА_8 - ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволені скарги представника власника майна ОСОБА_8 - ОСОБА_10 на бездіяльність уповноваженого прокурора Офісу Генерального прокурора з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, який в рамках кримінального провадження №0000144 від 23.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Водночас ч. 3 ст. 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, згідно з правилами статей 314-315 цього Кодексу.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.

За таких обставин, враховуючи що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке у відповідності до вимог ст. 392 КПК України, оскарженню не підлягає, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 307, 309. 376, 392, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 ОСОБА_13 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.03.2026 про відмову у задоволенні скарги представника власника майна ОСОБА_8 ОСОБА_13 на бездіяльність уповноваженого прокурора Офісу генерального прокурора з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження №0000144, внесеного до ЄРДР 29.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4