Справа № 464/9052/25
пр.№ 1-кс/464/95/26
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , в режимі відеоконференції представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача від 23.01.2026 про відмову у визнанні потерпілим, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 28.01.2026 звернувся зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2026 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №00000350 від 08.11.2025, зобов`язання дізнавача розглянути його заяву про визнання потерпілим повторно (втретє). 23.01.2026 постановою дізнавача відмовлено в задоволенні клопотанні про залучення його потерпілим у згаданому кримінальному провадженні. Вважає, що дізнавач прийняв передчасне рішення про відмову визнанні потерпілим, не взято до уваги, що йому заподіяно моральну шкоду, не надано оцінки фактам викладених у заві про вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 підтримала подану скаргу, з підстав викладених у ній, просила її задовольнити. Ствердила, що ОСОБА_4 не скеровував на адресу дізнавача жодні докази спричинення йому моральної шкоди чи інші документи, оскільки, на думку адвоката, лише після визнання заявника ОСОБА_4 потерпілим, останній при допиті імовірно долучить необхідні документи.

В судовому засідання дізнавач не прибув, повідомлявся належно, надіслав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу заперечує.

Заслухавши думку представника заявника, оглянувши та дослідивши матеріали скарги, долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.5 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Під поняттям «потерпілий» слід розуміти, зокрема, фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями та бездіяльністю.

Встановлено, що постановою дізнавача СД ВП № 2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2026 друге відмовлено ОСОБА_4 у залученні його як потерпілої у кримінальному провадженні №00000350 від 08.11.2025 у зв`язку із відсутністю правових підстав.

Частиною 5 статті 55 КПК України визначено, що постанова про відмову у визнанні потерпілим приймається виключно за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Виходячи зі змісту п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами; а вмотивованим - в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

З оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач навів мотиви відмови у визнанні потерпілим, а саме те, що при звернення із заявою про кримінальне правопорушення ФОП ОСОБА_4 не навів конкретних обставин та не надав доказів, які б свідчили про фактичне заподіяння йому майнової шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями ТОВ «РосанГлобал» та заявленими збитками, доказів (документів) про розмір шкоди. Також з матеріалів кримінального провадження встановлено, що між ФОП ОСОБА_4 та салоном «Діва» укладено договір доручення, відповідно до якого ФОП здійснював лише організацію доставки товару, не набуваючи права власності на вантаж. Єдиним та безпосереднім власником товару є клієнт салону «Діва», а всі витрати на придбання товару здійснювались за рахунок його коштів. Встановлено, що міжнародне перевезення вантажу, організацію якого здійснювало ТОВ «Росан Глобал» фактично виконано, вантаж 10.12.2025 у державі Катар отримано, даних про втрату, пошкодження або знищення вантажу не встановлено. Разом з тим встановлено, що оплата ФОП ОСОБА_4 транспортно-експедиційних послуг не здійснена, відповідні розбіжності щодо вартості та порядку оплати послуг є предметом договірних правовідносин та розгляду в господарському суді. З огляду на наведене, заява ФОП ОСОБА_4 про визнання його потерпілим не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, особа визнається потерпілою з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість, у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя погоджується з оскаржуваною постановою дізнавача та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є вмотивованою і обґрунтованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим, зокрема, що ФОП ОСОБА_4 не є власником вантажу, відправленого у державу Катар і котрий вже отримано без зауважень з приводу втрат, пошкоджень чи знищення такого.

Cлідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову дізнавача від 23.01.2026 про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

У відповідності до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6