Справа № 643/4914/26
Провадження № 1-кс/643/2207/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000614 від 07.03.2026,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова 12.03.2026 надійшло зазначене клопотання прокурора.

З клопотання та наданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000614 від 07.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 07.03.2026 до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: м. Харків, просп. Тракторобудівників, 57-А, під час огляду місця події у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено невідому речовину у великих розмірах, схожу на психотропну.

Так, дізнавачем СД ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_5 у період часу з 13:44 по 14:11, проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, у ході якого у гр. ОСОБА_4 , виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A13», imei 1- НОМЕР_1 ; imei 2- НОМЕР_2 , в середині з sim-картою з номером НОМЕР_3 .

Зазначене вилучене майно під час огляду місця події було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Вказаний мобільний телефон «Samsung Galaxy A13», imei 1- НОМЕР_1 ; imei 2- НОМЕР_2 , в середині з sim-картою з номером НОМЕР_3 , вилучений під час огляду місця події 07.03.2026 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (к.н. НОМЕР_4 ).

Вилучені під час огляду, обшуку речі, мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженню та необхідні для проведення судових експертиз, інших процесуальних дій.

У разі повернення речових доказів вони та інформація що в них міститься можуть будуть знищенні, зіпсовані та пошкодженні

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості його знищення або переховування, та з метою подальшого відшкодування матеріальних збитків потерпілому, є необхідність у накладенні арешту та таке майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. У своїй заяві зазначив, що проти задоволення вищевказаного клопотання не заперечує.

Підстав для визнання явки власника майна, слідчого та прокурора обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000614 від 07.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

07.03.2026 проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, у ході якого у гр. ОСОБА_4 , виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A13», imei 1- НОМЕР_1 ; imei 2- НОМЕР_2 , в середині з sim-картою з номером НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 09.03.2026 виявлене та вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000614 від 07.03.2026.

Власником майна є ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів, із забороною використання та розпорядження на вилучене під час проведення огляду місця події 07.03.2026 у період часу з 13:44 по 14:11 за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, а саме:

мобільний телефон «Samsung Galaxy A13», imei 1- НОМЕР_1 ; imei 2- НОМЕР_2 , в середині з sim-картою з номером НОМЕР_3 .

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6