Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/24/26
Номер провадження 1-кп/948/78/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року с-ще Машівка

Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в с-ще Машівка кримінальне провадження № 0000005 від 08.01.2026 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селещина Машівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, розлученого, військовозобов`язаного, не депутата, працюючого монтером з виробничого підрозділу «Полтавська дистанція колій» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

у с т а н о в и в :

08 січня 2026 року, біля 05.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на території власного домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час також знаходився ОСОБА_4 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, стоячи обличчям до ОСОБА_4 , наніс йому близько п`яти ударів кулаками правої та лівої руки в область голови. В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний, протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , коліном правої ноги наніс один удар в область голови останньому, коли той знаходився в положенні навприсядки на землі, тим самим довів протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, до кінця.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №5 від 08.01.2026, на тілі громадянина ОСОБА_4 встановлені такі тілесні ушкодження: забито - розсічені рани на нижньому повіці правого ока на фоні синця, забито - розсічені рани на червоній каймі верхньої та нижньої губи (по одній), перелом носової кістки без зміщення з синцем та синець в вилично-скроневій ділянці голови, які утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів) і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (пункт 2.3.3. Наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України,як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В ході досудового розслідування 22 січня 2026 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за частиною 2 статті 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального проступку, щиро кається у вчиненому, претензії з боку потерпілого відсутні. Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та призначення покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені та зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Вказав, що угода була укладена добровільно. Просив суд затвердити угоду між ним те потерпілим та призначити узгоджене покарання. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення. Вказав, що укладення угоди було добровільним, претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Підтвердив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому цілком зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення. Зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні. Зазначив, що процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, заслухавши сторін угоди, думку прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена, а обвинуваченому мають бути призначені узгоджені вид та міра покарання за таких підстав.

За приписами пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч.1 ст. 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

За вимогами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 125 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпілий цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також можливість притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди. Наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України також роз`яснені потерпілому.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню доньку, працює, до лікарів нарколога та психіатра за медичною допомогою не звертався, за місцем проживання негативні характеризуючи ознаки відсутні, свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття у скоєнні кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України не встановлено.

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 22 січня 2026 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 08.01.2026 за ч. 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1