УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 636/3587/25

провадження № 51-2058 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційні скарги ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 вересня 2025 року, 13 й 20 лютого 2026 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 січня 2026 року,

установила:

Як убачається з матеріалів за касаційними скаргами, Харківський апеляційний суд 12 січня 2026 року скасував ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 вересня 2025 року і повернув матеріали за скаргою ОСОБА_4 до суду першої інстанції для виконання вимог статей 305-307 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Надалі 13 лютого 2026 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області щодо неналежного внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, слідчий суддя згаданого суду відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК 20 лютого 2026 року повернув ОСОБА_4 його скаргу про притягнення до відповідальності уповноважених осіб Чугуївського ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

ОСОБА_4 раніше неодноразово звертався з питань перегляду рішень слідчих суддів та апеляційного суду, зокрема й рішення від 29 вересня 2025 року. Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі - Суд), керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, 2 та 25 червня, 14 жовтня, 24 листопада, 10 грудня 2025 року відмовив у відкритті провадження за скаргами ОСОБА_4 з наведенням мотивів та підстав прийнятого рішення. Постановлені ухвали є остаточними і оскарженню не підлягають..

Попри це, ОСОБА_4 знову звернувся з касаційними скаргами, в яких порушує питання про перегляд рішень слідчого судді, що згідно з приписами ст. 424 КПК не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Ураховуючи положення згаданої норми процесуального права, оспорювана ухвала апеляційного суду від 12 січня 2026 року теж не є предметом перевірки за касаційною процедурою.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 424 КПК ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом; ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Постановлена 12 січня 2026 року ухвала апеляційного суду, яку скаржник просить переглянути, не входить до окресленого переліку. Таким чином законодавче регулювання виключає можливість касаційного оскарження такого судового рішення.

Щодо заявлених ОСОБА_4 у поданих зверненнях вимог про притягнення слідчого судді до відповідальності й направлення справи до Національного антикорупційного бюро України, то вони перебувають поза зв`язком із правилами гл. 32 КПК (провадження в суді касаційної інстанції).

Тому згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргами ОСОБА_4 .

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргами ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 вересня 2025 року, 13 й 20 лютого 2026 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 січня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3