Справа № 296/9706/25
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2026 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

законного представника обвинуваченого ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

представника потерпілого ОСОБА_15

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000024 від 02 січня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження № 0000024 від 02 січня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

11 листопада 2025 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

11.02.2026 року розгляд справи по суті неможливий, у зв`язку з клопотанням захисника ОСОБА_14 .

Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, на 60 діб, до 20 лютого 2026 року (включно).

Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою (з можливістю внесення застави), на 60 діб, до 20 лютого 2026 року (включно).

14.01.2026 року прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки з метою запобігання наявних ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливо застосувати до останніх більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Наразі ризики які враховувались судом при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечували щодо клопотання прокурора, просили змінити обвинуваченому ОСОБА_6 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - домашній арешт або встановити розмір застави при продовженні строку тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені, останній не схильний переховуватись, опору під час затримання не чинив, в розшук не оголошувався, має соціальні зв`язки, цивільну дружину. Виявив бажання проходити військову службу.

Інші учасники процесу долю клопотань прокурора залишили на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд, розглянувши вказані вище клопотання та заслухавши думки учасників процесу, доходить наступного.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 304 КК України, а саме: у викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося завданням потерпілому фізичних страждань; відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану; вимаганні чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; втягненні неповнолітнього у протиправну діяльність, найтяжче з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодружений, дітей на утриманні не має, а отже не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність факторів, які б могли стримувати обвинуваченого від негативної поведінки у суспільстві, не працює та не має постійного джерела доходу, а тому може продовжити злочинну діяльність для забезпечення свого існування; за станом здоров`я стаціонарного лікування не потребує, усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Також судом враховується характер злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , зокрема, у вчиненні злочину, що супроводжувався заподіянням фізичних страждань потерпілому та злочину, який пов`язаний із погрозою застосування насильства, та спричинення йому фізичних страждань, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що клопотання сторони обвинувачення щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню частково.

При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу та особисту недоторканість є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, враховуючи інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, думку учасників справи, також ризики визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає можливим визначити ОСОБА_6 розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Щодо клопотання прокурора, заявленого стосовно ОСОБА_7 , судом враховується наступне.

Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою (з можливістю внесення застави), на 60 діб, до 20 лютого 2026 року (включно). Визначено заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень).

У разі внесення застави на обвинуваченого покладено такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинувачений зареєстрований (проживає) без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; 5) заборонити спілкуватися з іншими обвинуваченими та свідками у кримінальному провадженні №0000024 від 02.01.2025, коло яких визначать суд.

Як вбачається з повідомлення начальника ДУ «Житомирська УВП № 8» № 8/1368 від 10.02.2026 року ОСОБА_7 , 1974 р.н. 10.02.2026 звільнений під заставу в сумі 242240 грн.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що клопотання сторони обвинувачення щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 331, 369, 392, 395 ч.2 п.2, 615 ч.9 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити попередню - у виді тримання під вартою, продовживши термін тримання на 60 діб, до 11 квітня 2026 року (включно).

Визначити заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника застави та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

У разі внесення застави на обвинуваченого покладаються такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинувачений зареєстрований (проживає) без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.;

5) заборонити спілкуватися з іншими обвинуваченими та свідками у кримінальному провадженні №0000024 від 02.01.2025, коло яких визначать суд.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2