Справа № 203/700/26
Провадження № 1-кс/0203/1836/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, який одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює в СК «Режим», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

заявленого у кримінальному провадженні № 0000132, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2026 року слідчий, за погодженням прокурора, звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час до підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184 КПК України, враховуючи добровільну згоду підозрюваного отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу 02 березня 2026 року о 13 год. 30 хв.

Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 у разі незастосування запобіжного заходу, пов`язаного з запобіжниками у спілкуванні та пересуванні, може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічий час, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охороні прав та інтересів суспільства. Зокрема, підозрюваний, під загрозою можливого застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Останній підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, не має міцних соціальних зв`язків, а тому може змінювати місце проживання на власний розсуд. Крім цього, підозрюваний зареєстрований на окупованій території, і перебуває розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, ОСОБА_4 , знаючи анкетні дані свідків, може незаконно впливати на свідків як шляхом вмовляння так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни їх показань для подальшого уникнення кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, зазначивши, що був дуже наляканий, у зв`язку з чим не став звертатися до медичних закладів за для лікування незначного вогнепального поранення.

Вислухавши думку прокурора, міркування підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

27 лютого 2026 року ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і детально викладених письмово у цьому повідомленні обставин, ОСОБА_4 , 22 січня 2026 року о 16 годині 18 хвилин, прямував від перехрестя вулиці Князя Володимира Великого та вулиці Павла Скоропадського у місті Дніпро, у напрямку вулиці Мостова, поряд із житловими будинками, де біля нього зупинилися на службовому автотранспорті працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою перевірки військово-облікових документів останнього, та з салону одного із службових авто «ГАЗЕЛЬ 2217» військовий номер НОМЕР_1 вийшли стрілець відділення взводу охорони солдат ОСОБА_7 і стрілець відділення оповіщення молодший сержант ОСОБА_8 , які входили до групи оповіщення відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 52 від 21 січня 2026 року, після чого ОСОБА_4 , знаючи, що діяльність РТЦК та СП по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, переслідуючи мету зупинити законні дії співробітників РТЦК та СП, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, тобто на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм та правил поведінки, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, дістав з сумки-бананки, яка була на ньому в той момент, предмет, візуально схожий на зброю-пістолет, та почав погрожувати його застосуванням до співробітників РТЦК та СП, після чого відразу почав бігти від працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 у напрямку подвір`я по АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої протиправні дії, о 16 годині 19 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 7 по вулиці Павла Скоропадського у місті Дніпро, ОСОБА_4 , як привід для продовження конфлікту, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи умисно, з хуліганських спонукань та мотивів явної неповаги до суспільства, бажанням самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, відкрито демонструючи винятковий цинізм, з метою подолання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 спробам його зупинити, застосував у напрямку стрільця відділення взводу охорони солдата ОСОБА_7 і стрільця відділення оповіщення молодшого сержанта ОСОБА_8 зброю, здійснивши не менше одного пострілу, але не влучив, після чого, завернувши на подвір`я в бік вулиці Мостова, розуміючи, що його наздоганяє службовий автотранспорт ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме «ГАЗЕЛЬ 2217» військовий номер НОМЕР_1 , перебуваючи неподалік будинку № 6 по вулиці Мостова, здійснив ще не менше одного пострілу в бік зазначеного авто, але не влучив, після чого забіг до одного з під`їздів будинку АДРЕСА_3 , тим самим втік з місця скоєння злочину.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , що виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося винятковим цинізмом (хуліганство), вчинене із застосуванням вогнепальної зброї та органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося винятковим цинізмом (хуліганство), вчинене із застосуванням вогнепальної зброї фактичними даними протоколів огляду місця події від 22 січня 2026 року, що сукупно з висновком експерта №СЕ-19/104-26/2882-БЛ від 27 січня 2026 року, протоколами допитів свідків від 02 та 05 лютого 2026 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 та 05 лютого 2026 року з додатками до них у вигляді довідок, протоколом огляду компакт-диску з відеозаписом камер відеоспостереження системи «Безпечне місто» від 24 січня 2026 року викривають роль ОСОБА_4 у поставленому йому за вину злочині.

Тому прокурором наведені достатні докази для підтвердження фактів грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося винятковим цинізмом (хуліганство), вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, які за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

За змістом статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частин 1, 2 статті 181 КПК запобіжний захід, різновидом якого є домашній арешт, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, проте не є єдиним і достатнім, а який сукупно з обставинами вчинення інкримінованого злочину, спровокованого явним перевищенням службових повноважень працівниками ТЦК та СП із застосуванням силових методів мобілізаційного оповіщення та із застосуванням працівником ТЦК та СП зброї, з якої вчинені ряд пострілів з автомобіля «Газель 2217» у спину тікаючому підозрюваному, внаслідок яких останнього поранено у ногу, дає підстави вважати, що підозрюваний мав обґрунтовані підстави побоюватись за своє життя, що поза розумним сумнівом пояснює його переховування від вказаних працівників ТЦК та СП і не свідчить про такий ступінь ризику переховування, який би мав забезпечуватись повним обмеженням у пересуванні та комунікаціях, проте є таким, який з доведеним ступенем вірогідності можливо забезпечити обмеженням у пересуванні в нічний час, з огляду на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, малолітньої дитини на утриманні, заняття суспільно-корисною працею спортивного інструктора, та активну співпрацю з органом досудового розслідування, що переконує слідчого суддю у належному виконанні підозрюваним його процесуальних обов`язків за менш обтяжливого від тримання під вартою чи застави запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як видно з матеріалів кримінального провадження свідками є саме працівники ТЦК та СП, які здійснювали мобілізаційне оповіщення із застосуванням зброї та пораненням підозрюваного під час переслідування, що свідчить про діаметрально протилежні процесуальні інтереси ОСОБА_4 та вказаних свідків, у зв`язку з чим прокурором в судовому засіданні не доведено у якій формі ОСОБА_4 міг би поза розумним сумнівом реально вплинути на таких свідків, які відстоюючи власну позицію законності своїх дій вочевидь не стануть свідчити на користь ОСОБА_4 , а про інших свідків стороною обвинувачення слідчому судді не повідомлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

При цьому, слідчий суддя приймає до уваги, що строк запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування, визначеного відповідно до ст. 219 КПК України.

Зважаючи на те, що підозра вручена 27 лютого 2026 року, з урахуванням строків досудового розслідування за ст. 219 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу вручено 02 березня 2026 року о 13 год. 30 хв., а також встановлених в ході розгляду клопотання обставин, належить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та встановити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 квітня 2026 року включно, з огляду на що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 176-179, 181, 193, 194 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України в межах строку досудового розслідування на один місяць 24 дні, тобто до 27 квітня 2026 року:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, служби;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 22:00 год. до 07:00 год., за виключенням випадків збройної агресії окупаційних військ російської федерації у м. Дніпрі, авіаударів, чи у випадках зумовлених необхідністю врятування життя чи запобіганню загрози здоров`ю підозрюваного, в тому числі пов`язані з переміщенням до бомбосховищ, а також до медичних закладів;

- утримуватися від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 .

Попередити ОСОБА_4 про те, що в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків може бути вирішене питання про застосування іншого більш жорсткого виду запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Визначити строк дії ухвали до 27 квітня 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 06 березня 2026 року о 16:25 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1