УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках матеріалів досудового розслідування № 0000039 від 12.02.2026 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Дізнавач сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в межах проведення досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 12.02.2026 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання покликалася на ту обставину, що 11 лютого 2026 року під час проведення митного огляду на пункті пропуску «Устилуг», у наплічній сумці гр. ОСОБА_4 , було виявлено два електронних пристрої для куріння та 6 картриджів для електронної сигарети з вмістом рідини темно-коричневого кольору, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну.

12 лютого 2026 року відомості про даний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.

11 лютого 2026 року під час огляду місця події, було вилучено: два електронних пристрої для куріння з катриджами та 6 картриджів для куріння, з вмістом рідини темно-коричневого кольору, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, яку поміщено в сейф-пакет WAR 1086446 котрий належним чином опечатано з підписами понятих; мобільний телефон марки «Google pixel», ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , з сім-картою, котрий поміщено в спец-пакет НПУ WAR 1086445.

На думку слідчого, вилучені під час огляду місця події предмети є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України.

Тож вилучені два електронних пристрої для куріння з катриджами та 6 картриджів для куріння, з вмістом рідини темно-коричневого кольору, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, та мобільний телефон марки «Google pixel», ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , з сім-картою підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів для кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просила суд накласти арешт на майно, належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною користування та розпорядження ним, а саме на: два електронних пристрої для куріння з катриджами та 6 картриджів для куріння, з вмістом рідини темно-коричневого кольору, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, та мобільний телефон марки «Google pixel», ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , з сім-картою.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, просила його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000039 від 12.02.2026 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 11 лютого 2026 року під час проведення митного огляду на пункті пропуску «Устилуг», у наплічній сумці гр. ОСОБА_4 , було виявлено два електронних пристрої для куріння та 6 картриджів для електронної сигарети з вмістом рідини темно-коричневого кольору, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну.

11 лютого 2026 року під час огляду місця події, було вилучено: два електронних пристрої для куріння з катриджами та 6 картриджів для куріння, з вмістом рідини темно-коричневого кольору, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, яку поміщено в сейф-пакет WAR 1086446 котрий належним чином опечатано з підписами понятих; мобільний телефон марки «Google pixel», ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , з сім-картою, котрий поміщено в спец-пакет НПУ WAR 1086445.

Вилучене під час огляду місця події майно і документи визнано і прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно, на думку начальника сектору дізнання, полягає у тому, що вилучені в ході огляду предмети є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 309 КК України, є незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначений у клопотанні телефон може мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України.

Жодних доказів того, що вказаний телефон марки «Google pixel», ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , з сім-картою відповідає вимогам ст. 98 КПК України, дізнавачем ОСОБА_3 суду не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що телефон є доказом злочину, не доведено наявності підстав для накладення арешту, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання у цій частині.

Щодо двох електронних пристроїв для куріння з катриджами та 6 картриджів для куріння, з вмістом рідини темно-коричневого кольору, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, то вони підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки мають значення речових доказів у справі і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду слідчих дій та судових експертиз, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 170-173, 276-279 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною користування та розпорядження ним, а саме на: два електронних пристрої для куріння з катриджами та 6 картриджів для куріння, з вмістом рідини темно-коричневого кольору, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, які поміщено в сейф-пакет WAR 1086446, котрий належним чином опечатано з підписами понятих.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1