печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2024 року № 757/4664/24-к у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2022, на майно ОСОБА_4 , а саме земельні ділянки із кадастровими номерами: :01:047:5512 - 0.2391 га, :01:047:5005 - 0.12 га.

В обґрунтування клопотання представник зазначає, що у накладенні арешту відпала потреба, оскільки земельна ділянка перебуває під арештом тривалий час, а ОСОБА_4 є добросовісним набувачем земельних ділянок та не має будь-якого процесуального статусу у провадженні.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились.

Від представника надійшла заява про розгляд провадження за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Від слідчого надійшла заява про розгляд провадження за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Постановою слідчого, зокрема, вказані земельні ділянки визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року у справі № 757/4664/24-к задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2022.

Серед інших земельних ділянок накладено арешт і на земельні ділянки із кадастровими номерами: :01:047:5512 - 0.2391 га, :01:047:5005 - 0.12 га, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_4

18.06.2024 року з кримінального провадження 0000640, яке направлено з обвинувальним актом до суду для розгляду по суті, виділено провадження № 0001154 за ч. 2 ст. 364 КК України, досудове розслідування у якому наразі триває.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Так, слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що 27.01.2017 на підставі рішення № 175/10 Білогородської сільської ради 7-го скликання ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 передано у приватну власність земельну ділянку із кадастровим номером :01:047:5003, площею 0.2444 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, з клопотання вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 1993 року.

Крім цього, як вбачається з матеріалів, на підставі заяви про поділ земельної ділянки, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_5 від 19.07.2017, земельна ділянка із кадастровим номером :01:047:5003, площею 0.2444 га поділена на дві частини, а саме: площею 0,12 га та площею 0,1244 га, в результаті чого утворилася земельна ділянка із кадастровим номером :01:047:5005 - 0.12 га.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 17 серпня 2017 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:047:5005 - 0.12 га, за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 04.03.2021 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2018 отримала у спадок земельну ділянку :01:047:5512 - 0.2391 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 27.04.2018 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:047:5512 - 0.2391 га, за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 є власником земельних ділянок, а саме: :01:047:5512 - 0.2391 га, :01:047:5005 - 0.12 га розташованих у с. Білогородка Бучанського району Київської області, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Зазначені обставини органом досудового розслідування чи прокурором не спростовані, оскільки в судове засідання вони не з`явились, обгрунтовані заперечення в матеріалах провадження також відсутні.

Крім цього, слідчий суддя враховує доводи представника, що ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0001154, а майно перебуває під арештом тривалий час.

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, прокурор судове засідання не з`явився, слідчий направив до суду заяву про розгляд провадження без його участі та просив відмовити у задоволенні клопотання оскільки вважає, що арешт накладено законно і обгрунтовано.

Разом з тим, суд вважає, що саме на прокурора чи слідчого у провадженні покладено обов`язок доводити законність накладення арешту на майно.

Таким чином, зважаючи, що доводи представника слідчим чи прокурором не спростовані, оскільки в судове засідання вони не з`явились, заява слідчого про розгляд без участі не містить будь-яких обгрутованих заперечень чи спростування доводів представника, пасивна позиція органів досудового розслідування і прокуратури, з урахуванням принципу змагальності не залишає слідчому судді іншого варіанту дій, крім як визнати переконливими та спроможними доводи представника власника майна.

Відтак слідчий суддя вважає, що подальший арешт майна, який є тимчасовим заходом забезпечення, наразі не відповідатиме меті кримінального провадження та буде надмірним втручанням у права особи володіти своїм майном, а протилежне слідчим чи прокурором не доведено.

Таким чином, враховуючи викладене, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті вказаних земельних ділянок відпала, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, а також, що ОСОБА_4 не має будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0001154, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року у справі № 757/4664/24-к, а саме з:

земельних ділянок із кадастровими номерами:

:01:047:5512 - 0.2391 га

:01:047:5005 - 0.12 га, які зареєстровані за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Скасувати заборону державним органам та органам нотаріату вчиняти будь які дії пов`язані з відчуженням, зміною цільового призначення, поділом, заставою або іншого виду зміни власників щодо земельних ділянок, розташованих в с. Білогородка Київської області із кадастровими номерами: :01:047:5512 - 0.2391 га та :01:047:5005 - 0.12 га, які зареєстровані за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року у справі № 757/4664/24-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1