Справа № 450/2854/25 Провадження № 1-кп/450/219/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000456 від 06.06.2025 року

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Львова Львівської області, українка, громадянка України, з вищою освітою, раніше не судима, працююча менеджером з продажу у ТОВ "Нова я", яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

обвинувачена ОСОБА_4 будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми діями вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, тобто скоїла злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Злочин вчинений за таких обставин:

ОСОБА_4 05.06.2025 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем "FORD FOCUS" р. н. НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Л. Українки, що у с. Чишки Давидівської ТГ Львівського району Львівської області, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вулиці Л. Українки, яка є другорядною та вул. Т. Шевченка, яка є головною, при проїзді вказаного перехрестя, грубо порушила вимоги правил дорожнього руху України: Розділу 1 пунктів 1.5, 1.10 в частині визначення термінів "дорожня обстановка", "дорожні умови", "перешкода для руху", "дати дорогу", "перевага", "перехрестя"); а також: Розділу 2 пункту 2.3 підпункту "б"; Розділу 10 пункту 10.1; Розділу пунктів 16.3, 16.11; вимоги дорожнього знаку 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, що виразилось у тому, що вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед виїздом на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги на головну дорогу, не переконалась, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надала перевагу у русі мотоциклу "Spark" реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрим керував ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі, ще призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху водій мотоцикла "Spark" реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: Множинні садна правої стопи, переломи правої гомілки та стегна; правий колінний суглоб: поперечний перелом дистальної третини дафіза стегнової кістки із кутовим зміщенням дорзально. Правий гомілково-ступневий суглоб: багатоуламкові переломи дистальної третини діафіза велико та малогомілкової кісток із поліпроекційним зміщенням фрагментів. Закритий поперечний перелом н/3 діафіза правої стегнової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів. Відкритий багатофрагментарний перелом (Gustio II) нижньої третини обох кісток правої гомілки. Рвана рана передньої поверхні правої гомілки 5x3 см, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та надала суду такі покази:

05.06.2025 року, приблизно о 18 годин 00 хвилин повертаючись після роботи, вона / ОСОБА_4 / керувала автомобілем марки FORD FOCUS" р. н. НОМЕР_1 здійснювала рух у с. Чишки Давидівської ТГ Львівського району Львівської області, під`їхавши до нерегульованого перехрестя, переконавшись, що справа і зліва нікого немає, почала рух вищевказаним т/з і з повороту виїхав потерпілий і сталася дорожньо-транспортна пригода. З урахуванням викладеного, обвинувачена просить суд не позбавляти її права керування транспортними засобами, оскільки це єдине джерело її заробітку та життєво необхідне у зв`язку з характером її роботи. У вчиненому щиро кається, просить суд її суворо не карати.

Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст обставин кримінально провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, стороні захисту зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи вона буде обмежена у праві на оскарження обставин кримінального провадження.

З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

За злочин вчинений ОСОБА_4 остання підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченої, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченої.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнала повністю, сприяла органу досудового розслідування у розкритті злочину, щиро розкаялася у вчиненому, остання вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні батьків, які є особами похилого віку, ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

На підставі вищенаведеного, повно та всебічно дослідивши докази у їх сукупності на які покликаються сторона обвинувачення та захисту, враховуючи:

особу обвинуваченої ОСОБА_4 яка:

народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

раніше не судима,

має постійне місце проживання де і зареєстрована,

має постійне місце праці, а саме працює менеджером з продажу у ТОВ «Нова Я»,

за місцем праці характеризується виключно позитивно,

на нарко чи психоневрологічному обліку не перебуває,

обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої,

те, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який вчинено обвинуваченою є порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, додатковим обов`язковим його об`єктом є життя, здоров`я особи;

те що прямого умислу на вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України в обвинуваченої не було;

те, що обвинувачена протягом часу від вчинення злочину до ухвалення судом вироку усвідомила протиправність свого злочинного діяння, наслідком якого стало отримання тілесних ушкоджень потерпілим,

обвинувачена вказала, що у вчиненому щиро кається, шкодує що такий випадок стався. При складанні висновку щодо щирого каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, суд враховує висновки ВС ККС у постанові № 759/7784/15-к від 22.03.2018, його (обвинуваченого) посткримінальна поведінка свідчить, що останній дійсно шкодує про вчинене та кається у такому.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Відповідно до пункту 21 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України в кожному випадку призначення покарання за ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Тобто, добровільним відшкодуванням шкоди є відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди потерпілому без примусу у спосіб, встановлений чинним законодавством. Сутність добровільного відшкодування шкоди полягає у відновленні порушеного майнового становища потерпілого особою, яка вчинила кримінальне правопорушення. Воно полягає в усуненні винною особою наслідків скоєного правопорушення шляхом компенсації шкоди в повному розмірі.

Обвинуваченою ОСОБА_4 із власної ініціативи до моменту постановлення судового рішення по суті обвинувачення вживалися дії щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в добровільному порядку, за виключенням страхових виплат, які підлягають відшкодуванню з страхової компанії, в якій застрахований транспортний засіб, яким керувала обвинувачена, що підтверджено заявою потерпілого ОСОБА_7 , також суд враховує позицію потерпілого, який просить її суворо не карати, так як вони примирились з нею, жодних матеріальних чи моральних претензій до неї не має, просить обрати мінімальне покарання передбачене законом і не позбавляти її права керувати технічними засобами, позицію прокурора, який просить обвинуваченої не ізольовувати від суспільства застосувавши вимоги ст. 75 КК України, та позбавити право керування транспортними засобами, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з застосуванням вимог ст. 75 КК України, так як думку суду обвинувачену можна виправити без ізоляції від суспільства.

На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього. На думку суду, ізоляція обвинуваченого від суспільства не забезпечить мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 50 КК України.

Крім того, суд вважає, що з наведених вище обставин та в зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_4 працює менеджером з продажу у ТОВ «Нова Я», має на утриманні батьків, які є особами похилого віку, транспортний засіб використовує у своїй роботі, вказана робота є її єдиним заробітком для утримання своєї сім`ї, до останньої не слід застосовувати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспорту на певний строк.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у розмірі 20056,50 грн., у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлялось.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки "FORD FOCUS" р. н. НОМЕР_1 , - слід вважати повернутим ОСОБА_4 згідно розписки від 30.06.2025 року;

мотоцикл "Spark" реєстраційний номер НОМЕР_2 , - слід повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй за цим вироком основного покарання у виді трьох років позбавлення волі, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу засудженій ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 20056,50 грн. (двадцять тисяч п`ятдесят шість грн. 50 коп.) судових витрат.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки "FORD FOCUS" р. н. НОМЕР_1 , - вважати повернутим ОСОБА_4 згідно розписки від 30.06.2025 року;

мотоцикл "Spark" реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1