Справа № 539/2357/24
Провадження № 1-кп/539/47/2026
УХВАЛА

про розгляд клопотань про запобіжний захід

03.03.2026

місто Лубни Полтавської області

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Черевки Оржицького району Полтавської області; місце проживання: АДРЕСА_1 , та

постановив цю ухвалу про таке:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою та позиції сторін кримінального провадження:

1.24.02.2026 обвинувачений ОСОБА_4 подав суду клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт за адресою проживання його сестри.

1.1.Обвинувачений обґрунтовував це клопотання тим, що кримінальне провадження тривалий час перебуває на розгляді та весь цей час він перебуває під вартою. Нині у обвинуваченого погіршився стан здоров`я та він не може отримати лікування в повному обсязі, неодноразово звертався до медичної частини, але якісного лікування він не отримав.

2.03.03.2026 прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів із залишенням визначеного раніше розміру застави.

2.1.Прокурор обґрунтував це клопотання тим, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вагомістю доказів, які зібрані досудовим розслідуванням, тяжкістю покарання, особою обвинуваченого.

2.2.Прокурор зазначив, що збереглися ризики, передбачений пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

2.3.Прокурор вважав, що більш м`які заходи не можуть запобігти ризикам.

2.4.Прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки обвинувачений не надав суду доказів погіршення стану здоров`я та неможливості отримати медичну допомогу в місці ув`язнення.

3.Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора.

4.Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та заперечував проти клопотання прокурора. Зазначив, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, затяжне досудове розслідування іншого кримінального провадження за його заявою про застосування до нього насильства працівниками СБУ не виправдовує довготривалого перебування обвинуваченого під вартою. Досудове розслідування органами ДБР кримінального провадження щодо неналежного поводження з обвинуваченим триває вже довше, ніж розслідування кримінального провадження, яке наразі розглядає суд.

ІІ. Законодавство, яке застосував суд:

5.Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод:

Стаття 5, зокрема 1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: … с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

… 3. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

6.Кримінальний процесуальний кодекс України (далі КПК України):

Частина п`ята статті 9 кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частини четверта п`ята статті 182, зокрема розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: 3) щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 183 тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частина третя статті 183, зокрема суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частини четверта статті 183, зокрема - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

У статті 199 КПК зазначений порядок продовження строку тримання під вартою.

Частина перша та п`ята статті 201, зокрема обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу. Суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися судом.

Частини перша та друга статті 331 під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

ІІІ. Встановлені судом обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали:

7.06.06.2024 працівник апарату зареєструвала обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 .

7.1.За вчинення кримінального правопорушення передбачене покарання в виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

7.2.Суд встановив, що на досудовому слідстві 14.03.2024 слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Харкова застосував до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.05.2024 з визначенням застави у розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Цей запобіжний захід 06.05.2024 був продовжений слідчим суддею Лубенського міськрайонного суду Полтавської області до 12.06.2024 в межах строку досудового розслідування.

7.3.Під час обрання запобіжного заходу, слідчі судді встановили наявність ризиків за п.п. 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України: обвинувачений може переховуватися від суду; обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

7.4.На стадії судового розгляду суд неодноразово продовжував обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зменшуючі заставу та 25.09.2025 зменшив розмір застави до мінімальної межі у вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб. 10.02.2026 запобіжний захід із цією заставою продовжений судом і діє до 08.03.2026 включно.

7.5.Це кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, 01.08.2024 суд розпочав судовий розгляд та встановив порядок дослідження доказів. Наразі суд дослідив документи, висновки експертів, дослідив речові докази, допитав свідків та обвинуваченого.

7.6.24.06.2025 в судовому засіданні обвинувачений заявив про застосування до нього насильства під час досудового розслідування та суд постановив відповідну ухвалу про доручення ТУ ДБР провести перевірку цих фактів.

7.7.05.07.2025 ТУ ДБР зареєструвало в ЄРДР кримінальне провадження № 0001495 за правовою кваліфікацією частина друга статті 266 КК України. Суд зробив декілька запитів щодо стадії розслідування цього кримінального провадження та за відповідями слідчих ДБР, досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні триває, здійснюються всі необхідні слідчі (розшукові) дії з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування.

7.8.Наразі у суду немає відомостей, що це досудове розслідування закінчено.

7.9.28.10.2025 прокурор змінив обвинувачення, змінений обвинувальний акт відповідно до частини третьої статті 307 КК України долучений до кримінального провадження.

8.Під час вирішення клопотань обвинуваченого та прокурора щодо запобіжного заходу, суд оцінив в сукупності існуючі обставини за пунктами 1-9 частини першої статті 178 КПК України (див. п. 9 ухвали про продовження запобіжного заході від 10.06.2024, т. 1 а. с. 55 56).

8.1.Суд встановив, що нині ці обставини не змінилися, нові обставини не виникли.

Мотиви суду щодо клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт:

9.Суд вважає, що це клопотання слід залишити без розгляду з таких мотивів:

9.1.10.02.2026 суд продовжив тримання під вартою обвинуваченого до 08.03.2026 з визначенням обвинуваченому застави в розмірі мінімальної межі вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

9.2.Підставою застосування цього запобіжного заходу була обумовлена наявністю обґрунтованої підозри та ризиків за статтею 177 КПК та врахуванням судом обставин за статтею 178 КПК України - див. п.п. 7.2, 7.3., 8 цієї ухвали.

9.3.24.02.2026 обвинувачений через адміністрацію місця ув`язнення подав суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

9.4.Суд встановив, що обвинувачений обґрунтував це клопотання, зокрема неналежним виконанням стороною обвинувачення своїх процесуальних обов`язків, що не дає можливості суду розглянути справу у розумний строк.

9.5.Також, обвинувачений послався на погіршення стану здоров`я та неможливість отримання в установі ув`язнення лікування як на свободі.

9.6.Прокурор заперечив, що обвинувачений не надав доказів в підтвердження цих обставин.

9.7.Суд проаналізував ці доводи сторін кримінального провадження та не встановив нових обставин, які не були розглянуті судом при постановленні попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу.

9.8.Тому, суд залишає клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу без розгляду відповідно до частини п`ятої статті 201 КПК України, оскільки обвинувачений подав його раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу та в ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися судом.

9.9.Разом з цим, суд враховує перебування обвинуваченого під вартою, що значно обмежує його можливості отримати докази погіршення його стану здоров`я та подати їх суду.

9.10.Тому, суд направить відповідний запит до медичної частини місця ув`язнення для отримання інформації про звернення обвинуваченого за медичної допомогою та чи надавалася йому необхідна медична допомога. Після отримання відповіді суд врахує зазначену в ній інформацію під час наступного вирішення питання про запобіжний захід.

Мотиви суду щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою:

10.В цьому кримінальному провадженні суд неодноразово констатував в ухвалах про продовження запобіжного заходу про існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, зазначених в статті 177 КПК України.

10.1.На цій стадії провадження суд вважає, що обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення зберігається та залишається протягом усього строку тримання обвинуваченого під вартою.

10.2. В ході судового розгляду, суд встановив зникнення ризику впливу на свідків, який існував на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки суд допитав всіх свідків сторони обвинувачення.

10.3. Під час вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу суд провів оцінку існуючим ризикам та частково погоджується з прокурором про існування ризиків за пп. 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України на цій стадії судового провадження.

10.4.Раніше суд встановив існування ризику переховування обвинуваченим від суду, про що свідчила тяжкість можливого покарання у разі визнання його винним та слабкі соціальні зв`язки за місцем його проживання.

10.5. В цьому контексті суд застосовує рішення Європейського суду з прав людини, в яких зазначено: Хоча суворість покарання є релевантною обставиною при оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи - справи «Ідалов проти Росії», 2012, § 145, «Гарицький проти Польщі», 2007, § 47, «Храїді проти Німеччини», 2006, § 40, «Ілійков проти Болгарії», 2001, §§ 80-81.

10.6. Одночасно, суд вважає, що сама по собі тривалість тримання обвинуваченого під вартою з березня 2024 року дотепер, зменшила цей ризик переховування від суду.

10.7. З іншого боку суд обґрунтував існування цього ризику також слабкими соціальними зв`язками обвинуваченого, які наразі не змінилися.

10.8. Тому на думку суду, цей ризик продовжує існувати, хоча і в значно меншому виразі, ніж на час обрання запобіжного заходу.

10.9. Суд вважає, що продовжує існувати і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки серйозність обвинувачення зберігається навіть після зміни обвинувачення прокурором 28.05.2025.

10.10. На цій стадії судового провадження суд погоджується з прокурором, що наразі жоден з більш м`яких заходів не може запобігти встановленим судом ризикам, хоча вони й значно зменшилися з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

10.11. Враховуючи завершальну стадію судового провадження та встановлені судом обставини, для забезпечення належної процесуальної поведінки суд продовжує обвинуваченому тримання під вартою до 23:59 год 30.04.2026, що не перевищує шістдесяти днів.

Щодо визначення розміру застави:

11. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

11.1. У частині четвертій статті 182 КПК України зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути непомірним для нього.

11.2. У частині п`ятій статті 182 КПК України визначені межі розміру застави для обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, де мінімальна межа становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11.3. У частині п`ятій статті 9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

11.4. При визначені розміру застави в цьому кримінальному проваджені суд враховує практику Європейського суду з прав людини: при визначенні застави має бути враховано матеріальне становище обвинуваченого справи «Гафа проти Мальти, 2018, § 70, Христова проти Болгарії, 2006, § 111, та його платоспроможність справа Тошев проти Болгарії, 2006, §§ 69-73.

11.5. Під час судового розгляду цього кримінального провадження при вирішення питань продовження запобіжного заходу суд неодноразово враховував доводи захисника про значний розмір застави для обвинуваченого, наслідком чого було зменшення судом її розміру.

11.6. Нині застава обвинуваченого визначена судом у мінімальному розмірі, встановленому у статті 182 КПК України, втім обвинувачений продовжує залишатися під вартою.

11.7. Суд вважає, що цей факт може свідчити про те, що встановлений обвинуваченому мінімальний розмір застави може бути непомірним для нього, враховуючи обставини щодо його особи, встановлені судом.

11.8.Тому, суд вважає, що такий мінімальний розмір застави не відповідає вимогам частини четвертої статті 182 КПК України та суперечить принципу пропорційності за статтею 5 Конвенції.

11.9. Суд враховує майже дворічну тривалість перебування обвинуваченого під вартою, відсутність у обвинуваченого коштів для сплати мінімальної застави, визначеної у статті 182 КПК України, керується практикою Європейського суду з прав людини та вважає можливим відступити від встановленої в КПК України мінімальної межі застави та призначити обвинуваченому заставу у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на день встановлення такої застави (14.03.2024), що становить 151400 грн.

11.10. Суд вважає, що на цій завершальній стадії судового провадження така застава є достатньою для стримування встановлених судом ризиків.

З цих підстав суд постановив:

1. Залишити без розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України.

2. Частково задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

3. Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Черевки Оржицького району Полтавської області, строком до 23:59 годин 30.04.2026 та залишити його в ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23».

4. Зменшити ОСОБА_4 заставу до п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на день її встановлення, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень, яка може бути внесена у національній грошовій одиниці як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, ЗКПО 26304855, рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

4.1. У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це прокурора та/або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, у якому перебуває на розгляді це кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі міста Лубен Полтавської області, де обвинувачений проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк два місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

5. Ця ухвала підлягає негайному виконанню.

6. Копію ухвали направити обвинуваченому, керівнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» для організації виконання. Інші учасники справи можуть отримати в суді копію цієї ухвали.

7. Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала в частині залишення без розгляду клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу оскарженню не підлягає.

8. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або після ухвалення судового рішення апеляційним судом, якщо було подано скаргу.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1