Справа №127/7390/26
Провадження №1-кс/127/3000/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000504 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000504 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 призваний 17.08.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №348 від 06.12.2023 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 призначено на посаду гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Разом з тим, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №7 від 07.01.2024 солдат ОСОБА_5 був направлений для проходження військово-лікарської комісії до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) у АДРЕСА_1 , де перебував з 07.01.2024 до 17.01.2024 та відповідно був зобов`язаний повернутися до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , на наступний робочий день.

Водночас, 17.01.2024 у військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 виник злочинний умисел тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, о 08.00 годині 17.01.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , куди він був направлений для проходження військово-лікарської комісії, на наступний робочий день, тобто 18.01.2024 вчасно не з`явився із лікувального закладу до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи у не встановленому місці, до 05.03.2026 коли добровільно прибув до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується АДРЕСА_1 , чим фактично припинив вчинення ним кримінального правопорушення.

За час відсутності у розташуванні військової частини солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про не з`явлення вчасно до розташування військової частини не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Крім того, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_5 повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №97 від 04.04.2024 солдату ОСОБА_5 було надано відпустку по стану здоров`я, у період з 04.04.2024 до 02.05.2024, по завершенню якої ОСОБА_5 відповідно був зобов`язаний повернутися до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , на наступний робочий день, тобто 03.05.2024.

Водночас, 03.05.2024 у військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 виник злочинний умисел тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, о 08.00 годині 03.05.2024 вчасно не з`явився із відпустки до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокується у АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи у не встановленому місці, до 29.11.2025 коли добровільно прибув до підрозділу військової частини НОМЕР_3 , який дислокується у АДРЕСА_3 , чим фактично припинив вчинення ним кримінального правопорушення.

За час відсутності у розташуванні військової частини солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про не з`явлення вчасно до розташування військової частини не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

ОСОБА_5 05.03.2026 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

05.03.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 615 КПК України, у зв`язку наявністю обґрунтованих підстав, що останній може втекти з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України обґрунтовується наступними доказами:

?Повідомлення військової частини НОМЕР_1 із доданими матеріалами;

?Актами службового розслідування проведеними у військовій частині НОМЕР_1 з додатками;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

?іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даний час в органу досудового розслідування наявні підстави у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем Збройних сил України, при цьому підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який вчинений в умовах воєнного стану, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване правопорушення останній може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, при цьому, будучи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від слідчого, прокурора та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього службові зв`язки, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 був затриманий в листопаді місяці 2025 і доставлений до військової частини в якій перебував до затримання, протокол затримання складався 05.03.2026 в ТУ ДБР, куди був доставлений військовою частиною, ризики необґрунтовані.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання прийшов до наступного висновку.

Четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000504 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України складено 05.03.2026 та цього ж дня вручено ОСОБА_5 .

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1/ якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2/ якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Прокурором зазначено, що ОСОБА_5 був затриманий на підставі абз. 10 ч. 1 ст. 615 КПК України у зв`язку з тим, що можлива втеча з метою ухилення від відповідальності, підозрюваного у вчиненні злочину.

Разом з тим, відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 , останній був затриманий 05.03.2026 у приміщенні четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький під час явки до слідчого за його вимогою.

Крім того, з пояснень підозрюваного встановлено, що останній з 28.11.2025 перебував у військовій частині НОМЕР_3 , оскільки у зв`язку з погіршенням стану здоров`я після отримання двох поранень під час участі у бойових діях, останнього не могли зарахувати до штату військової частини НОМЕР_4 , тобто фактично його служба була призупинена з підстав які не залежали від його волі.

Таким чином відсутній факт переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Також суд звертає увагу на те, що після повідомлення особи про підозру, крім прав на останнього також покладаються передбачені законодавством зобов`язання, зокрема:

1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Таким чином, затримання особи можливе у разі порушення нею покладених на неї зобов`язань.

В матеріалах справи відсутні та прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, які свідчать про переховування ОСОБА_5 або підстав вважати, що останній може здійснювати спроби втечі, на підставі яких останнього затримано.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що затримання підозрюваного відбулось з порушенням вимог КПК України, оскільки ОСОБА_5 впродовж тривалого часу знаходився у військовій частині та добровільно, за викликом з`явився до слідчого, отримав підозру, відсутні будь-які докази на підтвердження можливості його втечі.

Щодо обґрунтованості ризиків, слідчий суддя зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів клопотання та не заперечувалось учасниками судового процесу в судовому засіданні, ОСОБА_5 був затриманий 28.11.2025 та доставлений до військової частини НОМЕР_3 де знаходився весь час до вручення підозри.

Таким чином, з моменту затримання до дня оголошення підозри останній знаходився у місці відомому стороні обвинувачення, будь-яких дій щодо переховування не здійснював, на виклик слідчого з`явився добровільно, тобто будь-яких доказів щодо можливості переховування від органів досудового розслідування або суду стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування того чи іншого запобіжного заходу. Європейський суд у своїх рішеннях зазначає, що суд при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлює прямої залежності між тяжкістю вчинення злочину, суворістю можливого покарання та необхідністю застосування запобіжного заходу. Інших обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати спроби переховуватись органом досудового розслідування не наведено.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема знищити паспорт громадянина України, особову справу та інші документи, які підтверджують приналежність останнього до громадянства України та проходження військової служби в Збройних Силах України, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості щодо здійснення спроб підозрюваного на перешкоджання кримінальному провадженню таким чином.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, альтернативний запобіжний захід у даному випадку не передбачений нормами КПК України.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 з моменту затримання тривалий час перебував у військовій частині, будь-яких дій на перешкоджання досудовому розслідуванню не здійснював, приймав участь у бойових діях, у зв`язку з чим отримав поранення, добровільно з`являється на виклики до слідчого, надає покази, не відмовляється від проходження служби, ризики втечі підозрюваного матеріалами клопотання не доведені.

Таким чином, слідчим за час досудового розслідування не зібрано доказів та не перевірено усіх обставин справи, матеріали клопотання не містять будь-яких доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин та ризиків.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання на даний час є необґрунтованим, не наповненим доказовою базою, а тому не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000504 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя