н/п 1-кс/490/596/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/582/26
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

24 лютого 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000132 від 26.01.2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 27.01.2026 в ході затримання ОСОБА_4 в порядку 208 КПК України, а саме: мобільний телефон модель «Sigma mobile», imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , із мобільним номером телефону: НОМЕР_3 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, клопотань не заявляв.

Враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000132 від 26.01.2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, що 26.01.2026 до ЧЧ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа представившись чеченським терористом на якому мається 50 кг тротилу та знаходиться в Київському метрополітені тим здійснив завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян.

Так, під час проведення ряду слідчих (оперативних) заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення та встановлення всіх осіб, причетних до його вчинення, встановлено причетність до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

27.01.2026 за підозрою у вчиненні вказаного злочину, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході складання потоколу в порядку ст.208 КПК України у ОСОБА_4 , виявлено та вилучено - мобільний телефон модель Sigma mobile, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , із мобільним номером телефону: НОМЕР_3 , який в подальшому поміщено до сейф-пакету RIC 2091953.

Постановою слідчого вказане майно, визнаноречовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 27.01.2026 в ході затримання ОСОБА_4 в порядку 208 КПК України, а саме: мобільний телефон модель «Sigma mobile», imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , із мобільним номером телефону: НОМЕР_3 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1