ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1809/25
провадження № 1-кп/753/926/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2026 р. колегія суддів Дарницького районного суду міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

у судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0004606 від 16.11.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, раніше неодноразаво судимого, востаннє 09 липня 2012 року Краснолуцьким районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 13 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

Історія судового провадження

До Дарницького районного суду міста Києва 29 січня 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004606 від 16.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2022 року для розгляду цього кримінального провадження визначено колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово був продовжений, востаннє ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року до 13 лютого 2026 року включно.

10 лютого 2026 року прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 через канцелярію суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Враховуючи те, що суддя ОСОБА_8 , яка як головуючий здійснює судовий розгляд цього кримінального провадження, перебуває на лікарняному, що унеможливлює розгляд зазначеного клопотання до спливу дії застосованого запобіжного заходу, на підставі розпорядження керівника апарату суду відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2026 року головуючим суддею щодо розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 визначено суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 12 лютого 2026 року суд перейшов до розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Позиції сторін щодо заявленого клопотання

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_5 підтримала подане нею клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, просила його задовольнити, зазначивши, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у незакінченому замаху на умисне вбивство, вчинене особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство. Прокурор зазначила, що строк, продовжений ухвалою суду, закінчується, однак на сьогоднішній день продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. У зв`язку з наведеним прокурор просила продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на шістдесят днів без можливості внесення застави. Прокурор зауважила, що інші, більш м`які, ніж тримання під вартою, запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Сторона захисту наголосила, що не заперечує проти задоволення клопотання прокурора з урахуванням працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_7 в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Положення процесуального закону, що застосовані судом

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, підозрюваного, обвинуваченого (п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Мотиви суду

В ході розгляду цього клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване ОСОБА_7 , а саме вчинення кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, при цьому, вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливе тяжке кримінальне правопорушення та відноситься до кримінальних правопорушень проти життя.

Тож враховуючи, що існує ймовірність притягнення його до кримінальної відповідальності з призначенням покарання у виді реального позбавлення волі, суд погоджується із доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував на час застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу під час досудового розслідування та на час розгляду цього клопотання не припинив існувати.

У той же час продовжує існувати і ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_7 на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки всі свідки безпосередньо судом не допитані.

Не може залишатися поза увагою те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, факт призначення обвинувального акта до судового розгляду не зменшує ризик можливого незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а навпаки збільшує вірогідність його настання внаслідок обізнаності обвинуваченого з усіма наявними матеріалами кримінального провадження, у тому числі, протоколами допитів свідків з наданими показаннями та наближенням стадії допиту свідків.

Суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків є реальним та зумовлює необхідність запобіжного заходу.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд оцінює як високий, оскільки інкриміноване обвинуваченому правопорушення є особливо тяжким, було вчинене з використанням насильства особою, яка раніше була засуджена за вчинення умисного вбивства.

Зазначене вказує на схильність ОСОБА_7 до протиправної поведінки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що існують реальні та обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи поза межами місць попереднього ув`язнення, може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Отже, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає реальним, обґрунтованим та доведеним.

Таким чином, враховуючи надані матеріали, суд встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та вважає обґрунтованою необхідність у продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд також при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Прокурор заперечувала проти обрання альтернативного запобіжного заходу.

При визначенні розміру застави, суд бере до уваги обставини, які викладені в обвинувальному акті, тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , спосіб вчинення кримінального правопорушення та індивідуальні особливості обвинуваченого, через те вважає за необхідне не застосовувати заставу.

Таким чином, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, запобіганню можливого переховування від суду, впливу на свідків, вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Із урахуванням того, що головуючому судді ОСОБА_1 були передані матеріали лише для вирішення питання щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після його вирішення їх слід передати до канцелярії Дарницького районного суду м. Києва для повернення головуючому судді ОСОБА_8 .

З огляду на викладене та керуючись статтями, 177, 182, 183, 194 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор", тобто до 12 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Передати матеріали кримінального провадження № 0004606 від 16.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 до канцелярії Дарницького районного суду м. Києва для їх повернення головуючому судді ОСОБА_8 .

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2