Справа № 946/1174/26
Провадження № 1-кс/946/367/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23.02.2026 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001629, в якій просить наступне:

- скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 12.02.2026 про часткове задоволення клопотання в частині відмови у задоволенні пунктів 1 та 3 клопотання ОСОБА_3 як незаконну та необґрунтовану;

- зобов`язати слідчого невідкладно видати ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої у кримінальному провадженні №0001629;

- зобов`язати слідчого провести допит судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_5 щодо обставин знищення порому ВИЛ-0224-К («Кислицький») та осіб, причетних до знищення арештованого майна.

23.02.2026 року дана скарга в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області - ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від 24.02.2026 року прийнято самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 . Справу № 946/1174/26 за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001629, направлено до канцелярії суду з кримінальних справ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

24.02.2026 року дана скарга в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області - ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від 25.02.2026 року відкрито провадження по справі.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 12 лютого 2026 року слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області рядовим поліції ОСОБА_4 прийнято постанову про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 (реєстраційний № С-3499/ез від 09.02.2026) у кримінальному провадженні № 0001629 від 27.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Постанова була надіслана лише 20 лютого 2026 року, що свідчить про умисне приховування постанови слідчим. Постановою задоволено лише пункт 2 клопотання - щодо проведення огляду місця події. У задоволенні пунктів 1 та 3 клопотання відмовлено, а саме: 1) пункт 1: відмовлено у видачі пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої; 2) пункт 3: відмовлено у проведенні допиту свідка - судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_5 . Вважає зазначену Постанову в частині відмови у задоволенні пунктів 1 та 3 клопотання незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. 1. Постанова мотивована виключно необхідністю першочергового проведення огляду місця події - «з метою встановлення всіх обставин та подальшого проведення слідчих дій». Однак такі мотиви є юридично безпідставними: обов`язок видати пам`ятку потерпілій є безумовним та невідкладним і жодним чином не пов`язаний та не обумовлений проведенням будь-яких інших слідчих дій. Відмова у видачі пам`ятки фактично позбавляє ОСОБА_3 можливості в повній мірі реалізовувати процесуальні права потерпілої та є порушенням ст.ст. 55, 56 КПК України. Постанова у цій частині не відповідає вимогам статті 110 КПК України щодо мотивованості процесуальних рішень. У кримінальному провадженні № 0001629 потерпілими також є ТОВ «Злагода» та Слободянюк, оскільки саме їхнє майно - паром ВИЛ-0224-К (він же «Кислицький»), що перебував під арештом згідно з ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.01.2025 у справі № 509/59/25, - було знищено. Тривала відмова у офіційному процесуальному оформленні статусу потерпілих та невидача їм пам`яток про права є системним порушенням 2. ОСОБА_5 є суддею Ізмаїльського міськрайонного суду, який на засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (ВККС) 06.08.2025 (Рішення № 260/ac-25) публічно та офіційно повідомив про знищення парому «Кислицький» та його використання для побудови гідротехнічної споруди (мосту) у селі Кислиця. Зазначена особа є ключовим свідком у справі, що безпосередньо стосується предмета цього кримінального провадження. Відмова у проведенні допиту з єдиним мотивуванням - «необхідність першочергового огляду місця події» - є безпідставною та суперечить ст. 93 КПК України, яка визначає способи збирання доказів. Огляд місця події та допит свідка є самостійними, незалежними слідчими діями, жодним чином не обумовленими одна одною. Логіка слідчого, яка зводиться до відкладення допиту свідка до проведення огляду, позбавлена правового змісту. ОСОБА_5 виступав суддею, який здійснював розгляд справ, пов`язаних із підробленими документами на ім`я ОСОБА_6 на паром «Кислицький». Його допит необхідний, зокрема, для з`ясування джерел обізнаності про знищення арештованого майна та осіб, причетних до цього знищення. Затягування допиту може призвести до втрати доказової цінності показань. Постанова у цій частині не відповідає вимогам ст.ст. 220, 223, 237 КПК України та є невмотивованою в розумінні ст. 110 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від 25.02.2026 року розгляд скарги призначений в режимі відеоконференції за участі адвокатом ОСОБА_7 (обліковий запис - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Скаржник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином, шляхом направлення повістки на електронну пошту зазначену в скарзі та в електронний кабінет в ЄСІТС.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, якою також зазначив, що прийняття рішення за скаргою залишає за судом.

Слідчий суддя вважає, що на стадії розгляду скарги слідчим суддею були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги вказану неявку учасників провадження, слідчий суддя оцінює таку позицію, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи.

Вказана позиція слідчого судді узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001629 від 27.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Скаржник звернулась до слідчого з клопотанням, яке зареєстроване за № С-3499-ез від 09.02.2026 року, яким просила: 1) видати пам`ятку про права потерпілої: Офіційно вручити ОСОБА_3 п`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої у кримінальному провадженні №0001629; 2) провести огляд події: Невідкладно здійснити огляд місця знаходження решток порому ВИЛ-0224-К (наразі «Кислицький») у селі Кислиця Ізмаїльського району з метою фіксації факту його знищення та використання як елемента гідротехнічної споруди; 3) провести допит свідка: Провести допит судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_5 щодо джерел його обізнаності про знищення порому та осіб, які надали йому інформацію про використання решток арештованого майна.

Постановою слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.02.2026 року у кримінальному провадженні № 0001629, відмовлено в задоволенні пунктів 1 та 3 клопотання ОСОБА_3 , яке зареєстроване за № С-3499-ез від 09.02.2026 року.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини 2 статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Тобто, положення наведених норм свідчать про те, що обов`язок в збиранні доказів покладається виключно на слідчого та прокурора. Разом з цим, останні зобов`язані збирати не тільки докази обставин, що викривають особу, так і ті, що її виправдовують.

Так, оскаржуваною постановою частково задоволено клопотання ОСОБА_3 , в обґрунтування якого покладена необхідність проведення першочергового огляду місця події з метою встановлення всіх обставин та подальшого проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Частиною п`ятою статті 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Однак відмовляючи у задоволенні решти заявлених у клопотанні ОСОБА_3 вимог, слідчий не надав належного обґрунтування такої відмови та не зазначив обставини, за якими слідчий дійшов відповідного висновку.

Таким чином, вказана постанова слідчого не в повній мірі відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України, а саме в частині обґрунтування обставин, які стали підставами для прийняття постанови, а також повноти та вмотивованості мотивів прийняття постанови, її обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії.

В свою чергу, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарг в частині зобов`язання слідчого провести слідчі дії, слід відмовити, виходячи з положень чинного КПК України, який не наділяє слідчого суддю повноваженнями зазначати слідчому, дізнавачу, прокурору, які саме слідчі дії необхідно провести, оскільки вказане є дискреційними повноваженнями сторони обвинувачення та вказівка про таке буде вважатися, що слідчий суддя при розгляді скарги вийшов за межі своїх повноважень по постановив ухвалу, яка не передбачена КПК України.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.02.2026 року у кримінальному провадженні №0001629 від 27.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 , яке зареєстроване за № С-3499-ез від 09.02.2026 року.

Зобов`язати слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , яке зареєстроване за № С-3499-ез від 09.02.2026 року.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання до СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1