Єдиний унікальний номер судової справи 201/2996/26
Номер провадження 1-кс/201/815/2026
СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0001023, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченко Олександрійського району Донецької області, зі слів із середньо-технічною освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Слідчий 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в межах кримінального провадження відомості про, яке внесені 03 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001023.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів розслідується кримінальне провадження № 0001023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, не раніше 24 лютого 2022 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений) не встановлений військовослужбовець зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », з метою організації надання збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Сил оборони та безпеки України, завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, почав пошук осіб, з числа мешканців підконтрольної українському уряду території України, які могли збирати інформацію щодо місць дислокації частин та підрозділів Сил оборони та безпеки України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на території Донецької області, з метою подальшої передачі отриманих відомостей вищевказаній особі для подальшого нанесення вогневого ураження по позиціям Сил оборони та безпеки України.

Так, з метою організації надання збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Сил оборони та безпеки України на території Донецької області, не встановлений військовослужбовець зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2025 року (точні дата час органом досудового розслідування не встановлений) за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram», зареєстрованим за номером телефону НОМЕР_1 встановив зв`язок з громадянином України, а саме: мешканцем м. Білозерське Краматорського району Донецької області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який використовує акаунт мобільного месенджера мобільного додатку «Telegram» зареєстрованим за номером телефону НОМЕР_2 .

В подальшому, з метою організації надання збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Сил оборони та безпеки України на території Донецької області, не встановлений військовослужбовець зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше серпня 2025 року (точні дата час органом досудового розслідування не встановлений) за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram», зареєстрованим за номером телефону НОМЕР_1 встановив зв`язок з громадянином України мешканцем с. Іверське Краматорського району Донецької області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який використовує акаунт мобільного месенджера мобільного додатку «Telegram» зареєстрованим за номером телефону НОМЕР_3 .

Між вищезазначеними особами було налагоджено канал комунікації з використанням месенджера «Telegram». У той же час, з метою забезпечення конспірації та приховування слідів злочинної діяльності зазначених осіб, між ними було обумовлено схему видалення інформації негайно після прочитання її адресатом.

В подальшому, з метою організації надання збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Сил оборони та безпеки України на території Донецької області, не встановлений військовослужбовець зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2025 року (точні дата час органом досудового розслідування не встановлений) за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram», зареєстрованим за номером телефону НОМЕР_1 встановив зв`язок з громадянином України мешканцем м. Дружківка Краматорського району Донецької області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який використовує акаунт мобільного месенджера мобільного додатку «Telegram» зареєстрованим за його номером мобільного зв`язку.

Так у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 серпня 2025 року (точний час досудовим розслідування не встановлено), невстановлений військовослужбовець зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », який бере участь у бойових діях проти ЗС України й інших військових формувань України, здійснює збір інформації військового характеру з метою її подальшого використання проти українських військовослужбовців в ході особистого листування за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram» поставив завдання ОСОБА_4 на збір та передачу відомостей щодо місцезнаходження військовослужбовців та техніки ЗС України на території Краматорського району Донецької області.

28.08.2025 о 12 год. 59 хв., громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Іверське Краматорського району Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, з особистих мотивів, використовуючи профіль месенджера «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , з метою надання допомоги збройним формуванням держави агресора у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, шляхом надсилання графічного повідомлення у месенджері «Telegram» невстановленому військовослужбовцю зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », який використовує аккаунт у месенджері «Telegram» зареєстрований за номером НОМЕР_1 , надіслав відео файл із зображенням місцезнаходження військової техніки ЗС України на околиці с. Іверське Краматорського району Донецької області, чим надав збройним формуванням держави агресора допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

28.08.2025 в період часу з 13 год. 05 хв. по 13 год. 11 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Іверське Краматорського району Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, з особистих мотивів, використовуючи профіль месенджера «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , з метою надання допомоги збройним формуванням держави агресора, шляхом надсилання текстових повідомлень у месенджері «Telegram» невстановленому військовослужбовцю зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », який використовує аккаунт у месенджері «Telegram» зареєстрований за номером НОМЕР_1 , підтвердив місцезнаходження військової техніки ЗС України на північно-західній околиці с. Іверське Краматорського району Донецької області за координатами 48°39'07.8"N 36°56'48.5"E, чим надав збройним формуванням держави агресора допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Крім того, 22.01.2026 в період часу з 15 год. 47 хв. по 15 год. 49 хв. громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у с. Іверське Краматорського району Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, з особистих мотивів, використовуючи профіль месенджера «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , з метою надання допомоги збройним формуванням держави агресора, шляхом надсилання текстових повідомлення у месенджері «Telegram» невстановленому військовослужбовцю зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », який використовує аккаунт у месенджері «Telegram» зареєстрований за номером НОМЕР_1 , передав відомості щодо розміщення сил протиповітряної оборони на південній околиці населеного пункту Федорівка Ізюмського району Харківської області за координатами 48°47'47.4"N 36°58'11.5"E, чим надав збройним формуванням держави агресора допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27 січня 2026 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, невстановлений військовослужбовець зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », який бере участь у бойових діях проти ЗС України й інших військових формувань України, здійснює збір інформації військового характеру з метою її подальшого використання проти українських військовослужбовців в ході особистого листування за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram» поставив завдання ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на збір та передачу відомостей щодо місцезнаходження військовослужбовців ЗС України поблизу м. Краматорськ Донецької області.

27.01.2026 року у невстановлений час, але не пізніше 14 години 12 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, на виконання раніше відпрацьованого завдання невстановленого військовослужбовця зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », використовуючи власний автомобіль ОСОБА_4 марки Mercedes Benz, модель Vito д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись по ділянці автодороги Т2113, поблизу населених пунктів Близнюки та Бурбулатове Харківської області, виконуючи раніше отримане завдання та передбачаючи можливу шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України у вигляді подальшого нанесення вогневого ураження по скупченню особового складу Збройних сил України та інших військових формувань, утворених згідно Законодавства України, здійснили відео-фіксацію наслідків ракетно-бомбових уражень по місцям дислокації військової техніки підрозділів ЗС України вздовж ділянки автодороги Т2113, поблизу населених пунктів поблизу населених пунктів Близнюки та Бурбулатове Харківської області, та в подальшому шляхом надсилання графічного повідомлення у мобільному месенджері «Telegram» з аккаунту зареєстрованого за НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 передали вказані відомості у вигляді відеозапису невстановленому військовослужбовцю зс рф на ім`я « ОСОБА_7 », який використовує акаунт мобільного месенджера зареєстрований за номером НОМЕР_1 , чим надали збройним формуванням держави агресора допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у наданні збройним формуванням держави агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та у наданні збройним формуванням держави агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України.

04 березня 2026 року о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 березня 2026 року.

04 березня 2026 року слідчим 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику в клопотанні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а тому останній розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або на тимчасово окуповану територію.

Наявність передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтована тим, що у разі не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення даного кримінального правопорушення, в тому числі, речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленому законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування, зокрема, маючи доступ до власних облікових записів в застосунку «Телеграм» може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються вчинення ним протиправних дій та повідомити осіб, котрим він поширював відповідну інформацію та які також можуть видалити сліди переписок із ним.

Існування передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та експерта у кримінальному провадженні, оскільки на даний час органом досудового слідства не встановлені всі особи причетні до вчинення інкримінованого злочину, а також свідки протиправної діяльності, що у випадку застосування до ОСОБА_4 запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, створить передумови для продовження спілкування підозрюваного з зазначеними особами та впливу на достовірність їх показів у даному кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу на експертів є актуальним, з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання за необхідності показань від осіб, які є експертами, у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. ст. 23, 356 КПК України.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. На теперішній час вирішується питання про призначення у провадженні комп`ютерно-технічної експертизи телефона вилученого у підозрюваного.

Наявність передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, зможе попередити інших невстановлених осіб, із котрими він підтримував контакт для здійснення протиправної діяльності, про необхідність зміни акаунту чи способів зв`язку, чим унеможливить подальше документування вчиненого злочину.

Існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 в умовах воєнного стану ініціативне надавав допомогу представнику іноземної держави у веденні підривної діяльності проти України, зважаючи на лояльність підозрюваного до рф, котра здійснює збройну агресію проти України, тому, у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, це дозволить йому продовжити кримінальне правопорушення.

До того ж, вказаний ризик посилюється тим, що ОСОБА_4 лояльне налаштований до окупаційних військ рф, тому не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може створити передумови для вчинення ним нового кримінального правопорушення, або продовження злочину в якому підозрюється.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176, абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити з викладених у клопотанні підстав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем проживання його підзахисного. У разі, якщо слідчий суддя дійде до висновку про необхідність застосування запобіжного продовження у вигляді тримання під вартою просив визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

До того ж, зауважив, що органом досудового розслідування фактично проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, а тому заявлені прокурором ризики є необґрунтованими. Єдиним можливим ризиком є спроби його підзахисного ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, однак, втілити такі спроби під час воєнного стану є неможливим.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Повідомив, що розуміє покладені на нього обов`язки та не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив викладені у повідомленні про підозру обставини злочинів.

Стверджував, що під час затримання за місцем його проживання працівниками поліції до нього були застосовані протиправні дії, в тому числі, спричинення тілесних ушкоджень, зокрема, зламано руку, у зв`язку із чим, в подальшому надано медичну допомогу і накладено гіпс. Наразі він приймає знеболююче.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчих управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів розслідується кримінальне провадження № 0001023 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст.111-1, ч. 2 ст. 114-2, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

04 березня 2026 року о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 березня 2026 року.

04 березня 2026 року слідчим 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001023 від 03.11.2025 року, у повідомленні про виявлене кримінальне правопорушення за підписом першого заступника начальника ГУ - заступника начальника 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 27.10.2025 року за вихідним №78/2/2/1-5067, у рапорті за підписом начальника ГВ КР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 27.10.2025 року за вихідним №78/2/2/1-5066, у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № від 02.03.2026 року, у рапорті старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 02.03.2026 року, у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № від 02.03.2026 року, у рапорті старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 02.03.2026 року, у рапорті слідчого слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 05.03.2026 року, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого за підписом начальника ГВКР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 24.11.2025 року за вихідним №78/2/2/1-5727, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого за підписом заступника начальника ГВКР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 04.12.2025 року за вихідним №78/2/2/1-5917, повідомленні щодо виконання доручення слідчого за підписом начальника ГВКР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 19.01.2026 року за вихідним №78/2/2/1-350, у повідомленні щодо виконання доручення за підписом начальника ГВКР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 20.01.2026 року за вихідним №78/2/2/1-377, у повідомленні щодо виконання доручення за підписом заступника начальника ГВКР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 05.02.2026 року за вихідним №78/2/2/1-838, у повідомленні щодо виконання доручення за підписом заступника начальника ГВКР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 10.02.2026 року за вихідним №78/2/2/1-907, у повідомленні щодо виконання доручення за підписом начальника ГВКР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 25.02.2026 року за вихідним №78/2/2/1-1188, у повідомленні щодо виконання доручення за підписом начальника ГВКР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 27.02.2026 року за вихідним №78/2/2/1-1287, у повідомленні щодо виконання доручення за підписом заступника начальника ГВКР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 02.03.2026 року за вихідним №78/2/2/1-1300, у протоколі огляду від 02.03.2026 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 02.03.2026 року, у відповіді за підписом керівника СіЗ ДВКР СБУ УВ «Схід» від 03.03.2026 року за вхідним №17/5/3-162, у відповіді за підписом керівника СіЗ ДВКР СБУ УВ «Схід» від 03.03.2026 року за вхідним №17/5/3-161, у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №465525826 від 24.02.2026 року, у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №465525961 від 24.02.2026 року, у інформації про особу на ім`я ОСОБА_4 з Державної міграційної служби України, у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №465525692 від 24.02.2026 року, із Інформації про особу на ім`я ОСОБА_11 з Державної міграційної служби, у поясненнях на ім`я командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_5 від ОСОБА_12 від 29.08.2025 року, у рапорті на ім`я командира військової частини НОМЕР_5 від командира розвідувальної роти військової частини-польової пошти НОМЕР_5 , у відповіді керівника СіЗ ДВКР СБУ УВ «Схід» від 03.03.2026 року за вихідним №17/5/3-161, у протоколі обшуку від 04.03.2026 року, у протоколі огляду від 04.03.2026 року, у довідці про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 04.03.2026 року, у акті перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих предметів №769 від 04.03.2026 року, у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.03.2026 року, у протоколі слідчого експерименту зза участі підозрюваного ОСОБА_4 від 04.03.2026 року, у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 04.03.2026 року, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 23.02.2026 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання (позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої), що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим та вагомість наявних доказів про вчинення останнім інкримінованих злочинів проти основ національної безпеки України, що може спонукати останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або на тимчасово окуповану територію.

До того ж, вказаний ризик посилюється тим, що ОСОБА_4 проживає в с. Іверське Краматорського району Донецької області, яке розташоване поруч із лінією розмежування з окупованою територією та з яким триває активна фаза бойових дій.

Слідчий суддя погоджується із обґрунтуванням та доводами прокурора щодо існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде мати можливість знищити, сховати або спотворити листування в застосунку «Телеграм» може за допомогою іншого пристрою та повідомити осіб, котрим за версією слідства, він поширював відповідну інформацію та які також можуть видалити сліди переписок із ним.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованим передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливих спроб підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 буде мати можливість попередити інших невстановлених осіб, з котрими, за версією слідства, останній підтримував контакт під час протиправної діяльності, про необхідність зміни акаунту чи способів зв`язку, чим унеможливить подальше документування вчиненого злочину.

На підтвердження існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику вказує наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 ініціативне надавав допомогу представнику іноземної держави у веденні підривної діяльності проти України, лояльне налаштований до рф, котра здійснює збройну агресію проти України, що, в разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може створити передумови для вчинення ним нового кримінального правопорушення або продовження інкримінованих кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки, в яких він підозрюється.

Діставшись висновку про існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і слідчий суддя вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і визнає існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження його існування.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного який є пенсіонером, має середньо-технічну освіту, розлучений, зареєстрований та проживає в с. Іверське Краматорського району Донецької області, раніше не судимий, має ряд хронічних захворювань, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованих злочинів, обстановку в якій вчинено злочини, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування у даному випадку єдиного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

На переконання слідчого судді, наведені вище обставини щодо наявності у ОСОБА_4 постійного місця проживання, хронічних захворювань, у певній мірі зменшують встановлені ризики, але не нівелюють їх взагалі, і не можуть слугувати підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі слідства.

В цьому контексті, доводи захисника ОСОБА_13 про можливість застосування домашнього арешту саме з наведених вище підстав, є непереконливими та такими, що суперечать вимогам ч. 6 ст. 176 КПК України, які за умови підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України, передбачають застосування запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, що погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 58 (п`ятдесяти восьми) днів до 02 травня 2026 року включно.

Вирішуючи питання про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, про що просила сторона захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, з огляду на тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та конкретні обставини злочинів, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинених в умовах воєнного стану достеменну обізнаність підозрюваного про ведення повномасштабних воєнних дій та збройної агресії РФ проти України, зважаючи на те, що досудове слідство триває, проводяться певні слідчі (розшукові) дії, а також на те, що кримінальні правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до переліку правопорушень, визначених абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки застосування такого альтернативного запобіжного заходу не відповідатиме тяжкості та характеру інкримінованих злочинів.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тож, в цьому контексті доводи захисника ОСОБА_5 щодо можливості визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є непереконливими, адже, з урахуванням наведених вище обставин, цей запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде відповідати тяжкості інкримінованих злочинів та характеру наявного суспільного інтересу.

За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Частиною 7 статті 206 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 заявив, що працівники поліції вчинили відносно нього протиправні дії та застосували фізичне насильство, в результаті якого зламали руку, яку після проведення медичного огляду, було загіпсовано.

З огляду на викладені обставини та заяву підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Краматорську, провести перевірку обставин, викладених підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього протиправних дій, в тому числі, спричинення тілесних ушкоджень, під час його затримання в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

А також вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, про результати проведеної перевірки фактів, викладених підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняте рішення повідомити слідчого суддю Соборного районного суду міста Дніпра та ОСОБА_4 .

Крім того, під час розгляду поданого прокурором клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 страждає на ряд хронічних захворювань, що підтверджується виписним-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 13 від 16.01.2026 року та випискою із медичної карти хворого відділення терапевтичної та паліативної допомоги № 18223 від 02.01.2026 року, зокрема, з 28.12.2025 року по 02.01.2026 року та з 07.01.2026 року по 16.01.2026 року останній перебував на стаціонарному лікуванні з стенокардієвою напругою ФК І-ІІ, атеросклеротичним та постінфарктним кардіоскрерозом СН 2а ст, гіпертонічною хворобою 3 стадії 2 ступеню, високим кардіо-васкулярним ризиком СН 2а ст.

До того ж, підозрюваний ОСОБА_4 скаржився на погіршення стану здоров`я, повідомив, що 05.03.2026 року йому проведено рентген-обстеження, в результаті якого діагностований перелом руки, на яку накладений гіпс, наразі він приймає знеболюючі та відчуває сильний біль.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» невідкладно організувати і забезпечити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходження медичного обстеження, а в разі необхідності - надати невідкладне, належне та достатнє медичне лікування медичними препаратами, згідно призначення лікаря, про що повідомити слідчого суддю, прокурора та слідчого в провадженні, якого знаходиться кримінальне провадження в строк до 15 березня 2026 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 206, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0001023, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 58 (п`ятдесяти восьми) днів до 02 травня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 02 травня 2026 року включно.

В порядку ст. 206 КПК України доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Краматорську, провести перевірку обставин, викладених підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього протиправних дій, в тому числі, спричинення тілесних ушкоджень, під час його затримання в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, про результати проведеної перевірки фактів, викладених підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняте рішення повідомити слідчого суддю Соборного районного суду міста Дніпра та ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську для виконання.

В порядку ст. 206 КПК України зобов`язати начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» невідкладно організувати і забезпечити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходження медичного обстеження, а в разі необхідності - надати невідкладне, належне та достатнє медичне лікування медичними препаратами, згідно призначення лікаря, про що повідомити слідчого суддю, прокурора та слідчого в провадженні, якого знаходиться кримінальне провадження в строк до 15 березня 2026 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 18 годині 40 хвилин 11 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1