Номер провадження: 11-кп/813/1016/26
Справа № 509/3121/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на вирок Чорноморського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0001428, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.10.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345-1 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 345-1 КК України, та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Строк покарання у виді обмеження волі визначено обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.08.2021 року, у вигляді особистого зобов`язання залишений без змін.

Також вказаним вироком вирішено питання заходів забезпечення, речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 , перебуваючи з тильного боку багатоквартирного будинку №5 по вул. Новоселів смт. Великодолинське Одеського (Овідіопольського) району Одеської області, 17.10.2020, о 14 годині 48 хвилин, з мотивів перешкоджання виконанню журналістами професійних обов`язків, діючи умисно, маючи намір на заподіяння журналісту ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в ліву область нижньої щелепи ОСОБА_7 , від чого, останній впав спиною на асфальтоване покриття біля узбіччя проїзної частини дороги та на деякий час втратив свідомість. В результаті нанесеного ОСОБА_9 удару, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку та гематоми в області кута та тіла нижньої щелепи зліва, синець задньої поверхні грудної клітини справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, ОСОБА_9 , перебуваючи у тому ж місці, з тильного боку багатоквартирного будинку № 5 по вул. Новоселів смт. Великодолинське Одеського (Овідіопольського) району Одеської області, 17.10.2020, о 14 годині 48 хвилин, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, з мотивів перешкоджання виконанню журналістами професійних обов`язків, діючи умисно, маючи намір на заподіяння журналісту ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком руки в праву область обличчя ОСОБА_11 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синця правої нижньої повіки та правої щічної області, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що у викладенні формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним, відсутні відомості про те, що журналісти ОСОБА_7 та ОСОБА_11 17.10.2020 року прибули на зустріч населення з кандидатами у депутати Великодолинської ОТГ відповідно до визначеного редакційного завдання ДЗМІ «Альтернатива.орг», тобто в момент вчинення щодо них злочину, вони здійснювали законну професійну діяльність. Крім того, суд першої інстанції зробив суперечливий висновок про те, що причиною скоєння злочину стала неприязнь між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим на ґрунті політичних поглядів, яка сформувалась ще до події злочину.

На підставі викладеного прокурор просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження №0001428 від 17.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Крім того, до початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 звернувся із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження №0001428 від 17.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити, зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України йому зрозумілі і він з ними погоджується.

Захисник ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання та звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 не заперечували щодо задоволення клопотання захисника.

Потерпілий ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленим про дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, із заявами та клопотаннями не звертався.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, якими визначено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності потерпілого ОСОБА_11 .

Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 309/1201/15-к).

Мотиви апеляційного суду.

Статтею 2 КПК передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Строк давності це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як установлено з матеріалів кримінального провадження інкримінований ОСОБА_9 злочин був вчинений 17.10.2020 року.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.2 ст. 345-1 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 235-1 КК України у редакції закону 124-IX від 16.10.2020, який діяв на час вчинення інкримінованого ОСОБА_12 злочину, передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

За приписами ч.4 ст.12 КК України (у редакції закону 124-IX від 16.10.2020) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345-1 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до п.3) ч.1 ст.49 КК України (у редакції закону 124-IX від 16.10.2020), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Дані про те, що ОСОБА_12 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий нетяжкий, тяжкий чи особливо тяжкий злочин, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

За таких обставин строки давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не зупинялись та не переривались.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_9 злочину минуло понад п`ять років, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.3) ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому апеляційним судом були роз`ясненні обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України і обвинувачений погодився з такими підставами для закриття кримінального провадження і не наполягав на розгляді кримінального провадження в загальному порядку

Положеннями п.1) ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , вирок суду першої інстанції скасувати, звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі п.3) ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1) ч.2 ст.284 КПК України закрити.

Крім того у зв`язку зі скасуванням обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_9 апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в Постанові від 12 вересня 2022 року справа №203/241/17 зробила висновок згідно з яким: « Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту».

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів судової справи сторона захисту була ініціатором проведення повторної судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 239 247), оскільки вона не була проведена органом досудового розслідування.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про проведення повторної судово-медичної експертизи було задоволено ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.02.2025 року (т. 4 а.с. 6).

Разом з тим, провести повторну судово-медичну експертизу не надалось можливим через неможливість отримати медичну документацію для експертного дослідження та ухвала суду залишилась без виконання, відтак витрати на її проведення відсутні.

З огляду на викладене, судові витрати по справі, складаються лише із вартості витрат на залучення експерта для проведення судової криміналістичної експертизи відео-звукозапису, що відповідно до акту № 21-2337 (т. 2 а.с. 75) складають 24 711,84 грн., які слід віднести на рахунок держави, оскільки ініціатором проведення вказаної експертизи був орган досудового розслідування.

Керуючись статтями 284, 288, 404, 405, 407, 409, 417, 419, 532 КПК України, ст.49 КК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , - задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Вирок Чорноморського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0001428, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, - скасувати.

На підставі п.3) ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0001428, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, - закрити на підставі п.1) ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз, на загальну суму 24 711,84 грн., віднести на рахунок держави.

Речові докази у кримінальному провадженні №0001428, а саме цифрову відеокамеру «Panasonic» вважати повернутою власнику відповідно до зберігальної розписки, а документи та оптичні носії, визнані речовими доказами, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4