У Х В А Л А

щодо вирішення клопотання сторони захисту

Справа №348/74/26

Провадження № 1-кп/348/183/26

25 березня 2026 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , у м. Надвірна Івано-Франківської області, розглянув у судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні №0000471, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.07.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4, 6 ст.152 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

законний представник неповнолітньої потерпілої: ОСОБА_8 ,

представник потерпілої ОСОБА_9

встановив:

захисник заявив клопотання щодо проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 в ході судового розгляду справи, незважаючи на те, що потерпілу допитували у порядку ст.225 КПК України у ході досудового розслідування. Сторона захисту покликається на те, що до цього у обвинуваченого був захисник за призначенням. Договір із захисником ОСОБА_7 був укладений у ході судового провадження. Обвинувачений визнає вину частково, санкція ч.6 ст.152 КК України передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, а для з`ясування обставин, що підлягають доказуванню сторона захисту повинна поставити потерпілій додаткові запитання, що мають важливе значення для забезпечення повноти судового розгляду справи.

Прокурор заперечив щодо включення до обсягу доказів, що підлягають дослідженню, допиту малолітньої потерпілої, оскільки дослідження у ході судового розгляду запису допиту, що був проведений у порядку ст.225 КПК України, буде достатнім. Зазначив, що психологічний стан неповнолітньої потерпілої не дозволяє провести її допит у ході судового розгляду; слідчий суддя задовольнив клопотання щодо проведення допиту ОСОБА_10 у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, з метою убезпечення неповнолітньої від повторного негативного психотравмуючого впливу у майбутньому; при проведенні допиту був присутній як підозрюваний, так і його захисник. Долучив висновок психолога, відповідно до якого вказано, що під час опитування у ОСОБА_11 наявний внутрішній конфлікт, емоційна розгубленість, вона є жертвою сексуального насильства, що супроводжувалось примусом та утриманням проти її волі, рекомендовано психологічний супровід ОСОБА_12 , робота з психологом для стабілізації психоемоціного стану малолітньої дитини; обмеження повторного травматичного досвіду без участі психолога, всі подальші процесуальні дії рекомендовано здійснювати за участі психолога, а у найкращих інтересах дитини-особами жіночої статі. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №1575 від 30.09.2025 на запитання, поставлене перед експертом: чи є ситуація, що досліджується у кримінальному провадженні, психотравмуючою для малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , експерт відповів, що ситуація має психотравмувальний потенціал та наявні ознаки пережитої напруги, самозвинувачення, сорому та внутрішнього конфлікту.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , зазначила, що психологічний стан ОСОБА_11 є нормальним, однак вона не хоче говорити про те, що сталося, оскільки може наговорити такого, що буде ще гірше. Заперечувала щодо повторного допиту. Зазначила, що з часу події за наданням психологічної чи медичної допомоги доньці не зверталася, бо не бачила потреби. Донька спілкувалася із психологом, виключно під час проведення слідчих дій.

Представник потерпілої ОСОБА_9 просила відмовити у задоволенні клопотання захисту. Зазначила, що за своїм психологічним станом малолітня потерпіла не може бути допитана у ході судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Статтею 225 КПК України встановлено виняток із загального правила безпосередності дослідження доказів та надано можливість у визначених випадках, за наявності відповідних підстав, депонувати показання учасника кримінального провадження. Основна мета такої процедури полягає в необхідності забезпечення таких показань як доказу за об`єктивної неможливості дотримання судом засади безпосередності отримання таких показань у ході судового розгляду.

Таким чином, при вирішенні питання щодо доцільності проведення безпосереднього допиту учасника у ході судового розгляду, суд має виходити з того, чи зберігається на момент судового розгляду об`єктивна можливість допитати таку особу у судовому засіданні. Якщо така можливість існує, то вона має бути реалізованою з метою забезпечення дотримання принципів безпосередності та змагальності у ході судового розгляду з урахуванням обставин конкретної справи.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування вставнолено, що у ході досудового розслідування допит потерпілої ОСОБА_10 проводили кілька разів, а саме: 29.07.2025 та 06.08.2025. Обидва допити відбувалися за участю психолога.

У ході розгляду клопотання прокурора сторона обвинувачення не навела обставин, які б свідчили про те, що саме допит малолітньої потерпілої у ході судового розгляду, буде для неї психотравмуючим. Так, відповідно до висновку психолога від 30.07.2025 психолог рекомендувала, з урахуванням стану малолітньої потерпілої обмеження повторного травматизуючого досвіду без участі психолога, всі подальші процесуальні дії здійснювати за участі психолога, а у найкращих інтересах дитини - особами жіночої статі. Рекомендацій щодо недопустимості повторних допитів та висновків щодо погіршення стану потерпілої внаслідок їх проведення вказаний доказ не містить.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №1575 від 04.08.2025, рівень та продуктивність психічних процесів малолітньої потерпілої знаходяться в межах норми, події, що сталися мають психотравмуючий потенціал, є наявні ознаки пережитої емоційної напруги, самозвинувачення, сорому та внутрішнього конфлікту.

Суд відхиляє покликання сторони обвинувачення на практику ККС ВС, оскільки у наведених прокурором випадках, з матеріалів справи було встановлено, що обставини вчинення кримінального правопорушення та рекомендації судово-психіатричного експерта, не залучати малолітню потерпілу до участі в судових засіданнях, свідчили про те що судове рішення щодо непроведення допиту потерпілої у ході судового провадження узгоджувалося із приписами КПК України та переслідувало легітимну мету - захист психічного здоров`я малолітньої потерпілої і запобігання її повторної травматизації.

Долучені ж у ході судового розгляду висновок психолога та висновок судово-психіатричного експерта не містять таких рекомендацій. Доказів на підтвердження того, що потерпіла ОСОБА_10 проходила реабілітацію у психолога у зв`язку з вчиненням щодо неї кримінального правопорушення чи відповідне лікування суду також не було надано. Законний представник потерпілої охарактеризувала стан доньки як "нормальний". Також слід зауважити, що обставини вчинення кримінального правопорушення не є тотожними із тими, які описані у постановах ККС ВС, на які покликається прокурор.

Крім цього, слід зазначити, що КПК України передбачає спеціальну процедуру проведення допиту малолітнього свідка (потерпілого) з метою якнайкращого забезпечення прав дитини, що покликана забезпечити найбільш комфортні умови для малолітньої особи, а також істотно знизити рівень негативного впливу цієї процесуальної дії на психологічний стан дитини. Тому при проведенні допиту малолітньої потерпілої у ході судового розгляду слід вжити передбачених законом заходів спрямованих на уникнення повторної травматизації, відповідно до рекомендацій психолога, викладених у висновку від 30.07.2025.

Статтею 6 ЄКПЛ визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Asch v. Austria від 26.04.1991, термін "свідок" включає не тільки осіб з процесуальним статусом свідка у кримінальному провадженні, але й інших учасників кримінального провадження, чиї показання стосуються винуватості обвинуваченого, у тому числі і потерпілого.

Слід зазначити, що у наданих суду висновках щодо психічного стану потерпілої відсутні застереження щодо повторної травматизації потерпілої у випадку повторного допиту, натомість надані рекомендації щодо умов проведення подальших процесуальних дії за її участі; показання потерпілої в частині наявності повторності як кваліфікуючої ознаки складу кримінального правопорушення (ч.6 ст.152 КК України) є одним із ключових доказів сторони обвинувачення, допит потерпілої у порядку ст.225 КПК України, був проведений 06.08.2025, а додаткова кваліфікація дій обвинуваченого за ч.6 ст.152 КК України була включена до обсягу обвинувачення лише 02.01.2026, тому за наведених обставин, надійні процесуальні гарантії, здатні компенсувати стороні захисту відсутність можливості поставити додаткові запитання потерпілій, відсутні. Це на думку суду порушуватиме справедливість провадження. За наведених обставин, суд доходить висновку щодо необхідності проведення допиту малолітньої потерпілої у ході судового провадження із застосуванням заходів спрямованих на уникнення повторної травматизації, відповідно до рекомендацій психолога, викладених у висновку від 30.07.2025.

Керуючись ст. 349 КПК України, суд,

постановив:

включити у порядок дослідження доказів допит малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , який провести після допиту свідків, із застосуванням заходів спрямованих на уникнення повторної травматизації, відповідно до рекомендацій психолога, викладених у висновку від 30.07.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3