Житомирський апеляційний суд
Справа №295/620/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/123/26
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Житомирі матеріали судового провадження №295/620/26 в межах кримінального провадження №0004337 від 16.05.2025 за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 26.01.2026,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 .

Накладено арешт на:

- папку зеленого кольору з договорами на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу з актами звірок за 2023-2024 роки; папка жовтого кольору з договорами на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу за 2025 рік; папка багряного кольору з видатковими накладними за 2023 рік; папка зеленого кольору з видатковими накладними за 2024 рік; папка синього кольору з видатковими накладними за 2025-2026 роки; блакитна папка з договорами про закупівлю послуг за державні кошти, інші договори, де постачальником (виконавцем) є ФОП ОСОБА_9 ; паперова папка з наказами за 2022- 2025 роки та журналом (зошитом) реєстрації наказів; чотири паперові папки з особовими справами щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; дві папки швидкозшивачі чорного кольору з нарядами-замовленнями; 13 (тринадцять) договорів, укладених у 2022 році, де замовником є військова частина НОМЕР_1 ; акт технічного огляду технологічного транспортного засобу від 18.10.2024 на 1 арк; договір про намір щодо купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.2019 на 3 арк., що належним чином упаковано до полімерного мішка білого кольору;

- 40 (сорок) паперових упаковок в яких містяться по 16 предметів, зовні схожих на бойові набої до вогнепальної зброї, в загальній кількості 640 шт., які поміщені до сейф-пакету С700018685,- Ноутбук DELL» в корпусі темно-сріблястого кольору на якому наявне програмне забезпечення для СТО «Cardook», поміщено до спеціального пакету ДБР L1003274;

- ноутбук «LENOVO» в корпусі чорного кольору на якому знаходяться фінансово-бухгалтерські документи та чорнові запити, поміщено до спеціального пакету ДБР L1003273;

- відеореєстратор системи відеонагляду «HIKVISION» моделі DS 7108HQHI - К1 в корпусі білого кольору, поміщено до спеціального пакету ДБР М1000352;

- відеозапис огляду програмного забезпечення для СТО «Cardook», який міститься на micro SD карті, об`ємом пам`яті 32 Gb, упаковано до спеціального пакету ДБР L1003274, що належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вилучені під час обшуку 13.01.2026 року.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлено власника та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вище зазначену ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно ТОВ «V Груп Авто», а саме: - ноутбук «DELL» в корпусі темно-сріблястого кольору па якому наявне проірамне забезпечення для СТО «Cardook», поміщено до спеціального пакету ДБР L1003274; - ноутбук «LENOVO» в корпусі чорного кольору на якому знаходяться фінансово- бухгалтерські документи та чорнові запити, поміщено до спеціального пакету ДБР L1003273; - відеореєстратор системи відеонагляду «H1KV1SION» моделі DS 7108HQH1 К1 в корпусі білого кольору, поміщено до спеціального пакету ДБР МІ000352, які вилучені під час обшуку 13.01.2026 та зобов`язати слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_14 , негайно повернути це майно особі в якої воно було вилучено. При цьому, вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого належно не проаналізував його зміст та зміст доданих до справи матеріалів, мотивував своє рішення лише тим, що слідчим кримінального провадження в достатній мірі доведено що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004337 і могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, що є безпідставним. Крім того, постався на те, що постановою про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 14.01.2026 року вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 00043375 від 116.05.2026 року, проте жодної оцінки самій постанові та відсутності у ній аргументів за якими критеріями дане майно віднесено до речових доказів, слідчий суддя не взяв. Зазначає, що арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Зазначає, що в даному випадку під час обшуку, як убачається з його відеозапису слідчим були надані пароль доступу від ноутбук «DELL» в корпусі темно-сріблястого кольору та ноутбука «LENOVO» в корпусі чорного кольору, до яких вони мали доступ та відповідно провели слідчу дію створивши на власну камеру відеозапис огляду програмного забезпечення для СТО «Cardook» яка встановлена на вилучених ноутбуках , долучивши при цьому флеш карту з даним відеозаписом до переліку вилученого майна, що не відповідає критеріям ст.98 КПК України та підставам для вилучення комп`ютерної техніки. Також зазначає, що відсутня будь яка система логічного захисту на відеореєстраторі системи відеонагляду товариства «HIKVISION» моделі DS 7108HQHI К1 в корпусі білого кольору, в якому міститься жорсткий диск, що був предметом ухвали про обшук, в той час як вилучення жорсткого диску з відео реєстратором є необґрунтованим та залишає майно товариства без відеонагляду, шо підвищує ризик крадіжок майна Товариства. Звертає увагу, що первинна документація вилучена в ході обшуку в папках різного кольору та особових справ, до яких у слідчого був доступ, у разі можливості скопіювати чи відтворити іншим чиною є ніщо іншим як тиском на бізнес та позбавляє товариство можливості продовження фінансової ведення фінансової звітності та господарського діяльності з контрагентами через відсутність доступу до первинної документації.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_7 в підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактично адвокатом ОСОБА_7 оскаржено ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 26.01.2026 в частині накладення арешту на майно ТОВ «V Груп Авто» (ноутбук «DELL» в корпусі темно-сріблястого кольору па якому наявне проірамне забезпечення для СТО «Cardook», поміщено до спеціального пакету ДБР L1003274; - ноутбук «LENOVO» в корпусі чорного кольору на якому знаходяться фінансово- бухгалтерські документи та чорнові запити, поміщено до спеціального пакету ДБР L1003273; - відеореєстратор системи відеонагляду «H1KV1SION» моделі DS 7108HQH1 К1 в корпусі білого кольору, поміщено до спеціального пакету ДБР МІ000352, далі майно), а тому оскаржуване рішення перевіряється судом апеляційної інстанції виключно в цій частині.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, у відповідності до ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Положеннями ч.3 ст.171 КПК України передбачено, що в даному випадку у клопотанні повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції за результатами перевірки матеріалів провадження, ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно не дотримано.

Відповідно до матеріалів судового провадження №295/620/26, в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження №0004337 від 16.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.1 ст.368-5, ч.4. ст.409, ч.4 ст.410, ч.1 ст.366-2 КК України.

Згідно клопотання слідчого, під час досудового розслідування щодо можливих неправомірних дій військових службових осіб у вигляді зловживання службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, щодо привласнення військового майна, з подальшим набуттям активів що перевищує їх законні доходи, в діях начальника логістики військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_15 встановлено факт недекларування доходів, а саме об`єкта нерухомості у вигляді наявності у приватній власності об`єкта нерухомого майна в сумі 4 336 400 гривень та іншого майна. Крім того, встановлено, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 03.08.2023 являється власником об`єкта нерухомого майна - станції технічного обслуговування автомобілів з магазином продовольчих та непродовольчих товарів загальною площею 588.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040). Іншим власником вказаного об`єкта являється ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_3 . Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва загальна кошторисна вартість будівництва за вказаним об`єктом, зазначена ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , складає 8 672 800 грн., дата закінчення будівництва - 2023 рік (реєстраційний номер ІУ31). Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_15 являється власником 50% вказаного майнового активу вартістю 4 336 400 грн. Однак, оглядом декларації ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , за 2023-2024 роки, встановлено відсутність відомостей про наявність у приватній власності об`єкта нерухомого майна - станції технічного обслуговування автомобілів з магазином продовольчих та не продовольчих товарів, загальною площею 588.1 кв.м., за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.Іванівка, Березівська ТГ, вул. Лесі Українки, 56, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040).

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.01.2026 у справі №295/249/26 надано слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні, прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні, та за їх участі оперативним працівникам Державного бюро розслідувань, дозвіл на проведення обшуку у будівлях та спорудах де здійснює діяльність ТОВ «V Груп-Авто» , директором та засновником якого являється ОСОБА_10 , за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях (колишня - Максютова), буд. 18, де розміщений об`єкт нерухомого майна «приміщення котельні», що належить Територіальній громаді міста Житомира в особі Житомирської міської ради , з метою відшукання та вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а саме: речей, предметів та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, чорнових записів, а також грошових коштів, відомості про які свідчать, що вони набуті злочинним шляхом, мобільних терміналів, що перебувають у користуванні, електронних носії інформації, жорстких дисків системи відеоспостереження.

13.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.01.2026 у справі № 295/249/26 проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено вище зазначене майно (згідно переліку), у тому числі й на майно ТОВ «V Груп Авто», а саме :- ноутбук «DELL» в корпусі темно-сріблястого кольору па якому наявне проірамне забезпечення для СТО «Cardook», поміщено до спеціального пакету ДБР L1003274; - ноутбук «LENOVO» в корпусі чорного кольору на якому знаходяться фінансово- бухгалтерські документи та чорнові запити, поміщено до спеціального пакету ДБР L1003273; - відеореєстратор системи відеонагляду «H1KV1SION» моделі DS 7108HQH1 К1 в корпусі білого кольору, поміщено до спеціального пакету ДБР МІ000352.

В подальшому, постановою про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 14.01.2026 року вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 00043375 від 116.05.2026 року.

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 звернувся до відповідного слідчого судді із клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно та документи, вилучені 13.01.2026 в ході проведення обшуку по місцю здійснення господарської діяльності ТОВ «V Груп-Авто» за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, буд. 18, власником (керівником) якого є ОСОБА_10 .

За результатами судового розгляду цього клопотання слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, як вважає апеляційний суд, слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 , обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, надав достатні і належні докази тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст.94 КПК України, належним чином оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту, та що майно (майно та документи, вилучені 13.01.2026 в ході проведення обшуку по місцю здійснення господарської діяльності ТОВ «V Груп-Авто» за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, буд. 18), на яке накладено арешт та зазначене в клопотанні, підпадає під ознаки майна, передбаченого статтею 98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні і ці обставини доведено доданими до клопотання доказами, а відтак існували реальні підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Доводи апеляційної скарги щодо істотних порушень прокурором та слідчим суддею норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, а зазначені в апеляційній скарзі обставини є необґрунтованими.

Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слід накласти арешт, відповідає вимогам ч.1, ч.2 ст.170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора, принаймні з огляду на початкову стадію кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею ретельно перевірено майно, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, та зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно вилучене 13.01.2026 в ході проведення обшуку по місцю здійснення господарської діяльності ТОВ «V Груп-Авто» за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, буд. 18, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати щодо наявності існування ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України.

Розгляд клопотання органу досудового розслідування, судом першої інстанції проведено у порядок та спосіб визначеним КПК України.

В свою чергу, апеляційні посилання сторони захисту щодо незаконності накладання арешту на відповідні ноутбуки, відеореєстратор, жорсткий диск системи відеоконтролю та спостереження охорони підприємства (з приводу яких орган досудового розслідування призначив відповідні експертизи), є безпідставними, оскільки на цій стадії (початковій) досудового розслідування ці матеріальні носії інформації, мають істотне значення для цього кримінального провадження та додатково підлягають відповідному експертному дослідженню.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси як власника майна, так і інших осіб.

Слідчий суддя дотримався вимог п.п.5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В даному випадку, матеріали судового провадження свідчать, що накладення арешту є виправданим і необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання настанню негативних наслідків.

Одночасно, суд апеляційної інстанції враховує і те, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та в межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими, підстав для обґрунтованого сумніву в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 406, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 26.01.2026 в частині накладання арешту на майно ТОВ «V Груп Авто» , а саме :- ноутбук «DELL» в корпусі темно-сріблястого кольору па якому наявне проірамне забезпечення для СТО «Cardook», поміщено до спеціального пакету ДБР L1003274; - ноутбук «LENOVO» в корпусі чорного кольору на якому знаходяться фінансово- бухгалтерські документи та чорнові запити, поміщено до спеціального пакету ДБР L1003273; - відеореєстратор системи відеонагляду «H1KV1SION» моделі DS 7108HQH1 К1 в корпусі білого кольору, поміщено до спеціального пакету ДБР МІ000352, які вилучені під час обшуку 13.01.2026, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :