Справа № 297/3919/25
УХВАЛА

22 січня 2026 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 25.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

20 січня 2026 року захисником ОСОБА_4 до суду було подано клопотання про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000469 від 25.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на нецілодобовий домашній арешт або заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 грн. з одночасним покладенням на ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України наступних обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; 5) не спілкуватися з визначеними слідчим, прокурором чи судом особами.

Клопотання мотивовано тим, що підставою для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного першопочатково стало існування таких ризиків як: 1) можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; 2) вплив на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищевказані ризики являються абстрактними припущеннями, так як з моменту застосування слідчим суддею запобіжного заходу свого підтвердження не знайшли.

Належна процесуальна поведінка пвдозрюваного, відсутність спроб ухилятись від слідства чи суду, його моральні якості, сімейний стан, відсутність судимостей та необгрунтоване обвинувачення, свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід в повній мірі може запобігти ризикам, якими було обгрунтовано клопотання про обрання запобіжного заходу сторони обвинувачення, а застава на цьому етапі є вочевидь занадто суворим запобіжним заходом.

Крім того, саме по собі посилання слідчого у клопотанні на ризик втечі та переховування від органу досудового розслідування та суду та реальна загроза призначення покарання у вигляді позбавлення волі не підтверджує існування такого.

Доказами на підтвердження вказаного обґрунтування ризику можуть бути фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду, показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо, документи про те, що особа вже засуджена, має не зняту чи не погашену судимість.

Жодних з вищеописаних доказів по ризикам сторона обвинувачення не надала.

Разом з тим, з моменту обрання слідчим суддею підозрюваному запобіжного заходу та в подальшому його виходу з установи попереднього ув`язнення під заставу минув проміжок часу тривалістю практично 2 місяці, а жоден з заявлених стороною обвинувачення ризиків свого підтвердження не знайшов.

Зазначені обставини обгрунтовано підтверджують, що заявлені першопочатково стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.177 КПК України, на даний момент або зменшилися або взагалі зникли.

За період часу з 28.11.2025 року і по теперішній час ОСОБА_5 : 1) не ухилявся від суду; 2) не вчинив спроб перетнути державний кордон; 3) не вчиняв спроб впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження; 4) не вчинив спроб спотворити, пошкодити або знищити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 5) не вчинив жодного кримінального правопорушення; 6) не порушив покладених на нього обов`язків за ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначені ризики цілком і повністю не підтвердилися як під час досудового розслідування.

Відповідно, вказані обставини дозволяють застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту покладенням на нього, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, обов`язків.

Щодо розміру застави захисник зазначила наступне.

Першопочатково підозрюваному слідчим суддею визначено заставу в сумі 660 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 1 998 480 грн.

Разом з тим, подальше застосування зазначеного суттєвого розміру застави, з огляду на те, що первісні ризики зменшилися або й взагалі не знайшли свого підтвердження, - є недоцільним.

Крім того, ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я, а також у нього на утриманні перебувають хворі мати ОСОБА_6 (інвалід III групи) та дружина ОСОБА_7 (інвалід II групи), яких він забезпечує не тільки лікування, а й фактичного існування.

Тому, така сума застави є для підозрюваного та його родини занадто обтяжливою, з огляду на його майновий стан та необхідність утримувати хвору дружину й маму.

Водночас, згідно з положеннями п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України в даному випадку суд вправі визначити заставу в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн.

З огляду на наведене, зазначені обставини в сукупності свідчать про зменшення ризиків, щодо існування яких попередньо заявляла сторона обвинувачення, про можливість зменшення розміру визначеної підозрюваному застави, а саме з 1 998 480 грн. до 266 240 грн.

ОСОБА_5 має постійне місце роботи - працює керуючим відділення № 94 у місті Львів комерційного банку «АКОРДБАНК», де отримує заробітну плату.

Згідно з характеристиками з місця роботи характеризується виключно позитивно. Неодноразово нагороджувався грамотами й подяками.

Наведене свідчить про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Раніше не судимий. До кримінальної відповідальності ніколи не притягувався, про підозру йому не повідомлялося.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання захисника та вважав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, обраний йому попередній запобіжний захід відповідає вимогам КПК України та жодних нових обставин зміни запобіжного заходу захисником не надано. Також зазначив, що підозрюваний та захисник повідомлені про завершення досудового розслідування, однак обвинувальний акт до суду ще не надіслано.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, захисник був належним чином повідомлений телефонограмою. У відповідь повідомив секретаря судового засідання, що надішле заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, серед яких зокрема законодавцем визначені принцип верховенства права та принцип законності.

В силу вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 6 статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватись на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Згідно вимог ч. 4 ст. 201 КПК України клопотання повинно бути розглянуте з обов`язковою участю підозрюваного і захисника, однак відкладати його розгляд немає можливості, оскільки захисник та підозрюваний повідомлені про завершення досудового розслідування та згідно ст. 290 КПК України їм відкриті для ознайомлення матеріали справи.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності захисника та підозрюваного.

Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 28.11.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 січня 2026 року, та визначено заставу в розмірі 660 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 998 480 гривень. Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; 2) не відлучатись з території м. Львів без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) здати на зберігання до Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 визначену ухвалою слідчого судді заставу в розмірі 1 998 480 гривень сплатив, був звільнений з-під варти та відносно нього діє запобіжний захід у вигляді застави.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до трьох років з конфіскацією майна.

Встановлено, що ризики, встановлені при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зникли та продовжують існувати.

Стороною захисту не доведено відсутність зазначених ризиків, а тому підстав для заміни запобіжного заходу у вигляді застави на нецілодобовий домашній арешт або зменшення розміру даної застави не встановлено.

Отже, слідчий суддя вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді застави немає, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК, не зменшились.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 201 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 25.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8