Справа № 473/5043/24
Номер провадження1-кп/473/80/2025
В И Р О К

іменем України

"29" жовтня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження №0000747 від 18.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дермань Друга Рівненського району Рівненської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2024 в обідній час ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували за їх спільним місцем мешкання, а саме на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 . В зв`язку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , є співмешканцями, крім того, вони проживали однією сім`єю та пов`язані спільним побутом, на них розповсюджуються вимоги Закону України №2229-VII «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, 17.07.2024 в обідній час ОСОБА_6 , повернувся з роботи до своєї співмешканки ОСОБА_4 за їхнім спільним місцем мешкання. Під час їх спільного перебування за вищевказаною адресою в процесі спілкування, ОСОБА_6 почав словесно ображати ОСОБА_4 та чіплятись в її бік. В цей час у ОСОБА_6 виник раптовий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій. Реалізуючи свій злочинний умисел та передбачаючи суспільно-небезпечний наслідки, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 , штовхнув її в спину, від чого остання опинилась на підлозі. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_6 підійшов до потерпілої, яка в той момент ще перебувала на підлозі, та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно завдав останній удар ногою в область лівої кисті, від чого у ОСОБА_4 одразу почалась кровотеча.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, строком більше 21 дня.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У підготовчому судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення у кримінальному провадженні, яка укладена між обвинуваченим та потерпілою, у присутності захисника.

Обвинувачений та потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені законом. Просили суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор та захисник не заперечували проти затвердження угоди про примирення.

В угоді зазначено, що потерпіла до обвинуваченого претензій не має.

З огляду на викладене, враховуючи, що вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, який карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, потерпіла та обвинувачений примирилися, сторони угоди узгодили покарання за вчинений злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та застосування обмежувального заходу, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, у вигляді проходження програми для кривдників строком до 1 місяця.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що, відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 розуміє, що, відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України прокурор, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши позиції сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам ст. 471, 473 КПК України, дії обвинуваченого за ч.1 ст.122 КПК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визначення винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 29.10.2025, яка укладена у кримінальному провадженні №0000747 від 18.07.2024 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, у вигляді проходження програми для кривдників строком до 1 місяця.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 /тридцяти/ діб усіма учасниками процесу з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_7