УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 рокуСправа № 495/5135/25
Номер провадження 1-кс/495/2494/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2025 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 (далі по тексту заявник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із клопотанням про скасування арешту майна.

Так, заявник просить слідчого суддю: скасувати арешт майна повністю, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , у справі №495/5135/25 від 18 липня 2025 року, а саме: на ключі від транспортного засобу марки «Nissan», у кількості 2-х одиниць; компакт-диск CD-R об`ємом 700 м із написом «Диск на Nissan»; документи щодо автомобіля марки «Nissan», моделі «Pathfinder», номер кузова НОМЕР_1 , а саме: доручення від 06.12.2024 №76 на 1-му аркуші, декларацію №24UA120001000MDCH0 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою на 1-му аркуші, акт безоплатного приймання-передачі благодійної допомоги від 10.05.2024 на 1-му аркуші, облікову картку від 28.01.2025 № на 1-му аркуші, тимчасовий реєстраційний талон, квитанцію №93914361 на 1-му аркуші, міжнародну картка серії СЕ №318742 на 1-му аркуші, додаток до реєстрації та ідентифікації на 1-му аркуші, поліс №230010962 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на 2-х аркушах, митну декларацію №24BG001008A05306B0 на 2-х аркушах, в 2-х примірниках, автомобіль марки «Nissan», моделі «Pathfinder», номер кузова НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба та арешт накладено необґрунтовано.

Дана заява мотивована тим, що з моменту накладення арешту майна минуло більше 4-х місяців, за цей час ОСОБА_5 не повідомлено про підозру, навіть не проведено жодної слідчої або процесуальної дії за участю ОСОБА_5 .

При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт.

Заявник зазначає, що ОСОБА_5 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, їй не вручено повідомлення про підозру, а підприємство-власник автомобіля не зверталося із заявою про привласнення транспортного засобу. Вказаний вище автомобіль не є предметом злочину, знаряддям злочину, майном, не яке можливо накласти спеціальну конфіскацію.

Враховуючи викладене, що факт заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою свого підтвердження не знайшов, тому в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження потреба відпала та арешт накладено необґрунтовано.

Дані обставини і стали підставою для звернення з відповідним клопотанням до слідчого судді.

У судовому засідання заявник адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту майна підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Зазначив, що досудове розслідування триває з квітня місяця, однак за цей час ОСОБА_5 не повідомлено про підозру. У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про наявність потерпілої сторони, що у даному випадку є необхідним. Разом із тим, ОСОБА_5 на даний час є діючим військовослужбовцем та має законні права та підстави на володіння та користування належним їй майном, на яке накладено арешт, що також документально підтверджено.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту майна та просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що досудове розслідування триває, а вказане майно визнано речовим доказом. На її думку, скасування арешту з цього майна може негативно вплинути на хід досудового розслідування, у зв`язку з чим подане клопотання є передчасним.

Дослідивши клопотання заявника про скасування арешту майна, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2025 року по справі № 495/5135/25 (номер провадження 1-кс/495/1474/2025) клопотання начальника відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: ключі від транспортного засобу із маркуванням «Nissan», у кількості 2-х одиниць, компакт-диск CD-R об`ємом 700 MB, із написом «Диск на Nissan», документи щодо автомобіля марки «Nissan», моделі «Pathfinder», номер кузова НОМЕР_1 , а саме доручення від 06.12.2024 № 76 на 1-му аркуші, декларацію № 24UA120001000MDСH0 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою на 1-му аркуші, акт безоплатного приймання-передачі благодійної допомоги від 10.05.2024 на 1-му аркуші, облікову картку від 28.01.2025 № на 1-му аркуші, тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_2 , квитанцію № 93914361 на 1-му аркуші, міжнародну картка серії СЕ № 318742 на 1-му аркуші, додаток до реєстрації та ідентифікації на 1-му аркуші, поліс № 230010962 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на 2-х аркушах, митну декларацію № 24BG001008A05306B0 на 2-х аркушах, в 2-х примірниках, автомобіль марки «Nissan», моделі «Pathfinder», номер кузова НОМЕР_1 .

На даний час заявник просить скасувати арешт майна повністю, а саме: на ключі від транспортного засобу марки «Nissan», у кількості 2-х одиниць; компакт-диск CD-R об`ємом 700 м із написом «Диск на Nissan»; документи щодо автомобіля марки «Nissan», моделі «Pathfinder», номер кузова НОМЕР_1 , а саме: доручення від 06.12.2024 №76 на 1-му аркуші, декларацію №24UA120001000MDCH0 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою на 1-му аркуші, акт безоплатного приймання-передачі благодійної допомоги від 10.05.2024 на 1-му аркуші, облікову картку від 28.01.2025 № на 1-му аркуші, тимчасовий реєстраційний талон, квитанцію №93914361 на 1-му аркуші, міжнародну картка серії СЕ №318742 на 1-му аркуші, додаток до реєстрації та ідентифікації на 1-му аркуші, поліс №230010962 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на 2-х аркушах, митну декларацію №24BG001008A05306B0 на 2-х аркушах, в 2-х примірниках, автомобіль марки «Nissan», моделі «Pathfinder», номер кузова НОМЕР_1 .

За твердженням заявника, ОСОБА_5 не повідомлено про підозру, навіть не проведено жодної слідчої або процесуальної дії за участю ОСОБА_5 .

Між тим у судовому засіданні, прокурор зазначила, що слідство ще триває, дане майно визначено речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню № №0000516 від 15.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України триває, здійснюються необхідні слідчо-розшукові дії, тому на даний час відсутні підстави, які б свідчили про можливість скасування арешту з вище зазначеного майна, який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та таке скасування може зашкодити дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні такого клопотання.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість тверджень органу досудового розслідування з приводу обставин підозри вчинення кримінального правопорушення та врахувавши положення ст.ст.167, 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, так як матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та не упередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і знищенню чи пошкодженню даного майна.

Крім того, накладення арешту на майно відповідає вимогам ст.171 КПК України та узгоджується з положеннями ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Тобто, суд наклав арешт на майно, як на таке, що має відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту також є обґрунтованим до моменту з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні, з метою недопущення його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Настання будь-яких негативних наслідків в результаті накладення арешту, які б переважали інтереси держави у цьому кримінальному провадженні, з матеріалів кримінального провадження не вбачається та заявником не доведено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя на даний час не вбачає підстав для скасування арешту з вказаного в клопотанні майна, яке має суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні

Крім цього, заявник не довів необхідність скасування арешту з майна, яке арештовано з метою збереження речового доказу та проведення відповідних слідчих дій, що і підтвердив прокурор під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи норми діючого законодавства, з огляду на те, що на теперішній час не відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2025 року, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 170, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала, у відповідності до положень статті 309 Кримінального процесуального кодексу України, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 17.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8