Провадження №: 1-кс/752/997/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 м. Київ

слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги на бездіяльність дізнавача щодо ненадання матеріалів досудового розслідування подану адвокатом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000494 внесеному до ЄРДР 25.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва 28.01.2026 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000494 внесеному до ЄРДР 25.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на бездіяльність дізнавача Голосіївського УП ГУНП України в м. Києві щодо ненадання матеріалів досудового розслідування.

Вказана скарга передана у провадження слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 - 29.01.2026.

Як вбачається із скарги адвокат ОСОБА_2 просить визнати бездіяльність дізнавача Голосіївського УП ГУНП України в м. Києві у кримінальному провадженні №0000494 внесеному до ЄРДР 25.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у порядку ст. 303 КПК України.

Скаргу мотивовано тим, що адвокат звернувся до підрозділу дізнання Голосіївського УП ГУНП України в м. Києві з клопотанням про надання йому матеріалів досудового розслідування для ознайомлення. Клопотання від 12.01.2026 надіслано на офіційну електронну адресу Голосіївського УП ГУНП України в м. Києві 16.01.2026.

На день звернення зі скаргою жодної відповіді на його клопотання не отримано.

За змістом скарги, як на підставу оскарження дій адвокат посилається на положення п.1 ч. 1 ст. 303, ст. 220 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї додатки, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, виходячи з такого.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10)повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11)відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 91 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, не дають жодних підстав для різного тлумачення.

В даному випадку стаття 221 КПК України не містить визначених строків щодо розгляду клопотання про ознайомлення. У свою чергу посилання адвоката на загальні строки визначені ст. 220 КПК України не є релевантним, оскільки вказані у ст. 220 КПК України строки стосуються вчинення процесуальних дій (слідчі (розшукові) дії визначені Главою 20 КПК України) водночас ознайомлення з матеріалами справи в порядку ст. 221 КПК України є не процесуальною дією.

З огляду на прохальну частину скарги посилання захисника на ст. 303 КПК України є формальним. Водночас, скарга предметом якої є зобов`язання дізнавача надати для ознайомлення матеріали досудового розслідування не передбачена положеннями ст. 303 КПК України, такі дії не підлягають оскарженню за правилами ст. 303 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи наведене, скарга на бездіяльність слідчого подана адвокатом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000494 внесеному до ЄРДР 25.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на бездіяльність дізнавача Голосіївського УП ГУНП України в м. Києві щодо ненадання матеріалів досудового розслідування, не підлягає розгляду за правилами ст. 303 КПК України.

За вказаних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що у відкриті провадження за скаргою, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 24, 26, 220, 221, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000494 внесеному до ЄРДР 25.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на бездіяльність дізнавача Голосіївського УП ГУНП України в м. Києві щодо ненадання матеріалів досудового розслідування.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1