Справа № 127/829/26
Провадження №11-сс/801/78/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2026 про застосування у кримінальному провадженні № № 0000889, внесеного до ЄРДР 28.02.2025 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русава, Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2026 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 11:30 год. 11 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 11 березня 2026 року.

Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави, визначити на час дії ухвали суду.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_7 призваний 28.02.2023 на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

За правилами встановленими ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу під час мобілізації, на особливий період, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

17.03.2014 ОСОБА_9 Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, згідно з п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжений та триває по даний час.

Солдат ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), а також у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №348 від 06.12.2024, солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_7 , вважається таким, що прибув та облікований як тимчасово прикомандирований на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 08.05.2024 №6837.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 09.12.2024 у військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_7 виник злочинний умисел тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_7 в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, 09.12.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи у не встановленому місці, до 02.01.2025 коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим фактично припинив вчинення ним кримінального правопорушення.

За час відсутності у військовій частині частини НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_7 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про самовільне залишення військової частини не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Клопотання про поновлення строку мотивовано тим, що за результатами обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу 12.01.2026 року слідчим суддею було проголошено тільки вступну частину, повний текст ухвали був вручений захиснику 16.01.2026 року, що унеможливило подання апеляційної скарги в строки передбачені КПК.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що підозрюваний ОСОБА_7 неодружений, офіційно непрацевлаштований, проживає разом із матірю, яка є прибиральницею у місцевій гімназії, відтак є єдиною працюючою у сім`ї людиною.

Враховуючи майновий стан сім`ї підозрюваного, застава у визначеному слідчим суддею розмірі є надмірно великою.

На думку сторони захисту , застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне провадження слід поновити, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вирішуючи питання про вагомість причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд виходить з положень ст.24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень судом вищої інстанції. Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 12.01.2026 року, яке відбулося за участю підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 слідчий суддя оголосив вступну та резолютивну частину ухвали від 12.01.2026 року та повідомив, що повний тест ухвали слідчого судді буде виготовлений 13.01.2026 року.

Відповідно до пояснень захисника ОСОБА_6 , повний текст оскаржуваного рішення нею отримано 16.01.2026 року.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Колегія суддів приймає до уваги те, що при вирішенні питання про поновлення пропущеного апеляційного строку слід враховувати конкретні обставини, які перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу, тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати його завершення, наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право в межах процесуального строку, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення та інші обставини.

Захисником ОСОБА_6 подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду 20.01.2026 року за вх.№817/56-6к

З огляду на те, що захисником ОСОБА_6 наведені об`єктивні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для поновлення строку.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000889, внесеного до ЄРДР 28.02.2025 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні передбаченого ст.407 КК України злочину, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Рішення суду щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в апеляційній скарзі захисником не оспорюється.

Суд апеляційної інстанції вважає рішення суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги захисника колегія суддів вважає, що ухвала суду в частині визначення розміру застави відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п.3 ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , його майновий стан, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Зі змісту положень ст. 182 КПК України вбачається, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушувати покладені на нього обов`язки, але розмір застави не може бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилось б на безальтернативне.

Отже, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд прийшов до вірно висновку щодо застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до практики ЄСПЛ, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу підозрюваного та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року)

На переконання колегії суддів, суд, визначаючи розмір застави взяв до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182, 183 КПК України, позицію Європейського суду з прав людини та обґрунтовано визначив заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є законним та обгрунтованим.

Підстави для скасування рішення слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2026 року щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4