УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000955 від 06.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Полтава, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в кримінальному провадженні №0000955 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що громадяни України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період дії воєнного стану вступили у змову з невстановленим представником РФ та здійснювали дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, обороноздатності та державній безпеці України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , не пізніше 23.07.2025, використовуючи телефон «iPhone» IMEI НОМЕР_1 та акаунт «ІНФОРМАЦІЯ_3» у «Telegram» ( НОМЕР_2 ), встановив контакт із представником РФ, який користувався акаунтом « ОСОБА_9 », та за грошову винагороду погодився збирати й передавати відомості про наслідки ракетних обстрілів, системи ППО ЗСУ, переміщення транспорту та об`єкти критичної інфраструктури.

З метою виконання завдань представника РФ ОСОБА_5 залучив свою дружину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, усвідомлюючи протиправність дій і керуючись корисливими мотивами, погодилася на збір і передачу інформації. Для отримання винагороди вони надали представнику РФ реквізити спільного криптогаманця.

Не пізніше 31.08.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 отримали завдання встановити технічний засіб відеоспостереження поблизу військової частини № НОМЕР_3 у АДРЕСА_3 і надати віддалений доступ до нього через мережу Інтернет із використанням SIM-карти НОМЕР_4 .

На виконання завдання вони орендували квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , придбали відеокамеру «4G Camera» № LADG0027248BWCS та SIM-карту, після чого налаштували обладнання. ОСОБА_5 встановив камеру у коробці на балконі так, щоб об`єктив був направлений у бік військової частини, та забезпечив доступ представнику РФ до онлайн-трансляції.

У період з 31.08.2025 по 11.09.2025 вони надали можливість представнику РФ спостерігати за розташуванням приміщень військової частини № НОМЕР_3 , унаслідок чого 08.09.2025 відбулося влучання безпілотного літального апарата та пошкоджено 32 інженерно-захисні споруди.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 своїми умисними діями надали допомогу представнику іноземної держави у проведенні підривної діяльності проти України. ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та обороноздатності України шляхом надання допомоги іноземній державі, вчиненому в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, що кваліфікується за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Таким чином, слідчий зазначає, що у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

11.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.

12.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколами за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

-протоколами допитів свідків;

-протоколом обшуку від 11.09.2024, за адресою проживання підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_8 від 11.09.2025, у якому підозрюваний підтверджує вчинення ним та ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення;

-протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 11.09.2025;

-протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_5 від 11.09.2025;

-протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 та ОСОБА_8 від 11.09.2025, де міститься інформація, щодо механізму вчинення кримінального правопорушення, постановки завдання та його виконання підозрюваними;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтриав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема: протоколи за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколи допитів свідків; протокол обшуку від 11.09.2024, за адресою проживання підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ; протокол допиту підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_8 від 11.09.2025, у якому підозрюваний підтверджує вчинення ним та ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення; протокол затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 11.09.2025; протокол затримання підозрюваної ОСОБА_5 від 11.09.2025; протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_5 та ОСОБА_8 від 11.09.2025, де міститься інформація, щодо механізму вчинення кримінального правопорушення, постановки завдання та його виконання підозрюваними; інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 111 КК України карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Окрім цього, слідчий суддя вважає доведеним існуванням ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення: враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке відповідно до ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому, слідчий суддя, вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України передбачено чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченістаттями 177та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Вказані обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого під час дії воєнного стану, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 діб, без визначення застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 12 год. 05 хв. 11 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , закінчується 09 листопада 2025 року о 12 год. 05 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1