Справа № 182/8072/25
Провадження № 1-кс/0182/8/2026
У Х В А Л А

Іменем України

13.01.2026 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі Дніпропетровської області матеріали скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю сторін провадження:

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції),-

в с т а н о в и в :

15 грудня 2025 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга мотивована наступним.

08 жовтня 2025 року скаржниця звернулась із заявою щодо злочину зі сторони виконкому селищної ради с. Червоногригорівка, які незаконно винесли ряд постанов щодо неї, а саме її оштрафовано та заблоковано банківську картку.

Всупереч ст.. 214 КПК України прокуратура не внесла відомості до ЄРДР та її заяву пере направили до начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області №61-76 вих. -25 04/61-100-4-21.

25 листопада 2025 року вона разом із заявою звернулась до начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, з проханням надати їй інформацію щодо заяви від 08.10.2025 року.

До теперішнього часу ні вхідного номера їй не надано на її заяву від 25.11.2025 року.

Не розпочато досудове розслідування за заявою від 08.10.2025 року.

У зв`язку з вищевикладеного просила:

1.Визнати бездіяльність прокурора, які не внесли відомості за заявою від 08.10.2025 року, а всупереч ст.. 214 КПК України, а перенаправили до поліції ;

2. Визнати бездіяльність слідчих Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області;

3.Зобов`язати слідчих прокуратури та слідчих Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про злочин за заявою від 08.10.2025 року.

Також скаржницею було направлено до суду клопотання, разом з додатками, в якому просила визнати постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Червоногригорівської селищної ради від 03 листопада 2025 року№18, 19, 20 від 03 жовтня 2025 року 15, 16, 17, сфабрикованими.

У судовому засіданні скаржниця підтримала доводи викладені у скарзі та наполягала на розгляді клопотання під час розгляду скарги.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та клопотання, вважаючи їх не обґрунтованими.

Дослідивши матеріали скарги та клопотання разом з додатками, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Що стосується вимог скаржниці щодо визнання бездіяльності прокурора, які не внесли відомості за заявою від 08.10.2025 року, а всупереч ст.. 214 КПК України, а перенаправили до поліції та визнання бездіяльності слідчих Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, то слідчий суддя вважає, що скарга в цій частині задоволенню не підлягають, з огляду на положення ст.307 КПК України, якими не передбачено визнання протиправною бездіяльність уповноважених осіб за результатами розгляду скарги.

Що стосується вимог скаржниці щодо зобов`язання слідчих прокуратури та слідчих Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про злочин за заявою від 08.10.2025 року, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

08 жовтня 2025 року ОСОБА_3 звернулась до Нікопольської окружної прокуратури із заявою, в якій зазначила про вчинення стосовної неї злочину зі сторони уповноваженими особами виконавчого комітету селищної ради с. Червоногригорівки.

У заяві зазначалось, що вищевказані особи незаконно винесли стосовно неї ряд постанов, в результаті чого її оштрафовано та заблоковано банківську картку.

Як стверджує скаржниця, станом на день звернення до суду зі скаргою, викладені у її заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема прокурора та слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні, серед іншого може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (частини 1, 2 ст. 214 КПК України).

Згідно із пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

Отже, на підставі наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку про те, що внесенню відомостей до ЄРДР має передувати перевірка, здійснювана, зокрема, слідчим на підставі поданої заяви наявності обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться у заяві, а також підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Адже реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого - захищає особу від необґрунтованого кримінального переслідування.

Слідчий суддя вважає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 та від 24.04.2019 у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. До того ж, законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Зіставивши наведені вище законодавчі вимоги, зокрема до заяви про ймовірне вчинення кримінального правопорушення та судової практики, із відомостями, зазначеними у заяві ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, повідомлені заявником, не містять відомостей щодо вчинення кримінальних правопорушень, натомість, їх можна розцінити як суб`єктивне враження чи незгоду заявника щодо наявності в діях посадових осіб складу кримінального правопорушення.

Будь-яких фактичних обставин, які б підтверджували доводи заявника про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, у заяві не наведено.

Тому слідчий суддя переконаний, що для внесення до ЄРДР відомостей щодо ймовірного вчинення кримінального правопорушення, заявником повинні бути наведені конкретні факти, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки за відсутності таких, необґрунтоване внесення відомостей до ЄРДР призведе до невиправданого кримінального переслідування органом досудового розслідування.

З огляду на це, слідчий суддя дійшов висновку, що для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 08.10.2025 підстави відсутні, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Що стосується наданого клопотання про визнання постанов адміністративної комісії при виконавчому комітеті Червоногригорівської селищної ради від 03 листопада 2025 року№18, 19, 20 від 03 жовтня 2025 року 15, 16, 17, сфабрикованими, то слід зазначити наступне.

Положеннями КАС України чітко визначена судова процедура оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, якщо особа з ним не згідна і вважає таке протиправним.

Зокрема, у ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (п. 3); встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень (п. 5).

А як зазначено в ч.ч.1-2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Таким чином, вказана категорія справ розглядається в порядку позовного провадження відповідно до ст.. 286 КАС України, а не в порядку ст.. 303 КПК України.

На підставі вище викладеного, в задоволенні клопотання скаржниці ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

У задоволені клопотання ОСОБА_3 про визнання постанов адміністративної комісії при виконавчому комітеті Червоногригорівської селищної ради від 03 листопада 2025 року № 18, 19, від 03 жовтня 2025 року №15, 16, 17 сфабрикованими відмовити.

Роз`яснити скаржнику, право на звернення до суду з адміністративним позовом у порядку ст.. 286 КАС України.

Ухвала слідчого судді остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1