Провадження № 1-кс/204/38/26
УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001270 від 09 листопада 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001270 від 09 листопада 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану. Згідно до Указів Президента воєнний стан неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України від 20.10.2025 року № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 21.10.2025 року 4643-ІX), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб. У зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, Президентом України прийнято Закон України № 2117-ІХ від 03.03.2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого, частину четверту статті 186 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану». ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи проте, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, повторно вчинив кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти власності. Так, 08.11.2025, приблизно о 20 годин 07 хвилин ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, знаходячись між будинками № 89 та № 91, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, побачив в руках у потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мобільний телефон марки POCO X3Pro Metai Bronze 6 GB 128 GB ROM, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Так, ОСОБА_5 , знаходячись в тому ж місці, в той же час, реалізуючи свій раптово сформований злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, повторно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою збагачення, усвідомлюючи, що його дії є відкритими для оточуючих підбіг до потерпілої ОСОБА_7 та шляхом ривка вирвав з її рук мобільний телефон марки POCO X3Pro Metai Bronze 6 GB 128 GB ROM, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , тим самим відкрито заволодів майном потерпілої. Після чого, ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду, відповідно до висновку експерта № 1330/25 від 27.11.2025 року 3480,00 грн. три тисячі чотириста вісімдесят гривень 00 коп.) Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчинений в умовах воєнного стану, вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України. Крім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, приблизно з 09.00 до 10:00 години 13.11.2025, ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , проходили повз приватні сектори за адресою: АДРЕСА_3 . У цей час в них раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та його дружині ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , знаходячись у вищевказаний час, за вищевказаною адресою, підійшли до вікна будинку та шляхом віджиму вікна проникли всередину спального приміщення, в якому побачили на комоді, у шафі та на ліжку, майно, що належить потерпілим, та яке визначили для себе об`єктами свого злочинного посягання, а саме: телевізор марки «SAMSUNG» SmartTV, моделі UE40F6500AB, код моделі UE40F6500ABXUA, серійний номер 34063LFDB00390; планшет марки «Lenovo» YogaTab 11 YT-J706XIPS 11'/2000х1200, об`ємом пам`яті 8/256 GB, сірого кольору; мобільний телефон марки «ОРРО А91», чорного кольору, моделі CPH2021, imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 достовірно усвідомлюючи, що їх дії носять протиправний характер, передбачаючи при цьому суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що власника та сторонніх осіб в приміщенні будинку немає, таємно викрали вищезазначене майно. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , утримуючи при собі вищевказане майно, покинули місце вчинення кримінального правопорушення з таємно викраденим майном та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 майнову шкоду, відповідно до висновку експерта № 2923/25 від 14.11.2025 на загальну суму викраденого майна 19119,33 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто дев`ятнадцять гривень 33 копійок). Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України 28.11.2025 року по вказаному кримінальному провадженню, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Дніпропетровська, українцю, громадянину України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованому, на утриманні нікого не маючому, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом вручення дорослому члену сім`ї, який проживає разом з ним, а саме усиновлювачу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Причетність ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2025; протоколом огляду місця події від 08.11.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 21.11.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої від 21.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.11.2025; протоколом огляду відеофайлу від 26.11.2025; протоколом огляду відеофайлу від 27.11.2025; висновком експерта № 3030/25 від 27.11.2025; електронним рапортом від 13.11.2025; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13.11.2025; протоколом огляду місця події від 13.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.11.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 від 13.11.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 від 13.11.2025; протоколом огляду місця події від 13.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 13.11.2025; протоколом огляду відеозапису від 14.11.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.11.2025; протоколом затримання ОСОБА_8 від 13.11.2025; протоколом огляду відеозапису від 13.11.2025; іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування. В діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001270 виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного. 03.12.2025 року постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню

№ 0001270 відносно ОСОБА_5 було зупинене досудове розслідування у зв`язку з оголошенням підозрюваного ОСОБА_5 у розшук. Після чого, були передані документи до сектором кримінальної поліції ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, де винесено постанову про заведення ОРС категорії «РОЗШУК». Крім того, із врахуванням критеріїв обґрунтованості підозри, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України. Аналізуючи зібрані докази, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , причетний до скоєння вищевказаного злочину. Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, досудове розслідування приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та в п. 1,2,4,6 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. 2) Незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, тому є підстави вважати, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, останньому можуть бути відомі анкетні та контактні дані свідків у кримінальному провадженні, оскільки знає, де останні працюють та проживають. Тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. 3) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи, або вчинити інші обманні дії, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. 4)Вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та в листопалі 2025 року знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, проти власності, тому є особою, яка зневажливо ставиться до норм чинного законодавства України, тому є підстава вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суспільну небезпеку дій підозрюваного, вчинених в умовах воєнного стану, досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_5 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право визначити розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш мякий запобіжний захід, та визначити мінімальний розмір застави.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, вивчивши письмові заперечення та додаті матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за яке передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальном проваджені, може перешкоджати кримінальному провадженю іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001270. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просив підозрюваний та його захисник, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001270 від 09 листопада 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001270, тобто до 06 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1