КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/48/2025 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2023 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби строком до 03.02.2024 включно, за виключенням необхідності залишати вищевказане житло під час повітряної тривоги або надання невідкладної медичної допомоги, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, підозрюваний подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання відмовити.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає про те, що повідомлена підозра за ч. 2 ст. 436-2 КК України у, нібито, «виправдовуванні» російської агресії у надісланій Президенту України заяві, якою у дійсності засуджувалась російська агресія, є політичними репресіями і помстою за його пацифістський світогляд та законну громадську і правозахиснику діяльність, критику мілітаристів, в тому числі порушень прав людини під час примусового призову за мобілізацією.

В його діях відсутній склад кримінального правопорушення, а відтак повідомлена підозра безпідставна, а також містить ряд суперечностей.

При цьому, висновок експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 135/1 від 24.05.2023 є необ`єктивний, наданим в результаті неповного дослідження та не відповідає вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України, ст. 12 Закону України «Про судову експертизу», а тому не може вважатись належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог ст.ст. 177, 184, 194 КПК України.

Зокрема, підозрюваному не було надано копії клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу та матеріалів на його обґрунтування, внесене на розгляд клопотання не містить належних доводів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не доведено та жодними обставинами не підтверджено.

Також, на думку підозрюваного, слідчим суддею під час постановлення оскаржуваного рішення не враховано обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, міцність соціальних зв`язків, наявність родини та утриманців, репутацію.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, з наведених в ній підстав, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини шостої даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду, колегія суддів вважає, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею в цілому дотримані.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000288 від 11.08.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 31.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000288 від 11.08.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України до шести місяців, тобто до 03.02.2024.

28.12.2023 прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, а саме до 03.02.2024.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор послався на те, що на даний час, внаслідок складності провадження та потреби додаткового часу для здійснення ряду процесуальних і слідчих дій, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000288 від 11.08.2022 за підозрою ОСОБА_7 та інших осіб, продовжено до шести місяців, тобто до 03.02.2024.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор вважав, що є підстави для продовження перебування підозрюваного ОСОБА_7 під домашнім арештом, оскільки він може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На даний час перелік вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не зменшився, і саме тому обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак просив його продовжити.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2023 року задоволено вказане клопотання прокурора та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби строком до 03.02.2024 включно, за виключенням необхідності залишати вищевказане житло під час повітряної тривоги або надання невідкладної медичної допомоги, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Розглядаючи клопотання прокурора, слідчий суддя суду першої інстанції належно дослідив наведені у ньому доводи щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, та встановив, що для закінчення досудового розслідування у справі необхідно провести ряд слідчих дій.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , слідчим суддею також перевірені доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та всупереч твердження апелянта встановлено, що ризики, які були враховані при попередньому продовженні та застосуванні запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Крім того, як вбачається з матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України. Виклад обставин, наведений у повідомленні про підозру та клопотанні про продовження строку запобіжного заходу, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри неповинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та встановив, що на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, всупереч твердженням апелянта, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, тому доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої підозри є безпідставними.

Також, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано та в межах своїх дискреційних повноважень поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, на думку колегії суддів, слідчий суддя суду першої інстанції врахував конкретні обставини кримінального провадження, дотримався вимог кримінального процесуального законодавства, встановив відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора.

Доводи, на які посилається у апеляційній скарзі підозрюваний, щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки, а також не врахування при прийнятті рішення обставин, визначених ст. 178 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути безумовними підставами для скасування судового рішення, оскільки судом при прийнятті рішення були враховані відповідні вимоги закону, у зв`язку з чим підозрюваному продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який, на думку колегії суддів, співставний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто суворим немає.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга ОСОБА_7 , за викладених доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби строком до 03.02.2024 включно, за виключенням необхідності залишати вищевказане житло під час повітряної тривоги або надання невідкладної медичної допомоги, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4