Справа № 156/924/25
Номер провадження: 1-кп/156/109/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу суду в сел. Іваничі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 від 20 липня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірова, Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 29.11.2019 року Вільнянським районним судом Запорізької області за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого 01.10.2024 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом, 19 липня 2025 року, близько 21 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на території господарства АДРЕСА_2 , діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи ix настання, реалізуючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками обох рук в область голови потерпілого ОСОБА_5 , від яких він впав на землю, а ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел, наніс ще декілька ударів руками та ногами в область голови, тулуба та спини потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин у вигляді припухлості на волосяній частині голови; асиметрії обличчя через наявності набряку, чисельних гематом: на лобі справа на повіках правого ока, на правій щоці, на верхній губі, з крововиливом в слизову; синців на грудній клітці зліва, в попереку зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під час підготовчого судового засідання 18.09.2025 потерпілий ОСОБА_5 заявив клопотання про відмову від підтримання обвинувачення щодо ОСОБА_3 , просив закрити кримінальне провадження відносно вказаної особи, пояснив, що він примирився з обвинуваченим, на теперішній час будь-яких претензій до обвинуваченого він не висуває, зазначив, що жодного протиправного тиску на нього з боку самого обвинуваченого чи працівників правоохоронних органів з метою примушування до відмови від обвинувачення не було.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе закрити кримінальне провадження за №0000156 від 20 липня 2025 року на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши думку учасників справи, роз`яснивши їм наслідки закриття кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як відомо із змісту п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до ст.477 КПК України кримінальне провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду, як джерело права.

У п.113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що» ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Враховуючи імперативний характер ст.26 КПК України, а також беручи до уваги встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини, а саме: кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України є формою приватного обвинувачення, в якому право підтримувати обвинувачення належить потерпілому, потерпілий ОСОБА_5 відмовився від обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення такому зрозумілі і жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий не має, обвинувачений не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, кримінальне провадження не пов`язане з домашнім насильством, суд вважає, що вищевказане кримінальне провадження слід закрити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 284, 372, 395, 477 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000156 від 20 липня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення на підставі п.7 ч.1ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали суду негайно, після її оголошення, вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя ОСОБА_1