У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2012 р.н., офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000014 від 23.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку лютого 2023 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою матеріального збагачення за рахунок відчуження земельних ділянок, належних територіальній громаді смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, розробив протиправний план незаконного придбання права на об`єкти нерухомого майна на підставі підроблених документів. Для вказаних цілей, ОСОБА_4 залучив як виконавця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Переслідуючи кінцеву мету такої протиправної діяльності заволодіння грошовими коштами, а як спосіб її досягнення - придбання права власності на об`єкти нерухомості (земельні ділянки), шляхом обману, з наступним перепродажем їх та оберненням виручених грошей на свою та співучасників користь. Так, ОСОБА_4 , як організатор, для реалізації своїх намірів опрацював злочинний план для досягнення кінцевої мети та за участі ОСОБА_7 вчинили умисні дії, спрямовані на досягнення визначеної мети, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлений органом досудового розслідування точний день, час та місце, перебуваючи на території Рахівського району, Закарпатської області, будучи обізнаним про місце розташування земельних ділянок, які на праві приватної власності ні за ким не зареєстровані, а саме на полонині Драгобрат, смт. Ясіня, Рахівський район, знаючи також їх реальну вартість, комерційну привабливість, оскільки вказана полонина являється популярною між громадянами України зоною відпочинку, розробив протиправний, умисний план спрямований на досягнення кінцевої злочинної мети, а саме реєстрації таких прав власності шляхом вчинення реєстраційних дій у державних реєстраторів, за місцем проживання ОСОБА_7 , на якого виготовлявся підроблений Державний акт на право приватної власності на землю ЗК 013522, виданий 15.09.2000, видавник Ясінянська селищна рада Рахівського району.

У невстановлений органом досудового розслідування точний день, час та місце, але не пізніше 21.02.2023, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливим мотивом, за попередньою змовою групи осіб, під приводом виготовлення документів для набуття права власності на земельні ділянки, у невстановленому місці отримав (виготовив) бланк державного акту на право приватної власності на землю разом із гербовою печаткою Ясінянської селищної ради, Рахівського району. В подальшому ОСОБА_4 маючи у своєму розпорядженні відповідний підроблений бланк Державного акту та анкетні дані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відома та згоди останнього, при невстановлених обставинах забезпечив внесення невстановленою особою до бланку Державного акту на право приватної власності на землю неправдиві відомості про право власності на земельні ділянки в населеному пункті смт. Ясіня, полонина Драгобрат, Рахівського району, Закарпатської області на ім`я ОСОБА_7 , зокрема до Державного акту на право приватної власності на землю серії 3K 013522 від 15.09.2000 року внесені неправдиві відомості про те, що гр. ОСОБА_7 було надано дві земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 1,93 га, які розташовані за межами смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область, полонина Драгобрат.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у незаконний спосіб було набуто право власності на дві земельні ділянки площею 1,93 га, розташовані на полонині Драгобрат, за межами смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії 3K 013522 від 15.09.2000.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи з метою незаконного оформлення права власності на зазначені ділянки та подальшої їх реалізації, 20.02.2023 звернувся до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу ОСОБА_8 з проханням виготовити нотаріально посвідчені копії Державного акту на право приватної власності на землю серії 3K 013522 від 15.09.2000, який був завідомо для ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підробленим, яка засвідчила три копії підробленого державного акту про право на землю серії 3K 013522, виданого Ясінянською селищною радою 15.09.2000, будучи не обізнаною з планами ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на незаконне заволодіння та відчуження вказаних земельних ділянок з використанням вказаного документу, а також з тим, що вказаний державний акт є підробленим, та які в подальшому використовувались ОСОБА_4 при реєстрації земельних ділянок на ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно, з прямим умислом спрямованим на незаконне збагачення, усвідомлюючи що для подальшої реалізації свого злочинного умислу та реалізації набутої у власність землі шляхом відчуження, їм необхідно присвоїти кадастрові номери земельним ділянкам та отримати витяги з Державного реєстру з речових прав на нерухоме майно для подальшого підтвердження права власності відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України вчинили наступні дії.

А саме, ОСОБА_4 діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , продовжили дії спрямовані на досягнення обумовленої всіма учасниками злочинної мети, а саме 21.02.2023 року ОСОБА_7 замовив у ФОП ОСОБА_9 на підставі підробленого державного акту на право приватної власності на землю 3K 013522 від 15.09.2000 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок площами 0,7789 га. та 1,0396 га в натурі (на місцевості) на своє ім`я, які розташовані на полонині Драгобрат, смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область та відносяться до земель запасу комунальної власності Ясінянської селищної ради, виконання якої було доручено сертифікованому інженеру-землевпоряднику ОСОБА_9 , яка здійснює свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході розроблення та формування технічної документації із землеустрою ОСОБА_9 , не будучи обізнаною із протиправними намірами ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи на замовлення ОСОБА_7 , не усвідомлюючи те, що наданий останнім Державний акт являється підробленим, внесла відомості до технічних документацій та відправила такі документи до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі - Держгеокадастр) для реєстрації земельних ділянок. На підставі яких відділом №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області 28.02.2023 відкрито поземельну книгу на земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер :08:001:0808, де визначено власником ОСОБА_7 та відділом №3 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 24.02.2023 відкрито поземельну книгу на земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер :08:001:0807, де визначено власником ОСОБА_7 , що в подальшому мало надати можливість реалізувати злочинний план групи осіб та відчужити земельні ділянки (продаж, дарування тощо) з метою збагачення, без відома представників Ясінянської селищної ради, Рахівського району.

Надалі, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, продовжуючи свої злочинні дії з метою досягнення злочинної мети згідно обумовленого плану підшукали державного реєстратора Буштинської селищної ради Тячівського району ОСОБА_10 , для реєстрації права власності в єдиному «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна».

В подальшому 03.03.2023 приблизно о 16:40 год., ОСОБА_7 попередньо домовившись та по вказівці ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії спрямовані для досягнення спільної злочинної мети, усвідомлюючи, що дані дії протиправні, кримінально карані та мають фіктивний характер, прибув до державного реєстратора Буштинської селищної ради Тячівського району ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_3 . Перебуваючи там ОСОБА_7 усвідомлюючи, що в його власності ніколи не перебувала та не могла перебувати земельна ділянка розташована на полонині Драгобрат, смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область, діючи умисно, не повідомляючи про свій злочинний план державного реєстратора, який відповідно до поданих ОСОБА_7 документів, а саме підробленого нотаріально завіреного Державного акту на право приватної власності на землю 3K 013522 від 15.09.2000, витяг із ДЗК та паспорт громадянина України, сформував заяву за допомогою засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який в автоматичному режимі має обмін даними з ДЗК, перевіривши достовірність витягу з ДЗК, зареєстрував заяву в реєстрі речових прав. Після чого 08.03.2023 року о 10:32 год. ОСОБА_10 , не будучи обізнаним про злочинний план ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , обробив вказану заяву ОСОБА_7 та зареєстрував в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна об`єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0808 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 236, згідно якого вказана земельна ділянка площею 1,0396 га. на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , чим останній спільно із ОСОБА_4 заволоділи нею, ринкова вартість якої становить 7 170 791,68 грн. (сім мільйонів сто сімдесят тисяч сімсот дев`яносто одна гривня шістдесят вісім копійок).

Окрім цього, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, повторно, продовжуючи свої злочинні дії з метою досягнення злочинної мети згідно обумовленого плану підшукали державного реєстратора Тячівської міської ради Тячівського району ОСОБА_11 , для реєстрації права власності в єдиному «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна».

Після чого 10.05.2023 точний час не встановлено, ОСОБА_7 попередньо домовившись та по вказівці ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії спрямовані для досягнення спільної злочинної мети, усвідомлюючи, що дані дії протиправні, кримінально карані та мають фіктивний характер, прибув до державного реєстратора Тячівської міської ради Тячівського району ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_4 . Перебуваючи там ОСОБА_7 усвідомлюючи, що в його власності ніколи не перебувала та не могла перебувати земельна ділянка розташована на полонині Драгобрат, смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область, діючи умисно, не повідомляючи про свій злочинний план державного реєстратора, який відповідно до поданих ОСОБА_7 документів, а саме підробленого Державного акту на право приватної власності на землю 3K 013522 від 15.09.2000, витяг із ДЗК та паспорт громадянина України, сформувала заяву за допомогою засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який в автоматичному режимі має обмін даними з ДЗК, перевіривши достовірність витягу з ДЗК, зареєструвала заяву в реєстрі речових прав. Після чого 12.05.2023 року о 10:36 год. ОСОБА_11 , не будучи обізнаною про злочинний план ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , обробила вказану заяву ОСОБА_7 та зареєструвала в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна об`єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0807 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 236, згідно якого вказана земельна ділянка площею 0,7789 га на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , чим останній разом із ОСОБА_4 заволоділи нею, ринкова вартість якої становить 5 378 022,00 грн. (п`ять мільйонів триста сімдесят вісім тисяч двадцять два гривня).

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 завдали матеріальних збитків Ясінянській селищній раді, Рахівського району, Закарпатської області на суму 12 548 813,68 грн. (дванадцять мільйонів п`ятсот сорок вісім тисяч вісімсот тринадцять гривень шістдесят вісім копійок).

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України, тобто в організації придбання права на майно шляхом обману (шахрайстві), за попередньою змовою групи осіб, у особливо великих розмірах.

Поряд з цим, у невстановлений органом досудового розслідування точний день, час та місце, але не пізніше 21.02.2023, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливим мотивом, за попередньою змовою групи осіб, під приводом виготовлення документів для набуття права власності на земельні ділянки, у невстановленому місці отримав (виготовив) бланк державного акту на право приватної власності на землю разом із гербовою печаткою Ясінянської селищної ради, Рахівського району. В подальшому ОСОБА_4 маючи у своєму розпорядженні відповідний підроблений бланк Державного акту та анкетні дані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відома та згоди останнього, при невстановлених обставинах забезпечив внесення невстановленою особою до бланку Державного акту на право приватної власності на землю неправдиві відомості про право власності на земельні ділянки в населеному пункті смт. Ясіня, полонина Драгобрат, Рахівського району, Закарпатської області на ім`я ОСОБА_7 , зокрема до Державного акту на право приватної власності на землю серії 3K 013522 від 15.09.2000 року внесені неправдиві відомості про те, що гр. ОСОБА_7 було надано дві земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 1,93 га., які розташовані за межами смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область, полонина Драгобрат.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України, тобто в організації підроблення офіційного документа, за попередньою змовою групою осіб.

Поряд з цим, ОСОБА_4 діючи за попередньою домовленістю спільно із ОСОБА_7 , продовжили дії спрямовані на досягнення обумовленої всіма учасниками злочинної мети, а саме 21.02.2023 року точного часу не встановлено ОСОБА_7 замовив у ФОП ОСОБА_9 за місцем її господарської діяльності на підставі підробленого державного акту на право приватної власності на землю 3K 013522 від 15.09.2000 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок площами 0,7789 га. та 1,0396 га в натурі (на місцевості) на своє ім`я, які розташовані на полонині Драгобрат, смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область та відносяться до земель запасу комунальної власності Ясінянської селищної ради, виконання якої було доручено сертифікованому інженеру-землевпоряднику ОСОБА_9 , яка здійснює свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході розроблення та формування технічної документації із землеустрою ОСОБА_9 , не будучи обізнаною із протиправними намірами ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи на замовлення ОСОБА_7 , не усвідомлюючи те, що наданий останнім Державний акт являється підробленим, внесла відомості до технічних документацій та відправила такі документи до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі - Держгеокадастр) для реєстрації земельних ділянок. На підставі яких відділом №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області 28.02.2023 відкрито поземельну книгу на земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер :08:001:0808, де визначено власником ОСОБА_7 та відділом №3 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 24.02.2023 відкрито поземельну книгу на земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер :08:001:0807, де визначено власником ОСОБА_7 , що в подальшому мало надати можливість реалізувати злочинний план групи осіб та відчужити земельні ділянки (продаж, дарування тощо) з метою збагачення, без відома представників Ясінянської селищної ради, Рахівського району.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у організації використання завідомо підробленого документа.

Поряд із цим, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, продовжуючи свої злочинні дії з метою досягнення злочинної мети згідно обумовленого плану підшукали державного реєстратора Буштинської селищної ради Тячівського району ОСОБА_10 , для реєстрації права власності в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

В подальшому 03.03.2023 приблизно о 16:40 год., ОСОБА_7 попередньо домовившись та по вказівці ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії спрямовані для досягнення спільної злочинної мети, усвідомлюючи, що дані дії протиправні, кримінально карані та мають фіктивний характер, прибув до державного реєстратора Буштинської селищної ради Тячівського району ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_3 . Перебуваючи там ОСОБА_7 усвідомлюючи, що в його власності ніколи не перебувала та не могла перебувати земельна ділянка розташована на полонині Драгобрат, смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область, діючи умисно, не повідомляючи про свій злочинний план державного реєстратора, який відповідно до поданих ОСОБА_7 документів, а саме підробленого нотаріально завіреного Державного акту на право приватної власності на землю 3K 013522 від 15.09.2000, витяг із ДЗК та паспорт громадянина України, сформував заяву за допомогою засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який в автоматичному режимі має обмін даними з ДЗК, перевіривши достовірність витягу з ДЗК, зареєстрував заяву в реєстрі речових прав. Після чого 08.03.2023 року о 10:32 год. ОСОБА_10 не будучи обізнаним про злочинний план ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , обробив вказану заяву ОСОБА_7 та зареєстрував в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна об`єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0808 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 236, згідно якого вказана земельна ділянка площею 1,0396 га. на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , чим останній спільно із ОСОБА_4 заволоділи нею, ринкова вартість якої становить 7 170 791,68 грн. (сім мільйонів сто сімдесят тисяч сімсот дев`яносто одна гривня шістдесят вісім копійок).

Окрім цього, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, повторно, продовжуючи свої злочинні дії з метою досягнення злочинної мети згідно обумовленого плану підшукали державного реєстратора Тячівської міської ради Тячівського району ОСОБА_11 , для реєстрації права власності в єдиному «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна».

Після чого 10.05.2023 точний час не встановлено, ОСОБА_7 попередньо домовившись та по вказівці ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії спрямовані для досягнення спільної злочинної мети, усвідомлюючи, що дані дії протиправні, кримінально карані та мають фіктивний характер, прибув до державного реєстратора Тячівської міської ради Тячівського району ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_4 . Перебуваючи там ОСОБА_7 усвідомлюючи, що в його власності ніколи не перебувала та не могла перебувати земельна ділянка розташована на полонині Драгобрат, смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область, діючи умисно, не повідомляючи про свій злочинний план державного реєстратора, який відповідно до поданих ОСОБА_7 документів, а саме підробленого Державного акту на право приватної власності на землю 3K 013522 від 15.09.2000, витяг із ДЗК та паспорт громадянина України, сформувала заяву за допомогою засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який в автоматичному режимі має обмін даними з ДЗК, перевіривши достовірність витягу з ДЗК, зареєструвала заяву в реєстрі речових прав. Після чого 12.05.2023 року о 10:36 год. ОСОБА_11 не будучи обізнаною про злочинний план ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , обробила вказану заяву ОСОБА_7 та зареєструвала в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0807 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 236, згідно якого вказана земельна ділянка площею 0,7789 га на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , чим останній разом із ОСОБА_4 заволоділи нею, ринкова вартість якої становить 5 378 022,00 грн. (п`ять мільйонів триста сімдесят вісім тисяч двадцять два гривня).

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у організації використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторона обвинувачення вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення поданою головою Ясінянської селищної ради; копіями технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на гр. ОСОБА_7 ; відповіддю на запит із архівного відділу Рахівської РДА; відповіддю на запит із ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області; відповіддю приватного нотаріусу ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом впізнання по фотознімках проведеного із підозрюваним ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом впізнання за фотознімками проведеного із свідком ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; іншими матеріалами в їх сукупності.

На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному етапі слідства в достатній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а встановлені обставини вчинених кримінальних правопорушень і особи підозрюваного обґрунтовують достатність підстав для обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий вказує, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом із тим, при визначенні слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу, сторона обвинувачення просить врахувати виключний випадок, який полягає в самій особі підозрюваного ОСОБА_4 , корисливому мотиві та меті, встановленому та документально підтвердженому намірі завдання матеріальної шкоди, яка складає 12 548 813,68 гривень, а тому з метою виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, забезпечення належної процесуальної поведінки та виключення наявних ризиків, підозрюваному ОСОБА_4 доцільно визначити розмір застави не менший за 4 145 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити розмір застави не менший за 4 145 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що клопотання надумане, містить лише припущення і жодних доказів його причетності немає. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що клопотання не обгрунтоване, доказів на підтвердження причетності ОСОБА_4 стороною обвинувачення не надано, ризики наведені в клопотання не підтвердженні, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке його підзахисний буде виконувати.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

09.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження за №0000014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: організація придбання права на майно шляхом обману (шахрайстві), за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, організація підроблення офіційного документа, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, організації використання завідомо підробленого документа.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед іншого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: заяву про вчинення кримінального правопорушення поданою головою Ясінянської селищної ради; копії технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на гр. ОСОБА_7 ; відповідь на запит із архівного відділу Рахівської РДА; відповідь на запит із ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області; відповідь приватного нотаріусу ОСОБА_8 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протокол впізнання по фотознімках проведеного із підозрюваним ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол впізнання за фотознімками проведеного із свідком ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол допиту свідка ОСОБА_15 , вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 358 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Щодо посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що для визнання на даному етапі підозри необґрунтованою повинні бути обставини, які б беззаперечно та прямо стверджували б, що версія сторони обвинувачення є неспроможною. При цьому такі факти мали б вказувати, що правова позиція захисту є єдиноможливою в даному конкретному випадку й інша версія подій є малоймовірною. Позиція сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та надані підозрюваним пояснення, не є настільки неспростовними та однозначними, що давали б змогу дійти висновку про необґрунтованість підозри.

Враховуючи наведене, посилання захисника на необґрунтованість підозри слідчим суддею визнаються неспроможними.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Варто зауважити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. При цьому, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ризик незаконного впливу на свідків, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому підозрюваний має реальну можливість спілкуватись із свідками, потерпілим і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Водночас варто зауважити, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Вказаний правовий припис кореспондується з ч. 1 ст. 23 КПК України, згідно з якою суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.

Усвідомлюючи зазначене, підозрюваний може вчинити спроби незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення.

Разом із тим, суд погоджується із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризику, передбаченого п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, злочин вчинено умисно, у період дії воєнного стану, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що останній одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2012 р.н., офіційно не працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб..

Згідно ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Так, із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту 3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та § 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення підозрюваного. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79).

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які необхідно врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2025 року складає 3028 гривні, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, розміру шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі чотирьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) грн. 00 коп. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України та буде з одного боку утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Доказів щодо наявності в підозрюваного такого майнового стану, який б свідчив про те, що вказаний розмір застави не здатен забезпечити виконання підозрюваний, у разі її внесення, покладених на нього обов`язків, стороною обвинувачення надано не було.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області) без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді або суду про зміну місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 30 вересня 2025 року (включно).

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області) без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді або суду про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 30 вересня 2025 року (включно).

Згідно з частиною сьомою статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та захиснику.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1