Справа № 308/548/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна- ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000371, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 3 ст.369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді клопотанням про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000371, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 3 ст.369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання представник власника майна посилається на те, що в ході обшуку, який відбувся 13 березня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 було вилучено, а ухвалою Ужгородського міськрайонного суду суддя ОСОБА_1 у межах справи 308/548/25 провадження 1-кс/308/1611/25 джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/125991623 вирішено накласти арештна майно, яке було вилучено 13.03.2025 року в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний момент, а саме 02.09.2025 підозра у вчиненні кримінального передбаченого ч.3 ст.361, ч.3 ст.369-2 КК України, в порядку передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, нікому повідомлена не була, тобто ОСОБА_4 не є підозрюваним, обвинуваченим, тобто не являється жодним із перелічених у ч.5 ст.170 КПК України суб`єктом кримінального провадження. В рамках вказаного кримінального провадження, після накладення арешту по справі не відбувався жодний рух, не було проведено жодної слідчої дії щодо вилученого майна. За таких обставин для захисту законних прав та інтересів власника майна, а також відсутності негативних наслідків для інших осіб, на теперішній час вказаний захід забезпечення кримінального провадження та перебування легкового автомобіля під арештом на час вирішення клопотання, необгрунтованим та не виправдовує легітимні цілі кримінального провадження та є занадто обтяжливим. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 05 травня 2025 року за джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/127254529 апеляційний суд розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/196/25 за апеляційними скаргами прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено. Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000371 від 23.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч.3 ст.369-2 КК України, - скасовано. Відмовлено повністю у задоволенні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000371, відомості про яке 23.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч.3 ст.369-2 КК України, про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 13.03.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . При розгляді клопотання слідчий надавав пояснення необхідності накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку. Проте з моменту арешту пройшов тривалий час і на даний час немає потреби зберігати речові докази, так як орган досудового розслідування не вчинив жодних дій з вилученими доказами, про необхідність яких клопотав у суді. Вказане свідчить, що орган досудового розслідування зловживає процесуальними правами, навмисно затягує досудове розслідування, не вчиняє дій з метою виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України. За таких обставин власник майна та його захисник заявляють клопотання про скасування, так як при накладенні арешту майна слідчий не навів можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Отже арешт на майно накладено необгрунтовано.

На підставі наведеного просить, скасувати арешт майна, яке було вилучено 13.03.2025 року в ході проведення обшуку, за адресою: м. Хуст вул. 900 річчя Хуста 3а №3, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року № 308/548/25, провадження 1-кс/308/1611/25 в рамках кримінального провадження №0000371 відомості про яке 23.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч.3 ст. 369-2 КК України.

08.09.2025 прокурором подано письмові заперечення, згідно з якими вказує про призначення у кримінальному провадженні комп`ютерно-технічних експертиз системних блоків та мобільного телефону, відсутність відомостей про належного власника майна, у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні відповідних слідчих дій, судових експертиз, інших досліджень, об`єктами яких будуть вищевказані речові докази, які були отримані в ході досудового розслідування та містять інформацію про обставини правопорушення, просить залишити клопотання без задоволення. Додано також постанову про призначення комп`ютерно-технічної експертизи від 04.09.2025. До матеріалів справи додано також письмові заперечення слідчого аналогічного змісту із запереченнями прокурора.

08.09.2025 представником власника майна ОСОБА_3 через канцелярію суду було подано клопотання, у якому зазначається, 05 вересня 2025 року слідчий СВ ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_7 подав письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволений клопотання та вважає, що вилучення в ході обшуку та арешт вказаного майна є доцільним, оскільки триває досудове розслідування, а також у справі призначені експертизи. Також прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 у письмовому запереченні повідомив, що нема потреби скасовувати накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду арешт майна. До клопотання прокурор надав копію постанови слідчого від 04 вересня 2025 року, якою призначено комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Закарпатського НДКЦК для дослідження персонального комп`ютера GAME МАХ, що містить інформацію про ТОВ "Автогруп ГБ" . У межах даного клопотання слідчим призначено скспертизу виключно комп`ютера. Проте слідчий не обгрунтовує необхідність тимчасового перебування під арештом інших документів та речей. Вказане свідчить щодо інших документів та речей, вилучених у ОСОБА_4 , по яких станом на 02.09.2025 р. не призначена експертиза, відпала потреба. Не погоджується з доводами слідчого та прокурора, що адвокатом не надано жодних доказів, що вилучені в ході обшуку у ОСОБА_4 на робочому місці у "ТОВ Автогруп ГБ". У межах даного провадження слідчий суддя визнав ОСОБА_4 належним володільцем речей, документів арешт, який накладено ухвалою суду від 20 березня 2025 року, а тому доводи в цій частині слідчого і прокурора є недоречними. Окрім наведеного, ТОВ "Автогруп ГБ" зареєстровано 17 січня 2024 р. і його місцезнаходження: м. Хуст вул. 900 річчя Хуста, 3/За згідно даних МВС у Товариства наявний доступ до бази НАIС з 25 липня 2025 року, а відомості про кримінальне правопорушення зареєстровано 23 липня 2024 р. Вказане спростовує доводи слідчого про те, що зі сторони Товариства здійснюється несанкціонований доступ до Баз даних НАІС. Те саме стосується і Товариства "Авто старт-1" код 43973094, ТОВ "ДОК Авто-ПРОФІ" код 41551251, які наводить слідчий у своєму клопотанні. Вказані Товариства здійснюють свою господарську діяльність на підставі дозволів та доступу до баз НАІС у встановленому порядку, що спростовує доводи слідчого, які викладено у клопотанні про несанкціонований доступ до баз даних. Також у відмові у задоволенні клопотання слідчий навів недостовірну інформацію, а саме зазначив у клопотанні, що слідчим призначено експертизу вилучених речей та документів, проте станом на 28 серпня 2025 року тобто після понад 5 місяців щодо вилучених речей та документів не проводилися жодні слідчі дії. Вказане свідчить, що арешт майна було накладено незаконно, так як при розгляді клопотання слідчий надав недостовірні відомості щодо товариства "Автогруп ГБ", а також внаслідок чого слідчий суддя прийняв передчасні рішення про необхідність арешту комп`ютера, особистого телефона та інших документів, які стосуються господарської діяльності юридичних осіб. За таких обставин захисник підтримує у повному обсязі клопотання та наполягає на його задоволенні судом.

12.09.2025 до суду надійшли письмові заперечення процесуального керівника прокурора ОСОБА_9 на клопотання про скасування арешту майна у якому зазначається, що органом досудового розслідування не виявлено жодних відомостей, що підтверджують той факт, що ОСОБА_4 є законним власником або володільцем вказаних речових доказів. В частині клопотання адвокат ОСОБА_3 повідомляє: «За період проведення досудового розслідування, орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути автомобіль, встановити достовірно чи дійсно в ньому збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та відповідно за наявності вилучити такі сліди або інші відомості, ініціювати проведення експертизи». Однак, 13.03.2025 під час обшуку за адресою: місто Хуст, вулиця 900-річчя Хуста, ЗА, офіс 3, жодних автомобілів не виявлено та не вилучено. В частині клопотання адвокат ОСОБА_3 повідомляє: «Слід звернути увагу слідчого судді, що при розгляді клопотання слідчий надавав пояснення необхідності накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку». Однак, адвокатом не конкретизовано, який саме слідчий та при розгляді якого саме клопотання. Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернения прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Наразі досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000371 від 23.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369-2 КК України, триває. Слідчим винесені постанови щодо призначення комп`ютерно-технічних експертиз, об`єктами дослідження якого є системний блок персонального комп`ютера марки «Game Мах», чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung», модель «А42 5G», IMEI № НОМЕР_1 , з сім картою НОМЕР_2 ; системний блок персонального комп`ютера марки «НР», виконання якого доручено судовим експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України. Зокрема, з метою швидкого, повного та неупередженого проведення досудового розслідування, об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, у органу досудового розслідування є необхідність в проведенні відповідних слідчих дій, судових експертиз, інших досліджень, об`єктами яких будуть вищевказані речові докази, які були отримані в ході досудового розслідування та містять інформацію про обставини правопорушення. Крім того згідно даних ДПСУ ОСОБА_10 в період з 29.10.2024 по 06.11.2024 року перебував за межами території України. Проведеним оглядом (протокол огляду від 03.09.2025 року) встановлено наявність договорів комісії, купівлі-продажу Т/З, а також актів огляду технічного стану т/з, які підписані представником ТОВ «АВТОГРУП ГБ» та внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_10 30.10.2024, що охоплює період перебування його за межами території України і свідчить про несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем зокрема до ЄДРТЗ). Токож оглядом встановлено ознаки підробки печаток та підписів суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_11 під час виготовлення звітів про визначення середньої ринкової вартості ТЗ, а також актів з експертної оцінки №02070 від 30.10.2024 № 02133 від 28.10.2024 та № 002140 від 27.10.2024 виготовлених оцінювачем ОСОБА_12 та директором ТОВ «Агенство експертної оцінки України» ОСОБА_13 , про що свідчить відповідь на запит ТОВ «Агенство експертної оцінки України» ОСОБА_13 № 02/07-25 від 21.07.2025. Враховуючи викладене, а також те, що іншими методами та заходами підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , а також встановити місце скоєння кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, свідків та очевидців, не надається можливим, а у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що дані документи та речі мають суттєве значення для доказування вчинення кримінального правопорушення, подане клопотання просить залишити без задоволення. До заперечень долучено протокол огляду від 03.09.2025, лист ДПСУ від 22.08.2025, лист про надання інформації ТОВ "Агентство експертної оцінки України", платіжні інструкції, договір купівлі-продажу транспортного засобу №8853/24/1/000197 від 30.10.2024, №8853/24/1/000202 від 30.10.2024, №8853/24/1/000191 від 29.10.2024, №8853/24/1/000209 від 31.10.2024, №8853/25/1/000097 від 24.01.2025, договір комісії №8853/24/1/000191 від 28.10.2024, №8853/24/1/000209 від 30.10.2024, акт експертної оцінки №002133 від 28.10.2024, №002070 від 30.10.2024, акт огляду реалізованого транспортного засобу від 29.10.2024, 31.10.2024.

Представником власника майна подано клопотання від 15.09.2025, згідно з яким просить передати речі на відповідальне зберігання власника, розгляд провести без його участі. Вказує, що у запереченнях не вказано, які документи містять недостовірні дані, яка оцінка є заниженою, не надано доказів несанкціонованого доступу до НАІС, провадження зареєстроване на майбутнє, що свідчить про незаконний вплив.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якої просить розгляд клопотання провести без участі представника та власника майна та задовольнити таке.

Прокурор у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Головного управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000371, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, ч. 3 ст. 361, ч. 3 ст.369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/548/25 провадження 1-кс/308/1611/25 від 20.03.2025 клопотання задоволено. Накладено арешт на майно, вказане прокурором у клопотанні.

Постановами старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_7 від 04 вересня 2025 року призначено комп`ютерно-технічні експертизи у кримінальному провадженні №0000371 від 23.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Протоколом огляду від 03.09.2025 було здійснено огляд спецпакету WAR №1755842, у який було запаковано вилучені документи під час обшуку 13.03.2025 в офісному приміщенні за адресою, АДРЕСА_3 . Крім того згідно даних ДПСУ ОСОБА_10 в період з 29.10.2024 по 06.11.2024 року перебував за межами території України. Проведеним оглядом (протокол огляду від 03.09.2025 року) встановлено наявність договорів комісії, купівлі-продажу Т/В, а також актів огляду технічного стану т/з, які підписані представником ТОВ «АВТОГРУП ГБ» та внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_10 30.10.2024, що охоплює період перебування його за межами території України і свідчить про несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем зокрема до ЄДРТЗ. Також оглядом встановлено ознаки підробки печаток та підписів суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_11 під час виготовлення звітів про визначення середньої ринкової вартості ТЗ, а також актів з експертної оцінки №02070 від 30.10.2024 №02133 від 28.10.2024 ma № 002140 від 27.10.2024 виготовлених оцінювачем ОСОБА_12 та директором ТОВ «Агенство експертної оцінки України» ОСОБА_13 про, що свідчить відповідь на запит ТОВ «Агенство експертної оцінки України» ОСОБА_13 № 02/07-25 від 21.07.2025.

До матеріалів справи додано витяг із відомостями про перетин державного кордону України №61912-2025 від 18.08.2025; платіжні інструкції; договір купівлі-продажу транспортного засобу №8853/24/1/000197 від 30.10.2024; договір купівлі-продажу транспортного засобу №8853/24/1/000202 від 30.10.2024; договір комісії №8853/24/1/000191 від 28.10.2024; акт експертної оцінки №002133 від 28.10.2024; договір комісії №8853/24/1/000191 від 29.10.2024; акт огляду реалізованого транспортного засобу №8853/24/000175 від 29.10.2024; договір комісії №8853/24/1/000209 від 30.10.2024; договір купівлі-продажу транспортного засобу №8853/24/1/000209 від 31.10.2024; акт огляду реалізованого транспортного засобу №8853/24/000190 від 31.10.2024; акт з експертної оцінки №002070 від 30.10.2024; договір купівлі-продажу транспортного засобу №8853/25/1/000097 від 24.01.2025; постанова про відмову у задоволенні клопотання від 28.08.2025; облікове повідомлення №31/22360-22519-2024 від 30.07.2024; витяги з ЄДРПОУ.

При вирішенні питання про арешт майна судом враховані правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої влади й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при внесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист прав власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.)

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку, передбаченому ст. ст. 170-174 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідком при розслідуванні кримінального правопорушення.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідком при розслідуванні кримінального правопорушення.

Враховуючи подані органом досудового розслідування документи щодо здійснення слідчих дій з арештованим майном, про що свідчать протокол огляду, постанова про призначення експертиз та необхідність дослідження письмових доказів, а також те, що у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні відповідних слідчих дій, судових експертиз, інших досліджень, об`єктами яких є речові докази, на які накладено арешт, та були отримані в ході досудового розслідування та містять інформацію про обставини правопорушення, що свідчить про те, що необхідність у арешті не відпала. Отже, у вказаному кримінальному провадженні продовжується досудове розслідування, призначено ряд експертиз, окрім цього заявником не доведено, що арешт було накладено необґрунтовано. На даний час таке клопотання власника майна є передчасним.

Таким чином, на даний час потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права власника майна, як арешт майна, а скасування такого арешту, в тому числі й частково, не буде сприяти забезпеченню проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, дотримання розумних строків в ході прийняття процесуальних рішень та під час виконання процесуальних дій.

Для проведення ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, враховуючи факти виявлених порушень.

Окрім того, досудове розслідування триває, підстав для висновку про те, що на даний час відпала потреба в арешті майна не встановлено і такий арешт скасуванню не підлягає.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000371, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 3 ст.369-2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1