Справа № 577/2225/24
Провадження № 1-кп/577/92/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі, в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000297 від 02.03.2024, клопотання прокурора ОСОБА_3 від 15.09.2025 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця сел. Заводське, Конотопського району, Сумської області,

українця, громадянина України, освіта середня,

не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.09.2025 прокурор ОСОБА_3 звернулася до Конотопського міськрайонного суду із клопотанням від 15.09.2025 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_1 на лікарняному, зазначене клопотання прокурора, згідно протоколу автоматизованого розподілу було передано судді ОСОБА_6 (провадження номер 1-і/577/6/25).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 17.09.2025, під головуванням судді ОСОБА_6 , продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 листопада 2025 року до 24:00 год., з раніше визначеними умовами та розміром застави (справа № 577/2225/24, провадження 1-і/577/6/25) .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.11.2025 вищевказану ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.09.2025 скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд в суді першої інстанції (а.с. 135-137 Т. № 3).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 11.12.2025 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08.02.2026 року (а.с. 150-151 Т. №3).

На час постановлення суддею ОСОБА_1 ухвали суду від 11.12.2025, в канцелярії суду були відсутні матеріали кримінального провадження № 1-і/577/6/25, які надійшли до суду 12.12.2025, та на підставі резолюції голови суд передані судді ОСОБА_1 та безпосередньо отримані суддею 02.02.2026.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 прохає залишити без розгляду клопотання від 15.09.2025.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти залишення клопотання прокурора без розгляду.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію підзахисного. Водночас вважав, що, за наведених обставин, слід відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання суд керується наступним.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до п.19 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься диспозитивність.

Згідно із ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Прокурор прохає залишити без розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Водночас нормами ст. 199, 331 КПК України не передбачено постановлення судом ухвал про залишення без розгляду клопотань про продовження запобіжного заходу.

За таких обставин, приймаючи до уваги принцип диспозитивності, у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 від 15.09.2025 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, у зв`язку з фактичною відмовою прокурора від підтримання цього клопотання.

Cуд також враховує, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, N? 303-А, § 29; рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява N? 4909/04, § 58).

Керуючись ст. 177, 183, 331, ст. 395 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 від 15.09.2025 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити у зв`язку з фактичною відмовою прокурора від підтримання цього клопотання.

Ухвала не оскаржується.

Повний текст проголошено 04 лютого 2026 року о 12:45 год

СуддяОСОБА_1