н/п 1-кп/174/19/2026
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2026 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000291 від 05.12.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, освіта професійно-технічна, не працює, військовозобовязаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-29.08.2019 П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області, за ч.1 ст.70, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки. Вирок набрав законної сили 01.10.2019;

-04.03.2020 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком П`ятихатського районного суду від 29.08.2019, до відбуття - 4 роки позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 та остаточно до відбуття - 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.06.2020 з вироку виключено ч.4 ст.70 КК України, в іншій частині вирок без змін. Вирок набрав законної сили 30.06.2020;

-20.07.2020 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, дане покарання поглинуто покаранням за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 до відбуття - 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20.08.2020.

-14.03.2024 звільнений з Криворізької ВК Дніпропетровської області (№80), відбуття строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого відповідно до Указу Президента України 20 жовтня 2025 року №793/2025 продовжено з 05 год. 30 хв. 05.11.2025 строком на 90 діб.

Відповідно пункту «а» частини 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» частину четверту статті 185 КК України доповнено кваліфікуючою ознакою, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 , 05.12.2025, близько 04.15 год., тобто в умовах воєнного стану, знаходився поруч з кіоском «Мобіл заправка» розташованим за адресою: бульвар Миру, біля будинку № 8, в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, де на даху вказаного кіоску побачив встановлену мережеву камеру відеоспостереження HIKVISION, модель DS-2CD1027G2H-LIU, SN: GA5263858, в результаті чого у останнього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

У той же день, тобто 05.12.2025, близько 04.20 год., тобто в умовах воєнного стану ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись поруч з кіоском «Мобіл заправка» розташований за адресою: бульвар Миру, біля будинку № 8, в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи та вони є непомітними для оточуючих, за допомогою фізичної сили заліз на дах кіоску, звідки діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав майно яке належить ОСОБА_6 , а саме: за допомогою маючих при собі пасатижів від`єднав від дроту живлення мережеву камеру HIKVISION, модель DS-2CD1027G2H-LIU, SN: GA5263858, вартістю 3 908,64 грн., після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 24.12.2025 між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 . Згідно якої, ОСОБА_5 , беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставин, які пом`якшують його покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які б обтяжували покарання та покарання, яке він повинен понести за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. З розміром спричиненої шкоди - згоден. У вчиненому щиро розкаюється. З кваліфікацією дій згоден. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати.

Захисник ОСОБА_4 , надану угоду підтримав, пояснив, що угода укладена обвинуваченим добровільно, відповідає його інтересам та нормам закону, тому просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 , підтримав надану угоду, зазначив, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, тому просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно з якою просить розглянути справу у її відсутність, підтримала надану нею прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечує проти її затвердження судом (а.с.14,33).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідноз ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочину ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, військовзобов`язаний, на обліку ЛОРа, офтальмолога не перебуває, за допомогою до лікаря-психіатра не звертався, раніше судимий, 14.03.2024 звільнений з Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» по відбуттю строку покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2025 (а.с.41) на мережеву камеру HIKVISION, модель DS-2CD1027G2H-LIU, SN: GA5263858.

У відповідності до ст.100 КПК України, речові докази по справі: мережеву камеру HIKVISION, модель DS-2CD1027G2H-LIU, SN: GA5263858, яку поміщено до спеціалізованого пакету HYQ 0063655, з надписом НПУ, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.40) - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.12.2025 укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт на мережеву камеру HIKVISION, модель DS-2CD1027G2H-LIU, SN: GA5263858 накладений слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 10.12.2025 - скасувати.

Речові докази по справі: мережеву камеру HIKVISION, модель DS-2CD1027G2H-LIU, SN: GA5263858, яку поміщено до спеціалізованого пакету HYQ 0063655, з надписом НПУ, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя підпис ОСОБА_1