Провадження № 1-кп/991/134/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року місто Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю учасників кримінального провадження:

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

сторін:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 ,

у кримінальному провадженні № 0000286 від 06.03.2017 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , пенсіонера, з середньою технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Вищого антикорупційного суду у м. Києві угоду про визнання винуватості, укладену 13.10.2025 між прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва у суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 ,

установив:

І. Історія провадження

20.05.2019 до Деснянського районного суду м. Чернігова від прокурора п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000286 від 06.03.2017, зокрема за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

22.10.2019 на підставі ухвали Верховного Суду від 16.10.2019, якою вирішено передати кримінальне провадження до Вищого антикорупційного суду, з посиланням на те, що особи, в т.ч. ОСОБА_6 , обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до примітки ст. 45 КК України є корупційним злочином (ч. 5 ст. 191 КК України), злочин відповідає умовам п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, а досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалось детективами Національного антикорупційного бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, кримінальне провадження надійшло до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019, згідно з положеннями ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження було визначено колегію суддів Вищого антикорупційного суду у складі: головуючої ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 24.10.2019 призначено підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні, а ухвалою суду від 06.03.2020 - судовий розгляд.

14.10.2025 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 подав до Вищого антикорупційного суду угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14.10.2025 виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження № 0000286 від 06.03.2017 у частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

ІІ. Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Зі змісту обвинувального акта та укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості слідує, що:

Згідно з наказом від 29.03.2016 № 19-к ОСОБА_6 призначений на посаду головного інженера Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія».

Відповідно до п.п. 1.3, 2.3, 2.11 та 3.2 Посадової інструкції головного інженера Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», затвердженої начальником Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» 07.04.2011, з якою ознайомлений ОСОБА_6 , головний інженер Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» організовує та направляє виробничо-технічну діяльність Прилуцької НГРЕ, здійснює безпосереднє керівництво структурними підрозділами Прилуцької НГРЕ у питаннях, що входять у його компетенцію, організовує роботу і ефективну взаємодію виробничих і інструктивних підрозділів Прилуцької НГРЕ, здійснює контроль за охороною надр, має право давати усні та письмові вказівки керівникам структурних підрозділів Прилуцької НГРЕ з питань технології проведення геологорозвідувальних та інших робіт технічного профілю.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного інженера Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», у силу ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою, на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Так, ОСОБА_6 разом із іншими службовими особами Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» ОСОБА_5, стосовно якої провадження закрито у зв`язку зі смертю (далі - ОСОБА_5), ОСОБА_3 , відомості про яку неповні відповідно до презумпції невинуватості (далі - ОСОБА_3), ОСОБА_7, відомості про яку неповні відповідно до презумпції невинуватості (далі - ОСОБА_7), та ОСОБА_8, стосовно якої провадження закрито у зв`язку зі смертю (далі - ОСОБА_8), а також службовою особою ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_2, відомості про яку неповні відповідно до презумпції невинуватості (далі - ОСОБА_2), шляхом вчинення інших активних дій всупереч інтересам ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», у період вересня - листопада 2016 року виступив пособником директору ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_1, відомості про яку неповні відповідно до презумпції невинуватості (далі - ОСОБА_1), який, будучи службовою особою, на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, діючи умисно, з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб - пов`язаних підприємств ТОВ «Виробнича база «Левадник» та ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс», зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з головним інженером ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, відомості про яку неповні відповідно до презумпції невинуватості (далі - ОСОБА_6), та директором ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4, відомості про яку неповні відповідно до презумпції невинуватості (далі - ОСОБА_4), заволоділи майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - бурильними трубами ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, вартістю 2 188 500,12 грн, що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, обернувши їх на користь пов`язаних підприємств ТОВ «Виробнича база «Левадник» та ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс», чим завдали збитки ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» у особливо великих розмірах, за таких обставин.

Відповідно до п. 8.1 Керівного нормативного документа « Порядок обліку, переведення в інші області, призначення і використання бурильних, обсадних і насосно-компресорних труб, відбракованих при підготовці до експлуатації. Інструкція» КНД 41-0-96, затвердженого наказом заступника голови Держкомгеології України від 18.10.1996 № 07ст/03-95, зі змінами від 14.07.1997, для виконання роботи по складенню документа про переведення труб в іншу область призначений керівник центральної трубної бази (трубної бази підприємства) наказом по підприємству створює комісію під головуванням головного інженера.

Комісія повинна перевіряти відповідність маркування дефектів фактичному стану труб, правильність визначення невиправного браку (п. 8.3 КНД). За результатами роботи комісії необхідно скласти акт, у який вносяться відомості по кожній пред`явленій трубі (п. 8.4 КНД). Акт повинен бути підписаний усіма членами комісії, що брали участь у переведенні труб в інші області призначення (п. 8.5 КНД). Комісія несе відповідальність за правильність переведення труб в інші області застосування (п. 8.6 КНД).

Переведення бурильних труб у матеріали оформлюється згідно з встановленим порядком їх переведення.

Згідно з п. 5.2 Керівного нормативного документа «Інструкція по експлуатації бурильних труб» КНД 41-3-93 списання бурильних труб здійснюється тільки на трубних базах.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції по експлуатації бурильних труб РД 39.-013-90, затвердженої Міністерством нафтової і газової промисловості СРСР від 26.01.1990, списання бурильних труб здійснюється на основі зовнішнього огляду, інструментальних вимірювань і даних по дефектоскопії та оформляється актом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2016 у не встановленому в ході досудового розслідування місці між ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» в особі директора ОСОБА_1 та ТОВ «Виробнича база «Левадник» в особі директора ОСОБА_4 укладено договір оренди майна № 67, відповідно до умов якого ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» зобов`язується передати в оренду ТОВ «Виробнича база «Левадник» труби ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133; ТБІ 114,3x10,92 - G105 - 33 шт./297 м, з різзю З-122; ОБТ 165 АЕ - 14 шт./124,6 м, з різзю З-122; ОБТ 203 А - 4 шт./34,8 м, з різзю З-163.

При цьому, вказаний договір від початку укладався суто в інтересах ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» без наміру використання бурильних труб ТОВ «Виробнича база «Левадник» та з метою невідкладної їх передачі ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» в суборенду для використання у господарській діяльності.

Для цього 01.07.2016 у не встановленому в ході досудового розслідування місці, ще до фактичного одержання від ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» бурильних труб, між ТОВ «Виробнича база «Левадник» в особі директора ОСОБА_4 та фактичним користувачем бурильних труб - ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» в особі директора ОСОБА_8 , укладено договір суборенди майна № 01/07/16/4. Відповідно до його умов та вимог додатка № 1 до вказаного договору ТОВ «Виробнича база «Левадник» зобов`язується передати в суборенду ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» бурильні труби ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133; ТБІ 114,3x10,92 - G105 - 33 шт./297 м, з різзю З-122; ОБТ 165 АЕ - 14 шт./124,6 м, з різзю З-122; ОБТ 203 А - 4 шт./34,8 м, з різзю З-163.

15.07.2016 у не встановленому в ході досудового розслідування місці між ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» в особі директора ОСОБА_1 та ТОВ «Виробнича база «Левадник» в особі директора ОСОБА_4 підписано додаток № 1 до договору оренди майна від 14.06.2016 № 67, а саме: акт приймання-передачі, відповідно до якого ТОВ «Виробнича база «Левадник» прийняло в строкове платне користування бурильні труби, зазначені у договорі.

Фактично бурильні труби ТБІ 127х9,19 - S135 - 125 шт./1 190,5 м, з різзю З-133, та ОБТ 203 А - 4 шт./34,8 м, з різзю З-163, передані ТОВ «Виробнича база «Левадник» відповідно до акта приймання-передачі від 15.07.2016 комісією у складі начальника трубного цеху Прилуцької НГРЕ ОСОБА_3 (голова комісії), начальника цеху видобутку нафти і газу Прилуцької НГРЕ ОСОБА_9 та інженера 1-ї категорії Прилуцької НГРЕ ОСОБА_8, накладних від 15.07.2016 № 07, 08, згідно з товарно-транспортними накладними від 15.07.2016 № 07, 08 перевезені до Богодухівського району Харківської області для використання їх у господарській діяльності ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс».

Також бурильні труби ТБІ 127х9,19 - S135 - 123 шт./1 171 м, з різзю З-133; ТБІ 114,3х10,92 - G105 - 33 шт./297 м, з різзю З-122; ОБТ 165 АЕ - 14 шт./124,6 м, з різзю З-122, передані ТОВ «Виробнича база «Левадник» відповідно до акта приймання-передачі від 21.07.2016 комісією у складі заступника начальника Прилуцької НГРЕ ОСОБА_7 (голова комісії), начальника трубного цеху Прилуцької НГРЕ ОСОБА_3 та інженера 1 категорії Прилуцької НГРЕ ОСОБА_8, накладних від 21.07.2016 № 09, 10, 11, згідно з товарно-транспортними накладними від 21.07.2016 № 09, 10, 11 перевезені до Богодухівського району Харківської області для використання їх у господарській діяльності ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс».

Зазначені в договорі від 01.07.2016 № 01/07/16/4 та додатку № 1 до вказаного договору бурильні труби фактично передані від ТОВ «Виробнича база «Левадник» у повному обсязі в строкове платне користування пов`язаному підприємству - ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» - на підставі актів прийому-передачі від 15.07.2016 та 21.07.2016.

З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном - бурильними трубами ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, вартістю 2 188 500,12 грн, що належать ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», ОСОБА_1 у вересні 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не з`ясований, знаходячись у не встановленому досудовим розслідуванням місці, вступив у попередню змову з директором ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4 та головним інженером ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6.

ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розробили спільний злочинний план, відповідно до якого бурильні труби будуть передані в оренду від ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ТОВ «Виробнича база «Левадник», яке відразу передасть їх в суборенду ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс», та у подальшому, згідно з підробленими актами приймання-передачі та товарно-транспортними накладними будуть вважатися повернутими до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» з оренди, після чого на підставі підроблених документів будуть вважатися відбракованими, списаними та переведеними у брухт чорних металів, наявні залишки якого будуть невідкладно реалізовані під виглядом відбракованих бурильних труб з метою унеможливлення ідентифікації їх фрагментів, які насправді з оренди не повертались.

До реалізації спільного злочинного плану ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залучили службових осіб Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, а також службову особу ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_2.

Так, на виконання спільного злочинного умислу, наприкінці вересня 2016 року, більш точний час досудовим слідством не з`ясовано, між ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» в особі в.о. директора ОСОБА_1 та ТОВ «Виробнича база «Левадник» в особі директора ОСОБА_4 у не встановленому в ході досудового розслідування місці укладено додаткову угоду № 2 без дати, відповідно до якої з 22.09.2016 договір оренди майна від 14.06.2016 № 67 розривається та яка вступає в силу за умови погодження правлінням НАК «Надра України». Проте зазначена додаткова угода правлінням ДП НАК «Надра України» погоджена не була, чим недотримано п. 7.2 Статуту ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища України від 30.10.2007 № 545.

20.09.2016 між ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» в особі ОСОБА_8 та ТОВ «Виробнича база «Левадник» в особі ОСОБА_4 у не встановленому в ході досудового розслідування місці складено та підписано акт прийому-передачі бурильних труб, що були предметом договору від 01.07.2016 № 01/07/16/4, у тому числі бурильні труби ТБІ 127х9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м.

22.09.2016 в.о. директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_1, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи службове становище, виконуючи відведену йому роль у злочинній схемі, з метою заволодіння майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - бурильними трубами ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, вартістю 2 188 500,12 грн, діючи за попередньою змовою з головним інженером ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6 та директором ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4, в інтересах ТОВ «Виробнича база «Левадник» та ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс», достовірно знаючи, що бурильні труби ТБІ 127х9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, видав виготовлений за невстановлених обставин завідомо неправдивий офіційний документ - додаток № 1 до додаткової угоди № 2 до договору оренди майна від 14.06.2016 № 67, а саме акт приймання-передачі (повернення) майна від 22.09.2016, до якого було внесено завідомо неправдиві відомості про прийняття від ТОВ «Виробнича база «Левадник» бурильних труб ТБІ 127х9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, власноручно виконавши на ньому свій підпис у графі «В.о. директора ОСОБА_1», та засвідчив його відбитком печатки ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія».

При цьому, ОСОБА_1, діючи суто в інтересах ТОВ «Виробнича база «Левадник» та ТОВ «Бурова енергетична компанія «Техніко», всупереч інтересам державного підприємства, ні під час укладення (без відома правління НАК «Надра України») додаткової угоди № 2 про розірвання договору оренди майна від 14.06.2016 № 67, ні під час підписання акта приймання-передачі (повернення) майна від 22.09.2016, не перевірив стану орендованих бурильних труб, не вимагав від Орендаря жодного підтвердження виконання ним п. 4.1. договору оренди майна № 67 від 14.06.2016, відповідно до якого протягом місяця з дня одержання бурильних труб Орендар повинен застрахувати орендоване майно на випадок знищення, пошкодження, не менш як на його ринкову вартість на користь Орендодавця в страховій компанії, що акредитована в НАК «Надра України»; п. 4.2. договору щодо здійснення поточного ремонту протягом трьох місяців орендованого майна за власний рахунок.

Цього ж дня, 22.09.2016 директор ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4, перебуваючи у не встановленому під час досудового розслідування місці, діючи за попередньою змовою з в.о. директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_1 та головним інженером ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, достовірно знаючи, що бурильні труби ТБІ 127х9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, підписала зазначений додаток № 1 до додаткової угоди № 2 до договору оренди майна від 14.06.2016 № 67, а саме акт приймання-передачі (повернення) майна від 22.09.2016, та поставила на ньому відбиток печатки ТОВ «Виробнича база «Левадник», тим самим засвідчивши та видавши офіційний документ, до якого було внесено завідомо неправдиві відомості про передачу до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» бурильних труб ТБІ 127х9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, чим сприяла у заволодінні майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - бурильними трубами ТБІ 127х9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, вартістю 2 188 500,12 грн, та оберненні їх на користь пов`язаних підприємств ТОВ «Виробнича база «Левадник» та ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс».

У подальшому, наприкінці вересня 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Чернігові, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, головний інженер ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, діючи за попередньою змовою з в.о. директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_1 та директором ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4, використовуючи своє службове становище, з метою заволодіння майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - бурильними трубами ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, вартістю 2 188 500,12 грн, а також прикриття факту ненадходження бурильних труб з оренди, достовірно знаючи, що бурильні труби ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» з оренди не повернуті, під час телефонної розмови, під приводом аварії, яка нібито сталася на свердловині за місцем використання бурильних труб, надав вказівку начальнику Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_5 та начальнику трубного цеху Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_3 скласти та видати завідомо неправдиві документи про повернення до Прилуцької НГРЕ, відбракування і списання зазначених бурильних труб.

Надалі, наприкінці вересня 2016 року, більш точний час досудовим розслідування не встановлено, перебуваючи у приміщенні Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Пирятинська, буд. 131, достовірно знаючи, що бурильні труби ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, їх огляд, відбракування та списання фактично не проведені, діючи за прямою вказівкою головного інженера ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, будучи членами комісії Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» із списання бурильних труб, начальник трубного цеху Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_3, інженер 1 категорії трубного цеху Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_8 та голова комісії Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» по списанню бурильних труб - головний інженер Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6 склали і видали, підписавши завідомо неправдиві офіційні документи - акти на відбракування і списання зазначених бурильних труб № 11/16, 12/16, 13/16, 14/16, 15/16, без дат, що містили завідомо недостовірні відомості про відбракування і списання бурильних труб ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, після чого надали їх ОСОБА_6, який 03.10.2016, перебуваючи на робочому місці, власноручно виконав свій підпис у графі «Затверджую» та засвідчив відбитком печатки ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», чим завершив видання завідомо підроблених документів та сприяв у заволодінні майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - бурильними трубами ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, й оберненні їх на користь пов`язаних підприємств ТОВ «Виробнича база «Левадник» та ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс».

Після цього, наприкінці вересня 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Чернігові, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, головний інженер ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, використовуючи службове становище, з метою заволодіння майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - бурильними трубами ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, вартістю 2 188 500,12 грн, діючи за попередньою змовою з в.о. директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_1 та директором ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4, достовірно знаючи, що бурильні труби ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, з метою надання достовірності завідомо неправдивим актам на відбракування і списання зазначених бурильних труб № 11/16, 12/16, 13/16, 14/16, 15/16, без дат, і акті приймання-передачі (повернення) майна від 22.09.2016, під час телефонної розмови надав вказівку начальнику трубного цеху Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_3 скласти та підписати завідомо неправдивий акт приймання-передачі зазначених бурильних труб.

У подальшому, наприкінці вересня 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Пирятинська, буд. 131, начальник трубного цеху Прилуцької НГРЕ ОСОБА_3, достовірно знаючи, що бурильні труби ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, діючи за вказівкою головного інженера ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, склала та видала, підписавши завідомо неправдивий офіційний документ - акт приймання-передачі майна від 22.09.2016 про повернення ТОВ «Виробнича база «Левадник» Прилуцькій НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» орендованих бурильних труб ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м та надала його для підпису іншим службовим особам Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», після чого заступник начальника Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_7 та інженер 1 категорії Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_8 видали, підписавши зазначений завідомо неправдивий офіційний документ - акт приймання-передачі майна від 22.09.2016, після чого начальник Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_5, діючи за вказівкою головного інженера ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, видав зазначений завідомо неправдивий офіційний документ - акт приймання-передачі майна від 22.09.2016, затвердивши його власним підписом та завірив його відбитком печатки Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», чим сприяли в.о. директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_1 та головному інженеру ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6 й директору ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4 у заволодінні майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - бурильними трубами ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, вартістю 2 188 500,12 грн, та оберненні їх на користь пов`язаних підприємств ТОВ «Виробнича база «Левадник».

Після цього, наприкінці вересня 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Полтаві, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, директор ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4, діючи за попередньою змовою з в.о. директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_1 та головним інженером ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, використовуючи службове становище, достовірно знаючи що бурильні труби ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, надала вказівку заступнику директора ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_2 підписати та видати вищевказаний акт приймання-передачі майна від 22.09.2016, що містив недостовірні відомості про передачу ТОВ «Виробнича база «Левадник» бурильних труб до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія».

22.09.2016 ОСОБА_2, перебуваючи у м. Полтаві, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи за вказівкою директора ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4, достовірно знаючи, що бурильні труби ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, видав зазначений завідомо неправдивий офіційний документ - акт приймання-передачі майна від 22.09.2016, який заздалегідь був переданий невстановленою в ході досудового розслідування особою до цього підприємства для підписання, підписавши його та завіривши відбитком печатки ТОВ «Виробнича база «Левадник».

10.10.2016, у денний час доби, продовжуючи активні дії, спрямовані на прикриття факту ненадходження бурильних труб з оренди, з метою унеможливлення ідентифікації списаних бурильних труб, перебуваючи у приміщенні Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Пирятинська, буд. 131, достовірно знаючи, що бурильні труби ТБІ 127х9,19 - S135 - 50 шт./477,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, їх огляд, відбракування та списання відповідно до вимог чинного законодавства фактично не проведені, головним інженером ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, який діяв у змові з ОСОБА_1 та ОСОБА_4, було надано вказівку членам комісії Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 скласти акти про переведення списаних бурильних труб в металобрухт з метою продажу наявних на той час залишків брухту чорних металів на території Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ТОВ «Євроресурс» під виглядом фрагментів списаних та переведених у металобрухт бурильних труб, які насправді з оренди не надходили.

Цього ж дня, перебуваючи у приміщенні Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Пирятинська, буд. 131, на виконання незаконної вказівки ОСОБА_6 члени комісії з переведення списаних бурильних труб у металобрухт - начальник трубного цеху Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_3, інженер 1 категорії трубного цеху Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_8 та голова комісії Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» із списання бурильних труб - головний інженер Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6 підписали завідомо неправдиві офіційні документи - акти на відбракування і списання зазначених бурильних труб № 03, № 04, № 05, № 06 від 10.10.2016, виготовлені ОСОБА_3, після чого передали їх начальнику Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_5, який власноручно виконав свій підпис у графі «Затверджую», чим завершив видання завідомо підроблених документів та сприяв у заволодінні майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - бурильними трубами ТБІ 127x9,19 - S135 - 50 шт./477,5 м, з різзю З-133, й оберненні їх на користь пов`язаних підприємств ТОВ «Виробнича база «Левадник» та ТОВ «Бурова енергетична компанія «Техніко».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», у першій половині листопада 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, з метою приховання факту неповернення бурильних труб з оренди та створення відповідної товарно-транспортної документації про юридичні факти, які насправді місця не мали, знаходячись у м. Полтаві за адресою: вул. Олени Пчілки, 25, директор ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4, діючи за попередньою змовою з в.о. директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_1 та головним інженером ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, достовірно знаючи, що бурильні труби ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи - товарно-транспортні накладні № ТК00032 від 20.09.2016, № ТК00033 від 21.09.2016, № ТК00034 від 22.09.2016, № ТК00035 від 23.09.2016, до яких внесла завідомо неправдиві відомості про перевезення бурильних труб ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, зі свердловини № 1 Новософіївка Богодухівського району Харківської області до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», підписавши їх та завіривши їх відбитками печатки ТОВ «Виробнича база «Левадник», після чого передала для подальшого заповнення необхідних реквізитів у товаро-транспортних накладних директором ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» ОСОБА_8 та водієм цього підприємства ОСОБА_10 .

Одержавши товарно-транспортні накладні № ТК00032 від 20.09.2016, № ТК00033 від 21.09.2016, № ТК00034 від 22.09.2016, № ТК00035 від 23.09.2016, що містять завідомо неправдиві відомості про щоденні перевезення у період з 20.09.2016 по 23.09.2016 (включно) бурильних труб ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, від свердловини № 1 Новософіївка за адресою: с. Воскресенка Богодухівського району Харківської області до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» автомобілем КрАЗ 260В (довгоміром) з напівпричіпом, у невстановлених в ході досудового розслідування час та місці, директор ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» ОСОБА_8 підписав їх та завірив відбитками печатки ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» як перевізник, який нібито надав відповідні автомобільні послуги, а ОСОБА_10 виконав свої підписи як водій/експедитор, що нібито безпосередньо прийняв вантаж, керував транспортним засобом та здав вантаж отримувачу.

При цьому, ОСОБА_4 достеменно знала та усвідомлювала, що зазначена у товарно-транспортних накладних інформація про повернення бурильних труб, транспортні засоби, що використовувалися, а також пункти навантаження та розвантаження, час здійснення вантажно-розвантажувальних операцій, вказана у накладних, не відповідає дійсності, а згадані у документах матеріальні цінності не перевозилися.

У подальшому, продовжуючи активні дії, спрямовані на приховання факту ненадходження бурильних труб від ТОВ «Виробнича база «Левадник», а також їх формального бухгалтерського оприбуткування за Прилуцькою НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» 15.11.2016 о 10 год. 10 хв., товарно-транспортні накладні № ТК00032 від 20.09.2016, № ТК00033 від 21.09.2016, № ТК00034 від 22.09.2016, № ТК00035 від 23.09.2016, що містили підписи ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та були завірені відбитками печаток ТОВ «Виробнича база «Левадник» та ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс», з відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Полтава, вул. Ветеринарна, 22, були відправлені інженером-технологом ТОВ «Бурова енергетична компанія «Технікс» ОСОБА_11 до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, пл. Привокзальна, 10/3, на адресу начальника трубного цеху Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_3, які вона одержала наступного дня 16.11.2016 о 16 год. 55 хв. у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, пл. Привокзальна, 10/3.

17.11.2016, перебуваючи у приміщенні Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Пирятинська, буд. 131, діючи за вказівкою головного інженера ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6, достовірно знаючи, що бурильні труби ТБ1 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, до Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» не повернуті, одержавши товарно-транспортні накладні № ТК00032 від 20.09.2016, № ТК00033 від 21.09.2016, № ТК00034 від 22.09.2016, № ТК00035 від 23.09.2016 із завідомо неправдивими відомостями про перевезення бурильних труб, ОСОБА_3 видала зазначені завідомо неправдиві офіційні документи, підписавши їх та завіривши їх відбитком печатки «ДЛЯ ДОКУМЕНТІВ» Прилуцької НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», чим сприяла в.о. директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_1, головному інженеру ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» ОСОБА_6 та директору ТОВ «Виробнича база «Левадник» ОСОБА_4 у заволодінні майном ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - бурильними трубами ТБІ 127x9,19 - S135- 248 шт./2 361,5 м, з різзю З-133, вартістю 2 188 500,12 грн, та оберненні їх на користь пов`язаних підприємств ТОВ «Виробнича база «Левадник» і ТОВ «БЕК «Технікс».

Відповідно до висновку виконаної під час досудового розслідування судової економічної експертизи від 26.02.2018 № С-11 внаслідок безпідставного списання бурильних труб марки ТБІ 127x9,19 - S135 - 248 шт./2 361,5 м (відповідно до актів № 11/16, № 12/16, № 13/16, № 14/16, № 15/16) з обліку Прилуцької НГРЕ у жовтні 2016 року ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» завдано збитків у розмірі 2 188 500,12 грн.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 , ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, вступивши до цього між собою у злочинну змову, діючи умисно, в інтересах третіх осіб, діючи на користь ТОВ «Виробнича база «Левадник» з використанням свого службового становища, всупереч інтересам служби, шляхом активної поведінки у вигляді виготовлення та підписання підроблених документів про повернення, огляд та відбракування товарно-матеріальних цінностей ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» забезпечили заволодіння ними та їх обернення на користь третіх осіб, що завдало спричинення ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» збитків на суму 2 188 500,12 грн, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, та службовому підробленні.

IІІ. Відомості про укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості

13.10.2025 між прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Вказана угода про визнання винуватості подана до суду 14.10.2025.

Угода містить формулювання та обсяг обвинувачення, а також правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 із зазначенням статей (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, які відповідають тим, що зазначені в обвинувальному акті.

Також, угода містить інформацію про те, що ОСОБА_6 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та про інші істотні обставини кримінального провадження, передбачені ст. 470 КПК України, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:

-потерпілим у кримінальному провадженні - ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» надано письмову згоду на укладення угоди з обвинуваченим;

-ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження стосовно нього та інших осіб, надання правдивих визнавальних показань стосовно себе та викривальних показань стосовно інших осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, які наразі є обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0000286 від 06.03.2017;

-характер і тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, у тому числі те, що ОСОБА_6 не був ініціатором його скоєння та був залучений до вчинення окремих дій щодо зловживання своїм службовим становищем; при скоєнні злочину підпорядковувався вказівкам інших службових осіб з числа керівного складу ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія»; цінність співпраці ОСОБА_6 для посилення доказової бази щодо відповідних обставин з одного боку, і з другого боку - важливість швидкого окремого судового провадження стосовно нього для більш оперативного судового провадження стосовно решти осіб у кримінальному провадженні; належність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , до особливо тяжкого;

-часткове (із врахуванням характеру та ступеня участі ОСОБА_6 у вчиненні злочину) відшкодування обвинуваченим завданого збитку - у сумі 10 000 грн;

-наявність значного суспільного інтересу у забезпеченні швидкого судового провадження, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, викриття інших причетних осіб;

-наявність суспільного інтересу у запобіганні на майбутнє, в перспективі існування такого ганебного явища як привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, які мають деструктивний вплив у суспільстві та державі, перешкоджають здоровій конкуренції та економічному розвитку країни.

Сторони дійшли згоди, що обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується співпрацювати з прокурором у викритті кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та осіб, які обвинувачуються у їх вчиненні у межах кримінального провадження № 0000286 від 06.03.2017, що наразі розглядається Вищим антикорупційним судом.

Так, враховуючи майновий стан обвинуваченого, його роль у вчиненні злочинів, а також завдання збитків ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» внаслідок заволодіння майном підприємства та його обернення на користь третіх осіб, до яких ОСОБА_6 не належить, з урахуванням активного сприяння ОСОБА_6 у викритті інших осіб, дії яких перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з заподіяними збитками, обвинувачений зобов`язується самостійно або з залученням третіх осіб частково відшкодувати збитки, завдані ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» внаслідок вчинених ним злочинів, у загальному розмірі 10 000 грн на умовах, визначених у цій угоді.

Часткове відшкодування збитків здійснюватиметься з урахуванням того, що ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», яке є потерпілим у цьому кримінальному провадженні, відповідно до ст. 469 КПК України надало письмову згоду на укладення цієї угоди. У разі затвердження судом угоди про визнання винуватості, обвинувачений зобов`язується протягом 60 календарних днів з дня набрання вироком законної сили самостійно або із залученням третіх осіб перерахувати 10 000 грн у рахунок часткового погашення збитків, завданих ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», на користь потерпілої особи за реквізитами, зазначеними у п. 5 цієї угоди.

При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_6 сторони дійшли згоди про визнання таких обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують його покарання: щире каяття (1), активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (2), намір забезпечити здійснення добровільного часткового відшкодування завданих збитків, завданих кримінальним правопорушенням відповідно до умов угоди (3), а також сторонами враховано особу обвинуваченого, його вік (68 років), який раніше не судимий, інші характеризуючі обставини.

Із врахуванням цих обставин, сторони погодили призначення ОСОБА_6 такого покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України - у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, які пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 роки;

-за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, які пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 рік, від якого обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнити на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Сторонами в угоді погоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування основного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, з випробуванням, на визначений судом строк, на підставі ч. 2 ст. 75 КК України.

Також, сторони погодились, що у межах вказаного кримінального провадження покарання у виді конфіскації майна не застосовується.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання.

ІV. Позиції учасників судового провадження щодо угоди

Прокурор ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_6 , на визначених у ній умовах. Зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , було вчинено у жовтні 2016 року, перебіг цього строку не переривався. Відповідно до умов угоди ОСОБА_6 відшкодовуватиметься 10 000 грн саме в рахунок відшкодування завданої шкоди ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», із чим власне й погодився потерпілий у цьому провадженні. Підстав для вирішення питання про долю речових доказів та документів у цьому провадженні немає, оскільки розгляд провадження, з якого його було виділено, продовжується.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтримує укладення угоди між ним та прокурором. Наслідки укладення, невиконання угоди про визнання винуватості усвідомлює. Зазначив, що укладення угоди було його добровільним рішенням, прийнятим без будь-якого стороннього впливу. Він також розуміє та погоджується на призначення покарання у обсязі, передбаченому угодою про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_7 підтримав затвердження угоди про визнання винуватості. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 з самого початку досудового розслідування надавав викривальні показання як стосовно себе, так і стосовно інших осіб. Вважає, що затвердження угоди відповідатиме інтересам обвинуваченого та суспільства.

V. Щодо вирішення судом питань, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що він у повному обсязі розуміє, що має право на повний судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, і він, при цьому, має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, визначені у ст. 473 КПК України. При цьому, обвинувачений запевнив, що він розуміє характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також розуміє та надає згоду на застосування погодженого виду та розміру покарання.

VІ. Мотиви, з яких Суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Положення глави 35 розділу VI КПК України визначають, що для вирішення питання про можливість затвердження угоди суд має встановити, що подана угода відповідає вимогам законодавства і що відсутні підстави для відмови в її затвердженні.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, Суд дійшов таких висновків.

6.1. Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та/або закону про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію обвинувачення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 . Зокрема, це виявляється у посяганні на ті суспільні відносини, які становлять об`єкт інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень; участі обвинуваченого; суб`єктному складі учасників кримінальних правопорушень; спрямованості та реалізації умислу обвинуваченого; направленості мотиву та інших значущих для кваліфікації за відповідною статтею КК України обставинах.

Отже, зазначене в угоді формулювання обвинувачення, описані в обвинувальному акті обставини, а також підтвердження обвинуваченим ОСОБА_6 цих обставин, дають можливість Суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого.

Положенням п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України визначено, що у разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення такої угоди.

Із наданих сторонами кримінального провадження пояснень встановлено, що угода про визнання винуватості була укладена за ініціативою обвинуваченого ОСОБА_6 та за участі його захисника - адвоката ОСОБА_7 .

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані).

Умовами укладеної угоди передбачено, що ОСОБА_6 зобов`язаний співпрацювати з прокурором у викритті кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та осіб, обвинувачених у вчиненні цих кримінальних правопорушень, обвинувачення стосовно яких у межах кримінального провадження № 0000286 від 06.03.2017 наразі розглядається Вищим антикорупційним судом, а також частково, з врахуванням його майнового стану, відшкодувати самостійно або з залученням третіх осіб збитки, завдані ПрАТ «НАК Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» внаслідок вчинених ним злочинів у загальному розмірі 10 000 грн на умовах, зазначених у цій угоді.

Діяння, передбачені ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , згідно зі ст. 12 КК України належать до особливо тяжкого та нетяжкого злочинів відповідно, а за змістом примітки до статті 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191 КК України, належить до корупційного.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч. 5 ст. 469 КПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 470 КПК України у кримінальному провадженні щодо корупційних кримінальних правопорушень, особливо тяжкого злочину, досудове розслідування якого здійснюється детективами Національного антикорупційного бюро України або яке було направлено до суду прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим здійснюється за погодженням із заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особою, яка виконує його обов`язки).

Зі змісту першого аркушу угоди про визнання винуватості вбачається, що така угода погоджена заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_12 .

Укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, оскільки у ній зазначено її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для цього кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.

Згідно з абз. 6 ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до змісту обвинувального акта потерпілим у цьому кримінальному провадженні визнано ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія». Кримінальним правопорушенням завдано шкоду ДП у розмірі 2 188 500,12 грн.

Разом з тим, ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», в особі директора ОСОБА_13 , надано згоду на укладення угоди, зокрема з ОСОБА_6 , а також повідомлено реквізити підприємства для можливого зарахування коштів в рахунок покриття завданих збитків.

Таким чином, з огляду на наявність письмової згоди представника потерпілого на укладення угоди, а також факт часткового відшкодування обвинуваченим завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, передбачені абз. 6 ч. 4 ст. 469 КПК України вимоги в угоді дотримано.

6.2. Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує прокурора при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень (п. 3 та 4 ч. 1 ст. 470 КПК України).

У пункті 87 рішення від 29.04.2014 у справі «Natsvlishvili and Togonidze v. Georgia» Європейський суд з прав людини зазначив про підтримку ним ідеї, що угоди про визнання винуватості, окрім важливих переваг швидкого розгляду кримінальних справ та полегшення навантаження на суди, прокурорів та адвокатів, також можуть бути успішним інструментом у боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, якщо їх правильно застосовувати, і можуть сприяти зменшенню кількості призначених покарань і, як наслідок, кількості ув`язнених.

Суд вважає, що умови угоди, з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та передбаченого за їх вчинення покарання, відповідають інтересам суспільства, які полягають у забезпеченні можливості справедливого та в розумні строки найскорішого вирішення кримінального провадження при мінімальних витратах державних ресурсів, а також у зменшенні навантаження на органи прокуратури та суди. Крім того, укладення угоди про визнання винуватості стимулюватиме інших підозрюваних чи обвинувачених укладати такі угоди з метою сприяння у проведенні кримінального провадження та отримання для себе узгодженого покарання чи звільнення від його відбування тощо, що сприятиме виправленню обвинувачених та запобіганню вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, а також впливатиме на усвідомлення іншими особами неминучої караності протиправних діянь та формування несприйняття корупційної поведінки. Слід також зазначити, що у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає у припиненні на майбутнє існування таких ганебних явищ як зловживання службовою особою службового становища, що завдає істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, службові підроблення. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях, де розслідуються складні кримінальні правопорушення, у тому числі й економічні, показує, що правопорушнику не вдасться уникнути кримінальної відповідальності, а також має стримуючий ефект для інших осіб, особливо службових та посадових, від вчинення потенційно суспільно небезпечних діянь.

До того ж, на думку Суду, було б недоцільним застосовувати загальний порядок кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи беззаперечне визнання ним своєї вини, часткове відшкодування ним завданої кримінальним правопорушенням шкоди, а також надання ним зізнавальних показань стосовно себе та викривальних показань стосовно інших осіб. На переконання Суду, характер та тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особа винного, його ставлення до вчиненого, вказує на його бажання виправитись, з огляду на що укладена угода не суперечить будь-яким великим суспільним інтересам чи очікуванням.

Укладена угода відповідає інтересам суспільства й у частині узгодженого сторонами покарання. Так, на думку Суду, воно відповідає загальним засадам призначення покарання, є співмірною та достатньою реакцією держави на вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, виходячи з меж, встановлених санкцією статей, що передбачає відповідальність за них.

6.3. Щодо відповідності умов угоди вимогам закону в частині призначення покарання.

За загальним правилом, домовленості сторін угоди під час узгодження покарання не можуть виходити за межі загальних і спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. На думку Суду, сторони угоди дотримались вказаних вимог закону.

Так, зі змісту угоди вбачається, що під час узгодження сторонами міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 було враховано і дотримано:

1)положення ст. 65 КК України, а саме: сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення; при визначенні меж покарання виходили із положень розділу X Загальної частини КК України; врахували характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; взяли до уваги особу винного; врахували його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень; встановили наявність обставин, що пом`якшують покарання;

2)положення абз. 2 ч. 2 ст. 75 КК України, згідно з яким у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років або іншого більш м`якого покарання, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Ця частина статті передбачає можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням.

Отже, із врахуванням викладеного, у Суду є достатні підстави вважати, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає загальним засадам призначення покарання;

4) положення ч. 2 ст. 77 КК України, згідно з яким у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо корупційного кримінального правопорушення додаткове покарання у виді конфіскації майна може бути призначене за умови його узгодження сторонами угоди;

5) положення статей 55, 77 КК України та призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 роки.

При вирішенні питання про те, чи є узгоджене сторонами покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, Суд враховує ступінь і характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження, зокрема надання зізнавальних показань стосовно себе, беззаперечне визнання своєї винуватості, а також взяте на себе зобов`язання надати викривальні показання стосовно відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень та співучасті у них інших осіб під час судового розгляду у іншому кримінальному провадженні.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є: щире каяття (1), активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (2), намір забезпечити здійснення добровільного часткового відшкодування завданих збитків, завданих кримінальним правопорушенням відповідно до умов угоди про визнання винуватості (3).

Крім цього, Суд враховує особу та вік обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, одружений, має позитивну характеристику за попереднім місцем роботи та проживання, а також стан його здоров`я.

Отже, з врахуванням викладеного, у Суду є достатні підстави вважати, що узгоджене сторонами покарання ОСОБА_6 (як основне у виді 7 років позбавлення волі, з одночасним звільненням від його відбування з випробуванням, так і додаткове у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 роки, за своїм видом та розміром відповідає загальним засадам призначення покарання, яке може бути затверджено судом.

6.4. Щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання та його відбування на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч. 2, 3 ст. 4 КК України).

Відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке, за версією сторони обвинувачення, було скоєно у жовтні 2016 року (розділ ІІ мотивувальної частини вироку).

Статтею 44 КК України (у редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення) передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (у редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення), якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилилася від досудового слідства або суду та не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Санкція ч. 1 ст. 366 КК України (у редакції, яка діяла на час вчинення кримінальних правопорушень) передбачала покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно до ст. 12 КК України (у редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення) відносилось до злочину невеликої тяжкості.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення) передбачалось, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Отже, як встановлено Судом та не заперечується сторонами угоди, на момент розгляду обвинувального акта та угоди про визнання винуватості стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, з дня вчинення кримінального правопорушення у жовтні 2016 року минуло більше трьох років.

У змісті угоди про визнання винуватості міститься, зокрема, узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 366 КК України (у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 роки), а також відомості про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_6 надана згода на призначення вказаного вище покарання, що підтверджується його особистим підписом в угоді про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, не належить до злочинів проти основ національної безпеки України, проти миру та безпеки людства, перелік яких зазначено у ч. 5 ст. 49 КК України, тому заборона звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності, до цього кримінального провадження не застосовується.

Виходячи зі змісту положень п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, а також встановлених під час розгляду угоди обставин, у суду наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання.

Беручи до уваги наявність беззаперечної згоди обвинуваченого на призначення та звільнення його від покарання за ч. 1 ст. 366 КК України за результатами укладання угоди про визнання винуватості, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, Суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно звільнити від узгодженого сторонами покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 роки.

6.5. Щодо порушення умовами угоди прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Судом не встановлено обставин, які могли би свідчити про те, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, з огляду на те, що її укладення не має преюдиційного значення для кримінального провадження щодо будь-яких інших осіб.

6.6. Щодо добровільності укладення угоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором є його усвідомленим і добровільним рішенням, прийнятим без жодного стороннього впливу чи тиску.

Прокурор ОСОБА_5 зазначив про спільну узгодженість усіх викладених в угоді умов, підтвердивши добровільність її укладення як з його боку, так і з боку обвинуваченого.

Під час розгляду угоди Суд переконався, що її укладення є добровільним та свідомим рішенням сторін, оскільки матеріали провадження не містять відомостей про застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок або інших обставин, окрім тих, які передбачені змістом угоди. Крім того, у судовому засіданні сторони не заявляли про обставини, які могли би поставити під сумнів добровільність укладення угоди.

6.7. Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Згідно з п. 4, 5 угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується:

-повністю та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також беззастережно визнати свою винуватість у обсязі висунутого обвинувачення у судовому провадженні;

-співпрацювати з прокурором у викритті кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та осіб, обвинувачених у вчиненні цих кримінальних правопорушень, обвинувачення стосовно яких у межах кримінального провадження № 0000286 від 06.03.2017 наразі розглядається Вищим антикорупційним судом;

-частково, враховуючи його майновий стан, відшкодувати самостійно або з залученням третіх осіб збитки, завдані ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» внаслідок вчинених ним злочинів, на зазначених у цій угоді умовах.

Із огляду на зміст наданих у судовому засіданні пояснень, Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 зможе виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Висновки

Із врахуванням зазначених вище обставин, Суд дійшов переконання, що угода про визнання винуватості, укладена в межах цього кримінального провадження, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, Судом не встановлено підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

Враховуючи вказане вище, Суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого угодою покарання.

VІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

7.1. Цивільний позов.

Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, у тому числі питання, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку (п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України).

Водночас, пунктом 6 угоди про визнання винуватості визначено умови часткового звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із огляду на те, що потерпілий у цьому кримінальному провадженні висловив згоду з умовами угоди та визначеним порядком відшкодування збитків, а також беручи до уваги те, що питання про повне задоволення пред`явленого цивільного позову підлягає вирішенню у межах первинного кримінального провадження № 0000286, суд вважає, що погоджений сторонами розмір відшкодування є достатнім для цілей цього провадження.

Таким чином, у цій частині умови угоди відповідають вимогам закону, забезпечують баланс інтересів сторін та не порушують права потерпілого, оскільки остаточне вирішення питання щодо розміру та порядку компенсації збитків буде вирішуватись у кримінальному провадженні № 0000286.

7.2. Підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру відсутні.

7.3. Підстави для виплати винагороди викривачу відсутні.

7.4. Арешт майна

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_6 не призначено покарання у виді конфіскації майна, не застосована спеціальна конфіскація, а питання про цивільну відповідальність обвинуваченого вирішено, суд приймає рішення про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.03.2018 у справі № 751/1847/17, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:

- автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,

- автомобіль марки «ВАЗ 21091», державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ,

- автомобіль марки «ГАЗ 33021 ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0623, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

7.5. Речові докази та документи.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Документи, надані суду сторонами кримінального провадження, Суд вирішує залишити у матеріалах цього кримінального провадження.

Питання щодо долі речових доказів у цьому кримінальному провадженні не вирішується.

7.6. Спеціальна конфіскація не застосовується.

7.7. Процесуальні витрати.

Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України).

У цьому кримінальному провадженні питання про розподіл процесуальних витрат не вирішується.

7.8. Запобіжний захід.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 у межах цього кримінального провадження під час судового провадження не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 50, 65, 66, 75-77 КК України, ст. 373-376, 469-475 КПК України, Суд

ухвалив:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2017 за № 0000286, укладену 13.10.2025 у місті Києві між прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 .

2. ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити на підставі угоди про визнання винуватості узгоджену міру покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України - у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 (два) роки;

-за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 (два) роки.

3. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

4. На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

5. На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

6. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.03.2018 у справі № 751/1847/17, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:

- автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,

- автомобіль марки «ВАЗ 21091», державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ,

- автомобіль марки «ГАЗ 33021 ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0623, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

7. Документи, які передані суду сторонами кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

8. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3