Справа № '
№ провадження 1-в/646/394/2025
УХВАЛА

14 жовтня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд м. Харкова в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_5 про приведення вироків Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2023 р. та Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.04.2025 р. у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про приведення вироків Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2023 р. та Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.04.2025 р. у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, зміну строку покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 вимоги заяви підтримав, представник ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» не заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви засудженого, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2023 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі; ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення; ч.4 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 7 (сім) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.02.2022 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.04.2025 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2023 року, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і один місяць.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2021 року був встановлений у розмірі 2270 гривень, на 1 січня 2022 року - 2481 гривень.

За вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2023 р. ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення 08.11.2021 р., спричинивши матеріальну шкоду на суму 1651,32 гривень, 31.01.2022 р. на суму 1962 гривень, 08.02.2022 р. на суму 968,62 гривень, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Таким чином, діяння за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 , скоєні ним 08.11.2021 р., 31.01.2022 р., 08.02.2022 р. не можуть вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_5 про приведення вироків Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2023 р. та Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.04.2025 р. у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2023 р. за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Вважати ОСОБА_5 таким, що засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2023 р. за ч.4 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків за даним вироком та за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.02.2022 року вважати засудженим до 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.04.2025 р. більш суворим покаранням, призначеним за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2023 року, вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і один місяць.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1