УХВАЛА

30 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 635/8233/21

провадження № 51-3072 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2025 року щодо останнього,

установив:

Відповідно до змісту касаційної скарги, вироком Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2024 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 156-1, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України і призначити йому покарання за кожний злочин окремо та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено засудженому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язані з навчанням, вихованням та дозвіллям дітей на строк 3 роки.

05 серпня 2025 року Харківський апеляційний суд, розглянувши у апеляційні скарги засудженого та захисника - залишив їх без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора - задовольнив частково та вирок суду змінив. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, ухвалив включити інформацію про ОСОБА_5 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи. В решті вирок залишив без зміни.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями захисник оскаржила їх у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що цю касаційну скаргу належить залишити без руху та встановити захиснику строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України, при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції керується ст. 412-414 цього Кодексу.

Підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції наведені у ст. 415 КПК України.

У касаційній скарзі захисник посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

На обґрунтування своїх вимог вона зазначає про порушення розумних строків апеляційного провадження, порушення права засудженого на участь у судовому процесі, проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілої, недопустимість та неналежність певних доказів, неправильна правова кваліфікацію за ч. 2 ст. 156 КК України, порушення ч. 15 ст. 615 КПК України при врученні повного тексту вироку суду.

Проте, захисник не вказує такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у взаємозв`язку з положеннями ст. 415 КПК України, які були б підставами для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Таким чином, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, а також неповноти судового розгляду. Ці обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі захисник формально зазначає, що апеляційний суд, залишаючи апеляційні скарги сторони захисту, необґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни вироку в частині кваліфікації дій засудженого, доведеності вини та призначеного покарання, проте до суду касаційної інстанції звертається із вимогою про скасування судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Наявність вказаних суперечностей унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановивши їй десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції необхідно підтвердити, що не пропущено цей строк.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2025 року щодо останнього залишити без руху, встановивши адвокату десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6