Справа № 405/7115/25
провадження № 1-кс/405/2891/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину від 14.10.2025, -

встановив:

11.11.2025 до Подільського районного суду м. Кропивницького від ОСОБА_3 надійшла скарга на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину від 14.10.2025.

Мотивуючи скаргу заявник зазначила, що на особистому прийому вона повідомила представникам ГУНП в Кіровоградській області, що кримінальне провадження № 0000043 не розслідується слідчою ОСОБА_4 та групою слідчих в змові з групою прокурорів у кримінальному провадженні, просила провести перевірку цього, однак перевірку не проведено, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості не внесені.

В судове засідання, яке було призначене на 13.11.2025, ОСОБА_3 , не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином шляхом направлення СМС повістки за вказаним в скарзі номером телефону, яку нею отримано 12.11.2025. В судове засіданні, яке призначено на 20.11.2025 заявниця не з`явилась, дату, час та місце розгляду скарги повідомлена шляхом направлення судової повістки на електронну пошту з якої надійшла скарга, яку доставлено 14.11.2025; отримано смс-повістку про виклик отримано 14.11.2025; також на офіційний електронній сторінці суду розміщено оголошення про виклик ОСОБА_3 на 20.11.2025 о 13 год. 40 хв.

Так, ч. 3 ст. 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується

Однак, наведену вище поведінку заявниці, слідчий суддя розцінює як зловживання процесуальними правами, оскільки своєю пасивною поведінкою не сприяє у своєчасному розгляді скарги, а навпаки, створює перешкоди у цьому, що виражається у системній неявці, без повідомлення про поважність таких причин, у судове засідання.

Під зловживанням процесуальними правами в теорії права класично розуміють дії: 1) переважним мотивом яких є заподіяння шкоди; 2) здійснення яких є абсолютно нераціональним з огляду на відсутність будь-якого законного інтересу у здійсненні права, або ж його здійснення завдає шкоди іншому; 3) право реалізується з ціллю, відмінною від тієї, для якої воно існує.

Норми КПК безпосередньо не врегульовують порядок реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження, але разом з тим, частиною 6 статті 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього кодексу. Також, згідно із частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Касаційного кримінального суду Верховного суду (ККС ВС) від 30.05.2018 у справі №676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09.04.2019 у справі № 306/1602/16-к).

Також, згідно із частиною 2 статті 1 КПК кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Враховуючи системність неявки заявниці у судові засідання, належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, не повідомлення про причини її неявки, слідчим судде прийнято рішення про розгляд справи у її відсутність, при цьому, наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи по суті та прийняття кінцевого судового рішення.

Представник ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши скаргу ОСОБА_3 та матеріали, якими вона обґрунтована, врахувавши пояснення прокурора та письмові заперечення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

04.10.2025 ОСОБА_3 направлено до ГУНП в Кіровоградській області заяву про вчинення злочину, у якій вказала, що: слідчими СВ поліції м. Знам`янка у кримінальному провадженні № 0000043, свідомо з 2018 року, зловживаючи своїми повноваженнями, порушуючи норки КПК України не проводять слідчі дії по цьому кримінальному провадженні. Процесуальні прокурори у кримінальному провадженні №0000043 покривають бездіяльність слідчої ОСОБА_5 , яка на даний час не виконує ухвали суддів, які вступили в законну силу та обов`язкові до виконання слідчою. Слідча ОСОБА_5 , разом з керівником СВ Шевченко, процесуальним прокурором не збираються проводити слідчі дії, знущаються з потерпілих та свідків.

Інші доводи заяви мають повторюваний характер з приводу не проведення слідчою та процесуальним керівником у кримінальному провадженні слідчих дій.

Відомостей щодо розгляду заяви ОСОБА_3 слідчому судді не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Зі змісту ст. 214 КПК України вбачається, що після отримання кожної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий чи прокурор зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення та протягом 24 годин внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З вимог ч.1 ст.214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положеннями ст.25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч.5 ст.214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення саме кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Тобто слідчий, прокурор зобов`язані проаналізувати викладені в повідомленні про злочин фактичні обставини діяння та визначити попередньо, під ознаки якого злочину, передбаченого статтею Особливої частини КК України, таке діяння підпадає.

Положення ст.214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення саме кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК до ЄРДР вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Так, ч. 1 ст. 36 КПК України, ч. 5 ст. 40 КПК України - прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Повноваження прокурора під час здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням передбачені ч. 2 ст. 36 КПК України.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого.

Тобто, прокурор вправі розпочинати досудове розслідування, доручати його проведення відповідному органу досудового розслідування, здійснювати нагляд, досудове розслідування провадиться спеціальним органом (ст. 38 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Повноваження слідчого передбачені ч. 2 ст. 40 КПК України.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Розгляд клопотань під час досудового розслідування регламентований ст. 220 КПК України.

Так, як вже зазначалось ст. ст. 36 та 40 КПК України визначено, що слідчий та прокурор є самостійним у прийнятті процесуального рішення, виборі способів та методів проведення досудового розслідування, в тому числі і проведення досудового розслідування. Чинний КПК України передбачає процесуальний механізм оскарження рішення слідчого, прокурора. Незгода заявника з прийнятим процесуальним рішенням, яке прийнято слідчим, прокурором може мати наслідком оскарження такої бездіяльності в порядку передбаченому КПК України. Також, в разі не ефективного досудового розслідування заявник має право звернутись до керівника органу досудового розслідування або вищестоящого прокурора про заміну слідчого та/або прокурора.

Порушення кримінального провадження відносно слідчого, прокурора, з підстав незгоди з процесуальними діями або рішеннями сама по собі не може вказувати на наявність в їх діях ознак кримінального правопорушення.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_3 та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину від 14.10.2025 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6