Справа № 489/8812/25
Провадження № 1-кс/489/3052/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

28 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2025 за № 0000099, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Державінськ Тургайської області, Казахстан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні одну дитину, військовослужбовця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального Кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , 14.10.2024 самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації військової частини та незаконно перебував поза її межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, до 26.11.2024. Після чого, матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 повторно 30.11.2024 самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації військової частини та незаконно перебував поза її межами до 27.10.2025.

27.10.2025 ОСОБА_5 доставлений співробітниками МЗВ ВСП до Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві та 28.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільному залишені місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що в разі доведення його вини в суді, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки у розпорядженні підозрюваного мається військовий квиток, виданий Міністерством оборони України та який містить всі необхідні відомості щодо призову на військову службу та подальшого її проходження, присвоєння військових звань тощо. Цей факт дає підстави вважати, що підозрюваний може сховати або знищити цей документ з метою створення перешкод досудовому розслідуванню у встановленні фактичних обставин проходження ним військової служби, починаючи з моменту призову; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання слідчого, посилаючись на те, що підозра не в повному обсязі відображає вчинене кримінальне правопорушення, оскільки після самовільного залишення військової частини 14.10.2025 ОСОБА_5 повернувся на військову службу. В цій частині вважає підозру необґрунтованою.

Захисник вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання у м. Одесі.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував свою причетність до залишення військової частини. Пояснив, що вперше військову службу залишив, оскільки командир відмовив у наданні відпустки на один день, а вдруге через конфліктні відносини з керівництвом. Також заявив про намір продовжувати військову службу. При цьому зазначив, що до цього часу самостійно повернутись на службу не намагався.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не спростовував доводи клопотання про обґрунтованість підозри щодо самовільного залишення ним військової частини.

На підтвердження обґрунтованості підозри до клопотання слідчим надано в копіях такі документи: витяг з ЄРДР за № 0000099 від 27.10.2025 у якому викладено обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 14.10.2024 та 30.11.2024 самовільно залишив місце; повідомлення командира ВЧ НОМЕР_1 від 10.11.2024 №732/3240 про те, що 14.10.2024 під час перевірки особового складу підрозділу в пункті тимчасової дислокації військової частини було виявлено відсутність матроса ОСОБА_5 ; наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1513 від 26.10.2024 про призначення службового розслідування, актом службового розслідування №1030 від 08.11.2024 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2024, складені за фактом самовільного залишення 14.10.2024 військової частини ОСОБА_5 ; довідки-доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 14.10.2024 №732/2835, від 30.11.2024 №732/3517 за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 ; рапорт ТВО командира 2 роти морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 від 14.10.2024 про доповідь командиру ВЧ НОМЕР_1 про те, що 14.10.2024 під час перевірки наявності особового складу в пункті тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_1 виявлено відсутність матроса ОСОБА_5 ; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №135 від 14.05.2024 про призначення ОСОБА_5 на посаду стрільця-санітара 1 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 з 14.05.2024; службова характеристика ОСОБА_5 ; наказ командира ВЧ НОМЕР_1 №1728 від 08.12.2024 про призначення службового розслідування, акт службового розслідування від 05.01.2025, наказ №27 від 05.01.2025 про результати службового розслідування, складених за фактом самовільного залишення ОСОБА_5 військової частини НОМЕР_1 ; рапорт командира 2 роти морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 від 30.11.2024 про доповідь командиру ВЧ НОМЕР_1 про те, що 30.11.2024 під час перевірки наявності особового складу в пункті тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_1 виявлено відсутність матроса ОСОБА_5 ; пояснення військовослужбовців від 02.11.2024 та 30.11.2024 про виявлення під час перевірки наявності особового складу ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , витяги з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 №288 від 14.10.2024, №306 від 01.11.2024, №335 від 30.11.2024 про зняття ОСОБА_5 з продовольчого та всіх видів забезпечення; протокол затримання ОСОБА_5 від 27.10.2025; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 28.10.2025 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.10.2025.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення до клопотання документів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України.

Заперечення захисника проти обґрунтованості підозри щодо залишення військової частини 14.10.2025, з посиланням на самостійне повернення до частини 25.11.2025, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки самостійне повернення до місця служби після її залишення протягом більше місця, не дає слідчому судді підстав вважати підозру у її самовільному залишенні необгрнтованою.

Щодо наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, при цьому не передбачає можливості звільнення від відбування покарання, що може бути достатньою підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

При цьому суд також враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у залишенні військової частини у жовтні та листопаді 2024 року. З того часу підозрюваний до військової частини не повернувся, до правоохоронних органів не з`являвся. Вказані обставин також свідчать про існування ризику переховування.

При оцінці ризику впливу на свідків по кримінальному провадженню необхідно враховувати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Суд, під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від учасників процесу (ст. 23 КПК України). Тобто, існує ризик незаконного впливу на свідків до моменту безпосереднього отримання судом показів від учасників процесу та дослідження їх судом.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є доведеним, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій, а тому підозрюваний може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення ним кримінального правопорушення.

Оцінюючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , суд враховує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проходив з військову службу з липня 2022 року і до кінця 2024 року, коли залишив військову частину. Матеріал клопотання не містять відомостей, які б давали слідчому судді підстави вважати наявним ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя вважає не доведеним ризик знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме військового квитка виданого ОСОБА_5 Міністерством оборони України та який містить всі необхідні відомості щодо призову на військову службу та подальшого її проходження, присвоєння військових звань тощо, оскільки не наведено жодних конкретних даних про те, що підозрюваний вчиняв спроби приховати чи знищити військовий квиток. При цьому, копіями документів, що вже знаходяться у розпорядженні органу досудового розслідування, зокрема наказами командира військової частини підтверджено необхідні відомості щодо призову на військову службу та подальшого її проходження, присвоєння військових звань ОСОБА_5 .

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність у ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину та доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, який має місця проживання, проте не одружений, має на утриманні одну дитину, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність тісних соціальних зв`язків, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує дані про ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, відсутність тісних соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, проте з урахуванням встановлених обставин, які доводять наявність вказаних вище ризиків, вважає, що для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому адекватним запобіжним заходом для підозрюваного буде тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає не доцільним застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зокрема з таких підстав. Як пояснив підозрюваний місце його проживання зареєстровано у с. Каїри Каховського району Херсонської області. До початку повномасштабного вторгнення та окупації частини Херсонської області він проживав с-щі Любимівка Каховського району. Після цього проживав та проживає у АДРЕСА_2 , яку орендує протягом трьох років. Отже, зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території. Будь-яких документів на підтвердження адреси постійного проживання у м. Одесі до матеріалів клопотання не додано. Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Вирішуючи питання про визначення застави та її розміру, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Висновки суду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити, та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн, якого буде достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту затримання до «25» грудня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, як альтернативний запобіжний захід для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн 00 коп.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, проходження служби;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку їх наявності).

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 16:30 "28" жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1