Номер провадження: 11-сс/813/2079/25
Справа № 946/7858/25 1-кс/946/1994/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської обл. від 06.10.2025, якою в межах к/п №0001312 від 04.10.2025 стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Караганда, Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, керівник БФ «Мураха», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 04.12.2025

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 04.12.2025.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого її злочину, а також ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 є керівником «Благодійного фонду «Мураха», який зареєстрований в м. Київі, був неодноразово нагороджений подяками, грамотами і іншими нагородами за волонтерську діяльність та надання допомоги військовим підрозділам Сил оборони України; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; має постійне місце проживання в м. Київ; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 може припинити отримання допомоги військовими підрозділами Сил оборони України, які ведуть боротьбу з російськими окупантами.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, вважає її необґрунтованою та незаконною з огляду на те, що:

- за матеріалами к/п зібрано достатньо доказів, що підтверджуються обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, пред`явленої ОСОБА_6 , а тяжкість інкримінованого злочину та суворість можливого покарання свідчить про існування ризику переховування підозрюваного;

- слідчий суддя не врахував, що підозрюваний може впливати на свідків, оскільки являється головою благодійної організації «БФ МУРАХА», є досить впливовою людиною, займається волонтерською діяльністю, має багато зв`язків з посадовими особами.

За таких обставин прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою з огляду на те, що слідчий суддя дійшов безпідставного висновку про наявність ризику переховування підозрюваним ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах к/п достатньо доказів на підтвердження міцних соціальних зв`язків та здійснення підозрюваним допомоги ЗСУ, які до того ж були враховані слідчим суддею. Так само, на думку захисника, не підтверджений ризик впливу на свідків, враховуючи особу ОСОБА_6 , його виховання, освіту, працю журналіста.

Враховуючи вище викладене захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, водночас прокурор в судове засідання не з`явився вдруге, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань до суду не подавав.

При цьому, апеляційний суд враховує наслідки чергової атаки рф та відсутність стабільного енергопостачання в Ізмаїльському районі Одеської обл, однак враховуючи специфіку процесуального питання, що перебуває на апеляційному розгляді, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та оскільки підозрюваний та його захисник не заперечували щодо розгляду справи за відсутності прокурора, апеляційний суд на підставі приписів ч. 4 ст. 405 КПК України, вирішив апеляційний розгляд здійснити за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції підозрюваного та його захисника, перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За наслідками апеляційного провадження, колегія суддів вважає, оскаржувана ухвала зазначеним вище вимогам кримінального процесуального закону відповідає не в повній мірі з огляду на наступне.

Приписами ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, ЄСПЛ повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки в апеляційних скаргах прокурора та захисника фактично не оспорюється обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , за обставинами, які викладені у повідомленні про підозру, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України на даному етапі є обґрунтованою та потребує подальшого розслідування.

Що стосується доводів прокурора та захисника щодо обґрунтованості застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд зауважує, що запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Окрім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000 зазначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

За обставинами даної справи ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років з конфіскацією майна, що є тяжким злочином.

Отже, тяжкість можливого покарання обумовлює існування ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду. При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_6 є особою пенсійного віку та має можливість безперешкодно покидати територію України під час дії воєнного стану.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що існування інших ризиків, які були встановлені слідчим суддею, зокрема передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим в клопотанні не доведено, а слідчим суддею належним чином не вмотивовано.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що зайняття підозрюваним посади голови благодійної організації «БФ МУРАХА» само по собі не доводить існування ризику впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні, оскільки ані фабула к/п, ані встановлені на теперішній час його обставини, ані особа підозрюваного не надають підстав для формування логічних припущень та констатації цього ризику.

В матеріалах судового провадження не містяться докази здійснення підозрюваним впливу на правоохоронні органи особисто або за посередництвом третьої особи. Про існування ризику впливу на учасників к/п могла би свідчити поведінка підозрюваного під час його затримання, допиту та ін. (намагання «домовитися» з посадовими особами прикордонної служби та правоохоронними органами тощо) або докази здійснення впливу в іншому к/п, однак відомостей щодо того, що ОСОБА_6 вчиняв такі дії в цьому к/п або в якомусь іншому матеріали провадження не містять, відомості щодо того, що він притягувався до кримінальної відповідальності раніше відсутні також.

Окрім вказаного, констатація ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або вчинення перешкод к/п іншим чином підозрюваним ОСОБА_6 в контексті обставин цього к/п та характеристик підозрюваного за відсутності належних обґрунтувань та доказів носить формальний характер, що не може слугувати підставою для обрання підозрюваному суворого запобіжного заходу.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу на характеристики підозрюваного ОСОБА_6 , який є керівником «Благодійного фонду «Мураха», неодноразово нагороджений подяками, грамотами і іншими нагородами за волонтерську діяльність та надання допомоги військовим підрозділам Сил оборони України (а.с. 68-74,76,80-89,97-104), що підтверджує його активну участь в здійсненні допомоги ЗСУ в скрутний для держави час в умовах повномасштабного вторгнення та з 2014 року, крім того, ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, він має постійне місце проживання в м. Києві, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, протягом часу застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту покладені на нього обов`язки не порушував.

Вище наведене в сукупності, на переконання апеляційного суду, є підставою для застосування підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування в період з 23 год до 6 год наступної доби.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З врахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час добиз покладенням на нього певних обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 181, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.10.2025, якою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 04.12.2025 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23 год по 06 год наступної доби.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати (за наявності) на зберігання до ГУ ДМС в Одеській обл. свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 про наслідки ухилення від покладених на нього зазначеною ухвалою процесуальних обов`язків.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду по 04.12.2025 включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4