Справа № 671/2121/25
19 листопада 2025 року
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Волочиського районного суду Хмельницької області клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Дубина Теофіпольського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, який фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

встановив:

До Волочиського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 17.11.2025, ОСОБА_5 діючи в порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17.06.1992; п. п. 21, 22 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII; п. п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576; п. п. 2.1., 2.3.2., 2.3.3., 8.1., 8.9., глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також бойових припасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, із змінами від 16.02.2016 зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за № 637/3077, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його негативні суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що незаконно придбані ним бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження із бойовими припасами, умисно незаконно, у не встановленому місці придбав та залишив зберігати при собі підривач типу «BAF13», 31 набій калібру 5,45 мм та 5 набоїв 7,62 мм.

Достовірно знаючи, що придбання та зберігання боєприпасів, без передбаченого законом дозволу є злочином, за вчинення якого настає кримінальна відповідальність, ОСОБА_5 вирішив обернути вказані боєприпаси у своє володіння.

В подальшому, ОСОБА_5 діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його негативні суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження із бойовими припасами, умисно незаконно переніс з невстановленого в ході досудового розслідування місця до житлового будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 бойові припаси, а саме підривач типу «BAF13», 31 набій калібру 5,45 мм та 5 набоїв 7,62 мм, де не законно без передбаченого законом дозволу умисно зберігав.

Окрім цього, 17.11.2025 ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його негативні суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно з житлового будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 переніс підривач типу «BAF13» на територію подвір`я домогосподарства, належного ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 де виявлено та вилучено елементи здетонованого підривача типу «BAF13».

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину) підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Червона Дубина Теофіпольського району Хмельницької області, українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючий, депутатом не обиравсь, який фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.

18 листопада 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме про те, що він підозрюється в придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження доказами, зокрема рапортом ЄО № 3597 від 17.11.2025, протоколом огляду місця події від 18.11.2025, протоколом огляду від 18.11.2025, актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 18.11.2025 № 518, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.11.2025, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 18.11.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.11.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.11.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисного тяжкого злочину проти громадської безпеки, який відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

У разі необрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрання щодо нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, існують наступні ризики:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та відповідальність, яка йому загрожує в разі визнання його винуватим, а саме позбавлення волі від 3 до 7 років, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується в ряді злочинів, передбачених ст. 263 КК України, що може свідчити про зберігання ним інших боєприпасів та необхідно провести ряд слідчих дій, що свідчить про ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які є безпосередніми очевидцями вчинення кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_5 особисто знайомий із свідками, що свідчить про ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, враховуючи, що 17.12.2019 скеровано на розгляд суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням, передбаченим ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України, 29.04.2024 скеровано на розгляд суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням, передбаченим ч. 2 ст. 389 КК України, 28.06.2024 скеровано на розгляд суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням, передбаченим ч. 1 ст. 263 КК України, окрім того відділом поліції № 2 зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за фактом незаконного поводження з боєприпасами № 0000538 від 31.10.2025, що свідчить про ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вважав про наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Додав, що погоджується з визначенням слідчим суддею розміру застави.

Слідча підтримала клопотання.

Захисник та підозрюваний заперечували з приводу задоволення клопотання. Підозрюваний вважав про відсутність підстав застосування відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу. Вважав можливим застосувати домашній арешт що б забезпечило йому можливість фінансово утримувати сім`ю.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України.

Згідно вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до категорії тяжких та санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 7 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наданими органом досудового розслідування доказами.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Отже, застосування відносно підозрюваного, який має непогашену судимість і підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання до семи років позбавлення волі, запобіжного заходу у виді тримання під вартою допускається.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2).

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, органом досудового розслідування зазначається про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про що свідчить суворість можливого майбутнього покарання, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного та злочинна поведінка обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що відносно нього вже скеровані обвинувальні акти до суду, підозрюваний продовжує вчиняти нові злочини.

Ризик впливу на свідків проявляється в намаганні уникнути передбаченої законом відповідальності за вчинене, враховуючи тяжкість можливого майбутнього покарання.

При цьому, в ОСОБА_5 вінофіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями.

При цьому, підозрюваний одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що підозрюваний, достовірно знаючи про перебування на розгляді трьох обвинувальних актів щодо нього за фактами вчинення чотирьох кримінальних правопорушень, знову вчинив кримінальне правопорушення в якому на даний час обґрунтовано підозрюється.

Дані обставини свідчать про високу ймовірність продовження вчинення останнім інших кримінальних правопорушень в разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначене в сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам та не досягне мети застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні з підстав, викладених вище.

З врахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, те що він не працює, вважаю за можливе визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 176-178, 184, 193-194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 14 січня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з часу фактичного затримання, тобто з 11 год. 53 хв. 18 листопада 2025 року.

Одночасно визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, суду;

-повідомляти суд, слідчого про зміну свого місця проживання.

Термін дії покладених судом обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 14.01.2026.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого суддю Волочиського районного суду Хмельницької області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текс складено 20.11.2025

Слідчий суддя