Справа № 301/2784/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2025 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава клопотання начальника сектору дізнання ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні №0000208 від 24 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд слідчої судді Іршавського районного суду Закарпатської області надійшли матеріали клопотання про накладення арешту на майно.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2025 року в чергову частину відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції ОСОБА_5 , про те, що 23.10.2025 року, близько 18.00 години в с. Білки по вул. Конституції, Хустського району, ним було зупинено транспортний засіб марки «КАМАЗ» моделі 5350 Самоскид Є д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , який перевозив річковий нанос та під час перевірки надав накладну на вантаж № 10 від 23.10.2025 року, яка викликає сумніви в її достовірності та може бути підробленою.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1,4 ст. 214 КПК України внесено начальником CД відділення поліції № 1 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , до Єдиного реєстру досудових, розслідувань «24» жовтня 2025 року за№ 000208.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст. 358 КК України - підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

23 жовтня 2025 року за адресою навпроти будинку АДРЕСА_2 здійснено огляд місця події в ході якого було оглянуто транспортний засіб марки «КАМАЗ» моделі 5350 Самоскид С д.н.з. НОМЕР_1 , який передано під розписку гр. ОСОБА_6 та накладну № 10 від 23.10.2025 року, яка видана ФОП « ОСОБА_7 » про відпуск ним гр. ОСОБА_6 , річкового наносу об`ємом 8 метрів кубічних на загальну суму 1200 грн., яку після проведення огляду вилучено та поміщено до спецпакету з логотипом «Національна поліція України» ICR0173792.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, для забезпечення проведення відповідних судових експертиз та проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, по кримінальному провадженню.

Начальника сектору дізнання ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд клопотання у їх відсутності, таке підтримали та просили задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абзац перший ч. 3 ст. 170 КПК України).

Таким чином, накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів допускається без повідомлення певній особі про підозру та може накладатися на майно будь-якої фізичної.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За правилами ч. 2 цитованої норми у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Слідча суддя звертає увагу на те, що перелік обставин, персоніфікованих ст. 91 КПК України, підлягає встановленню в межах досудового розслідування безвідносно до обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення, що забезпечує дотримання принципу законності, передбаченого ст. 9 КПК України та який покладає на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого обов`язок всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення за ч.1 ст.358 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 24.10.2025 року, 23.10.2025 року в чергову частину відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції ОСОБА_5 , про те, що 23.10.2025 року, близько 18.00 години в с. Білки по вул. Конституції, Хустського району, ним було зупинено транспортний засіб марки «КАМАЗ» моделі 5350 Самоскид Є д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , який перевозив річковий нанос та під час перевірки надав накладну на вантаж № 10 від 23.10.2025 року, яка викликає сумніви в її достовірності та може бути підробленою.

Окрім цього, в досліджуваних матеріалах наявний протокол огляду місця події від 23.10.2025 року, в ході проведення якого було виявлено та вилучено предмет, на які начальник СД ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 просить накласти арешт.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню 24.10.2025 винесено постанову про визнання речовими доказами вищезазначеного предмету. Отже, матеріалами кримінального провадження підтверджено вилучення вищевказаного майна, на яке слідчий та прокурор просять накласти арешт.

З наданих до клопотання доказів, слідчою суддею вбачається, що майно на яке дізнавач та прокурор просять накласти арешт, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі вилучені предмети, могли бути об`єктом кримінально протиправних дій та могли бути набуті кримінально протиправним шляхом.

Оцінивши всі надані докази, суд приходить до висновку, що клопотання начальника сектору дізнання ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 132, 169, 170-173, 309, 371, 372, 376 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання начальника сектору дізнання ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 23.10.2025, а саме: накладну № 10 від 23.10.2025 року, яка видана ФОП « ОСОБА_7 » про відпуск ним гр. ОСОБА_6 , річкового наносу об`ємом 8 метрів кубічних на загальну суму 1200 грн., яка знаходиться в спецпакеті з логотипом «Національна поліція України» ІСR0173792.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1