Провадження № 1-кс/643/5744/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 22.01.2024 про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане клопотання слідчого, в якому він просить:

надати тимчасовий доступ до матеріалів судової справи №619/2610/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 та до матеріалів судової справи №619/5178/21 за обвинуваченням ОСОБА_6 , які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 ), з метою вилучення копій відеозаписів (аудіозаписів) судових засідань за участю обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчою зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 22.01.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України та за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи службовими особами та представниками правоохоронного органу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, перевищуючи надані їм повноваження та порушуючи вимоги статей 69, 86, 89 Лісового кодексу України, пунктів 4, 7 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 № 976, ст. ст. 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п. п. 2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, без наявності відповідних дозволів та без належного документального оформлення (лісорубного квитка та без оформлення інших документів, необхідних для його одержання), здійснили незаконні та безпідставні, порубки дерев на території кварталів № 316, 317, 318, 327, 342, 343, 344, 345, 352, 353, 325, 354, 348, 326 ІНФОРМАЦІЯ_2 ДП " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", які розташовані в Дергачівському районі Харківської області, внаслідок чого, в період часу з 01.01.2024 по 31.12.2024 була незаконно зрубано 1077 (одна тисяча сімдесят сім) дерев різних порід, чим згідно висновків за результатами проведення комплексних судових інженерно-екологічних та економічних експертиз, охоронюваним законом державним інтересам заподіяно шкоду у розмірі 11 906 256, 28 грн. (одинадцять мільйонів дев`ятсот шість тисяч двісті п`ятдесят шість гривень двадцять вісім копійок), що згідно примітки до ст. 364 КК України та примітки до статті 246 КК України є тяжкими наслідками.

06.08.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України.

06.08.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

На теперішній час в провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 (справа № 619/2610/21, провадження № 1-кп/619/51/25, головуючий суддя ОСОБА_10 ) та за обвинуваченням ОСОБА_6 (справа № 619/5178/21, провадження № 1-кп/619/40/25, головуючий суддя ОСОБА_11 ). Таким чином, відеозаписи (аудіозаписи) судових засідань за участю обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть були використані органом досудового розслідування як такі, на яких містяться вільні зразки голосу та мовлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , необхідні для призначення експертизи аудіо, звукозапису.

З урахуванням наведеного, в ході досудового розслідування, даного кримінального правопорушення, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, а саме до матеріалів судової справи № 619/2610/21 з метою вилучення копій відеозаписів (аудіозаписів) судових засідань за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та матеріалів судової справи № 619/5178/21 з метою вилучення копій відеозаписів (аудіозаписів) судових засідань за участю обвинуваченого ОСОБА_6 .

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Для забезпечення дотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, розгляд вказаного клопотання проводиться без виклику осіб, у володінні яких перебуває вказана інформація, оскільки їх явка в судове засідання не вплине на повноту та неупередженість при наданні тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додатки до нього, встановив таке.

Для забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення дієвості цього провадження, кримінально процесуальним кодексом, передбачені спеціальні заходи. (ст. 131 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 3 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

На підставі ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

З клопотання слідує, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 22.01.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України та за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Отож, сукупність вищевказаних норм свідчить, що слідчий, звертаючись до слідчого судді із клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, серед іншого, має довести, що є підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого є формальним, оскільки воно не обґрунтовано та не підтверджено належними і допустимими доказами стосовно наявності підстав вважати, що речі і документи, до яких просить тимчасовий доступ слідчий, перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи. При цьому, на такі обставини не звернув уваги прокурор, що погоджував таке клопотання.

Разом з цим, згідно ч. 1, 2 ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму ВСУ від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади», суддя не зобов`язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які, знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

Порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).

Вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження.

Саме тому виїмка матеріалів судової справи або їх окремих частин є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, тому застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду, та розгляд яких не завершений, не може бути виправданий потребами досудового розслідування.

Отже інформація, доступ до якої просить слідчий є інформацією, яка захищена законом, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований, а необхідність у ньому має стверджуватись належними доказами.

Разом з цим, досліджуючи вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до переконання, що вимоги норм КПК України слідчим виконані не були.

Слідчий просить надати доступ до матеріалів судових справ Дергачівського районного суду Харківської області № 619/2610/21 та № 619/5778/21, проте відомостей щодо перебування вказаних справ саме у цьому суді, слідчому судді не надано. Також не надано відомостей щодо стану розгляду цих справ.

Крім цього, у клопотанні про тимчасовий доступ не міститься назви, опису, конкретного переліку документів, інших відомостей, що в свою чергу є порушенням п. 3 ч. 2 ст. 160 КПК України та унеможливлює виконання слідчим суддею вимог п. 5 ч. 1 ст.164 КПК України щодо зазначення в ухвалі суду назви, опису, інших відомостей, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.

Зазначаючи у клопотанні про надання дозволу на тимчасовий доступ до матеріалів судових справ, з метою вилучення копій відеозаписів (аудіозаписів) судових засідань за участю обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не відповідає вимогам КПК України, зазначеним вище.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (§ 38 42 рішення у справі Баннікова проти росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти росії; § 49 рішення у справі Ванян проти росії; § 134 рішення у справі Ванян проти росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Між тим, дослідивши клопотання, а також, матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає, що належним чином не мотивовано необхідність отримання доступу до вказаної інформації, не зазначено неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів та інформації.

Згідно з положенням ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Окремо необхідно наголосити, що згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 № 8 суддя не зобов`язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

У рішенні Ради суддів України № 12 від 04.02.2016 визначено випадки, коли можливо надати доступ до судових справ. Так, порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребовування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).

Отже, вивчивши матеріали клопотання, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки слідчому судді не додано достатніх доказів в обґрунтування доводів клопотання, не доведено достатність даних про необхідність надання тимчасового доступу до речей і документів, не наведено достатніх підстав для необхідності надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, до клопотання не додано доказів, які б свідчили про наявність перешкод у отриманні перелічених документів у інший спосіб.

Відтак, у судовому засіданні не встановлено усіх передбачених ст. 132, ч. 5 7 ст. 163 КПК України, підстав для задоволення клопотання, а тому, у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. 159, 162 164,166 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 22.01.2024 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_12