ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2063/25 Справа № 202/7952/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000747 від 25 липня 2025 року, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берд Шамшадинського району Вірменії, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

захисника ОСОБА_4

в режимі відеоконференції

підозрюваного ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 року задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 листопада 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, а також про продовження існування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та незаконного впливу на свідків.

Слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі:

- захисник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Апеляційні вимоги по суті обґрунтовує тим, що продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 було здійснено лише на підставі тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, без жодного належного та допустимого доказу, обставин на які посилався слідчий та прокурор у клопотанні.

Вказує, що усі процесуальні дії слідчим та прокурором вчинено поза межами розумних строків, а кримінальне провадження повинну бути взагалі закрите з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, але незаконно продовжено до 24 листопада 2025 року.

Зазначає, що з долучених доказів взагалі не вбачається причетності ОСОБА_5 до інкримінованих йому злочинів, окрім протоколу допиту ОСОБА_8 та протоколу впізнання за участю цього свідка.

Заслухавши захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , були належним чином досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку даного запобіжного заходу, та обґрунтований висновок про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою було враховано, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, оскільки він підозрюється у вчиненні трьох особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, тривалий час знаходився в міжнародному розшуку

За наведеного, висновок слідчого судді про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, враховується введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, продовження існування зазначених вище ризиків у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

З огляду на вищевикладене, у цьому кримінальному провадженні, тяжкість висунутого обвинувачення не є вирішальною обставиною для висновку про наявність реального ризику можливих спроб підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Отже, продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, під час розгляду клопотання також були враховані положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, врахувавши особу підозрюваного, слідчий суддя, в межах своїх дискреційних повноважень, не вважав за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України.

За наведених обставин, не визначення підозрюваному ОСОБА_5 застави на даному етапі кримінального провадження, відповідає завданням даного кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги, в тій частині, що з долучених доказів не вбачається причетності ОСОБА_5 до інкримінованих йому злочинів, то вони не є прийнятними, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

В іншому випадку, апеляційний суд візьме на себе функцію судового розгляду обвинувачення по суті, яке ще не розглянуто судом першої інстанції, що є неприпустимим.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має повноваження на відповідній стадії.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000747 від 25 липня 2025 року, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3