ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/229/26 Справа № 201/236/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 березня 2026 року без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_8 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого або, як альтернативу, застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Ставить під сумнів обґрунтованість підозри. Зазначає про неврахування слідчим суддею, що вилучений у ОСОБА_8 телефон останній не належить, а SIM-карта, IMEI та Telegram-акаунт не ідентифіковані як такі, що належать підозрюваній. Вказує на відсутність суб`єктивної сторони злочину (умислу). Звертає увагу на відсутність ризику переховування, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, місце роботи та не намагалася уникати слідства. Зауважує, що телефон вилучений та перебуває у слідчого, тому ризики впливу на свідків та знищення доказів також є непідтвердженим. Зазначає, що слідчим суддею не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000830 від 19.08.2025року, в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, діючи умисно, в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в ході спілкування в мобільному застосунку «Telegram» з представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в соціальній мережі «Telegram» під ім`ям « ОСОБА_10 », надала добровільну згоду на допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збору та передачі останньому інформації про розташування, переміщення військової техніки і особового складу ЗС України, а також оперативної обстановки на території Харківської області.

При цьому громадянка України ОСОБА_8 , усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана спеціальною службою Російської Федерації - ФСБ РФ для проведення підривної діяльності проти України.

Так, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної держави - співробітника ФСБ РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.07.2025 о 07:52, перебуваючи у місті Харків Харківської області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно з корисливою метою при цьому усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою власного акаунту в мобільному застосунку «Telegram», зареєстрованого під нікнеймом « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 », ОСОБА_13 (зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 ), надсилала у вигляді текстових повідомлень та зображень місцевості із відповідними помітками співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в мобільному застосунку «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_10 » інформацію:

- про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ поблизу населеного пункту Черкаські Тишки Харківської області за координатами, які слідчим суддею не розголошуються.

- про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ поблизу населеного пункту Черкаські Тишки Харківської області за координатами, які слідчим суддею не розголошуються.

- про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ поблизу населеного пункту Черкаські Тишки Харківської області за координатами, які слідчим суддею не розголошуються.

- про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ поблизу населеного пункту Черкаські Тишки Харківської області за координатами, які слідчим суддею не розголошуються.

Поширення вказаної інформації може нанести шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, підірвати стан боєготовності військових формувань України, негативно вплинути на виконання військовими частинами (підрозділами) визначених бойових завдань, нести загрозу життю і здоров`ю їх військовослужбовців та використовуватись в проведення підривної діяльності проти України.

Крім того, вказана інформація про місця розташування особового складу та військової техніки Сил оборони України, місця облаштування оборонних та інженерних військових споруд Сил оборони України не була розміщена у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, Головним Управлінням розвідки Міністерства оборони України на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ, дозвіл на її поширення не надавався.

06.01.2026 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Того ж дня, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами оглядів; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - знятті інформації з електронних інформаційних систем від 14.12.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - знятті інформації з електронних інформаційних систем від 25.07.2025; протоколом обшуку за місцем реєстрації та проживання підозрюваної ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_8 , складеним відповідно до вимог ст. 615 КПК України; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_8 ; зібраними оперативним підрозділом матеріалами.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, колегія суддів вважає, що наявна обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння ЄСПЛ.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомістю наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою.

При обрані ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення підозрюваній покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ніж тримання під вартою.

Обираючи відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України.

Вік та стан здоров`я підозрюваної дозволяє застосувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про необгрунтування слідчим суддею неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто у виді тримання під вартою.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дають підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу вона може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи характер дій підозрюваної, які пов`язані з підтриманням військової агресії Російської Федерації проти України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо невизначення альтернативного виду запобіжного заходу - застави, оскільки згідно з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на обставини провадження та підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави на даному етапі не буде здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді