Справа № 135/53/26
Провадження № 1-кп/135/75/26
ВИРОК

іменем України

20.01.2026 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000004 від 05.01.2026 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Введенка Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2025 у денну пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_2 , проходячи біля лісу, що розташований по вул. Хлібозаводська в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, виявив один кущ дикорослої рослини коноплі та діючи умисно, незаконно, без мети збуту, зірвав вищевказаний кущ рослини, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу.

У подальшому даний кущ вищевказаної речовини, ОСОБА_2 залишив на земельній ділянці біля лісу за даною адресою сушитися під променями сонця. Через деякий час ОСОБА_2 повернувся до ділянки лісу біля вул. Хлібозаводська в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, де він залишив кущ коноплі для висушування, підняв його подрібнив руками, тобто незаконно, без мети збуту виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину складає 16,59 грам та помістив його до паперового газетного згортка, який незаконно зберігав при собі до 11 год. 00 хв. 05.01.2026 для власного вживання без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Положення ст. 12 КК України в сукупності із санкцією ч. 1 ст. 309 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, повністю згоден із встановленими під час дізнання обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч. 1 ст. 309 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету правопорушення. Добровільність вказаного встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставинами кримінального проступку зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_2 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З характеристики виданої Виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області від 07.01.2026 вбачається, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується задовільно.

Відповідно до довідки КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області №8 від 06.01.2026, ОСОБА_2 до лікаря-психіатра за останні п`ять років за медичною допомогою не звертався.

Відповідно до довідки КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області №9 від 06.01.2026, ОСОБА_2 до лікаря-нарколога за останні п`ять років за медичною допомогою не звертався.

З вимоги про судимість від 05.01.2026 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, вчинив умисний кримінальний проступок, вину у вчиненні кримінального проступку визнав та щиро розкаявся.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні, є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

Разом з тим, суд враховує те, що призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу від однієї до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є недоцільним оскільки ОСОБА_2 не працює та не має стабільного джерела доходу. Відтак, в суду наявні обґрунтовані сумніви щодо можливості виконання обвинуваченим вказаного покарання. Інший більш м`який вид покарання у виді виправних робіт до обвинуваченого також не може бути застосований судом, оскільки ОСОБА_2 офіційно не працює.

В той же час, суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся та усвідомив суспільну небезпеку своїх дій. На підставі зазначеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду, яке передбачає відповідальність за вчинене, із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ст. 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз в кримінальному провадженні, а саме №СЕ-19/102-26/377-НЗПРАП від 08.01.2026 у розмірі 2674 грн. 20 коп.

На підставі ч. 4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/16/26 (провадження 1-кс/135/4/26) від 06.01.2026.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65-67 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту постановки засудженого ОСОБА_2 на облік органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 2674 гривень 20 копійок.

Арешт накладений ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.01.2026 - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: наркотичний засіб обіг якого обмежено канабіс, масою 16,59г, який поміщено до спеціального пакету Експертна служба №5786099, що переданий на зберігання у кімнату зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція №упакування ID 760301 від 10.01.2026) - знищити.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1