Справа № 450/340/26 Провадження № 1-кс/450/110/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

04.02.2026 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою, у якій просила поновити строк для звернення із такою, скасувати постанову дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 18.11.2025 року про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 162 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 06.11.2025 року, а також зобов`язати СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області продовжити досудове розслідування з дотриманням вимог КПК України.

Мотивувала скаргу тим, що 18.11.2025 року дізнавачем СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000266 від 06.11.2025 року. Про існування згаданої вище постанови вона дізналась під час судового засідання за скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування, а копію такої отримала 29.01.2026 року під час особистого звернення до органу досудового розслідування. Повідомила, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та необґрунтованою, оскільки дізнавач дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, фактично опираючись на те, що земельна ділянка № 3 не перебуває у власності скаржника, а власник цієї ділянки нібито не встановлений, без належної перевірки обставин події і без оцінки фактичного користування спірним об`єктом. Крім того, органу досудового розслідування було надано відеозапис події, однак такий відеодоказ у постанові дізнавача не досліджений та не отримав жодної правової оцінки, як і не було допитано очевидного свідка події, а саме її чоловіка, який безпосередньо перебував на місці конфлікту, що свідчить про неповне з`ясування обставин кримінального провадження. З огляду на викладене вище, просила вимоги скарги задовольнити.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 надала пояснення аналогічні викладеним письмово, вимоги скарги підтримала та просила такі задовольнити.

Дізнавач СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 та прокурор Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення вимог скарги і пояснили, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, а всі обставини події встановлені органом досудового розслідування.

Заслухавши пояснення присутніх сторін, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи те, що скаржником ОСОБА_3 отримано копію постанови дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 18.11.2025 року про закриття кримінального провадження 29.01.2026 року, слід дійти висновку, що строк для подання скарги слід поновити.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 18.11.2025 року, яка винесена дізнавачем СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , кримінальне провадження, внесене 06.11.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

При цьому, постанова про закриття кримінального провадження фактично ґрунтується на поясненнях потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 , які допитані органом досудового розслідування.

Водночас, відомостей щодо обставин події зі слів чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_7 , який був присутнім на місці події та фактично був учасником конфлікту, постанова дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 не містить.

Окрім наведеного, органом досудового розслідування не досліджено в якості доказу відеозапис з місця події, який було надано скаржником ОСОБА_3 , про що відсутнє покликання у постанові дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 18.11.2025 року.

Зазначені обставини свідчать виключно про невиконання дізнавачем своїй службових обов`язків, покладених на нього нормами КПК України, у даному кримінальному провадженні.

Більше того, органом досудового розслідування та прокурором не надано матеріали кримінального провадження, які б могли спростувати мотиви скарги.

Згідно вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення слідчого постановляється ухвала про скасування рішення та зобов`язання вчинити певну дію, а ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що обставини, викладені в скарзі, частково знайшли своє підтвердження під час її судового розгляду, а тому доводи такої є частково обґрунтованими.

З цього приводу слід вказати, що кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і дізнавача, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а тому вимоги скарги щодо зобов`язання СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області продовжити досудове розслідування з дотриманням вимог КПК України, задоволенню не підлягають.

При цьому слід зазначити, що суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність суб`єктів владних повноважень, або ж підміняти їх. Така позиція суду щодо неможливості підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24 жовтня 2008 року, згідно з якою, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, так само й з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Отже, суд не має права втручатися в дискреційні повноваження органу досудового розслідування та перебирати на себе його повноваження, зокрема зобов`язувати проводити досудове розслідування у відповідності до вимог КПК України, оскільки такі вимоги передбачені цим законом.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, відповідно до ст. 38 КПК України.

В силу положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, при винесенні оскаржуваної постанови дізнавачем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином постанову дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 18.11.2025 року про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 162 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 06.11.2025 року, слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК Укpаїни, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк для звернення зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 18.11.2025 року про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 162 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 06.11.2025 року.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 10.02.2026 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1