Справа №337/6188/25
Номер провадження 1-кс/337/71/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 рокум. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , неповнолітньої заявниці ОСОБА_4 , законного представника заявниці ОСОБА_5 , захисника заявниці адвоката ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя розглянувши скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 на повідомлення слідчого СВ ВП №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про підозру,

ВСТАНОВИВ

04 лютого 2026 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга захисника ОСОБА_6 , в якій останній просить скасувати повідомлення старшого слідчого СВ ВП №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 20 листопада 2025 року за №70001017.

В обґрунтування скарги вказано, що підозра у цьому кримінальному провадженні пред`явлена ОСОБА_4 з метою впливу на неї, як на свідка, у іншому кримінальному провадженні. Докази обґрунтованості підозри (показання неповнолітніх свідків) жодним чином не свідчать про те, що ОСОБА_4 у потерпілого відкрито викрала 150 грн та пристрій для куріння. Ніхто не бачив зазначених коштів та приладу а ні у ОСОБА_4 , а ні у ОСОБА_8 . Ніхто не бачив, що ОСОБА_4 здійснювала будь-які незаконні дії щодо ОСОБА_8 . Зауважує, що надані матеріали свідчать про фальсифікацію доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно з протоколом про прийняття заяви від потерпілого, вона була прийнята 20 листопада 2025 року о 18:10 годині, а згідно з витягом з ЄРДР, заява була надана цього ж дня о 15:06 годині. Окрім того, відповідно до повідомлення про підозру, злочин вчинено 25 жовтня 2025 року, тобто з дня вчинення до звернення потерпілого із заявою минуло майже місяць.

Крім того, вказує, що повідомлення про підозру було вручено 14-річній дівчині з порушенням ст. 135 КПК України, що призвело до порушення права на захист неповнолітньої. Мало місце залякування зі сторони працівників Відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Також, зі сторони правоохоронців відбувалося втручання в діяльність захисника.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 наполягав на задоволенні своєї скарги, яку також підтримали неповнолітня заявниця ОСОБА_4 і її законний представник ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягала на відмові у задоволенні скарги, посилаючись на законність і правомірність провадження у справі, що також і підтверджено рішенням суду апеляційної інстанції, що розглядав подібні аргументи захисника.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №70001017 від 20 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 29 листопада 2025 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Вказане досудове розслідування наразі триває.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно матеріалів скарги, 29 листопада 2025 року старший слідчий СВ ВП №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 ,за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , повідомив ОСОБА_4 про підозру, згідно якої 25 жовтня 2025 року у точно не встановлений у ході досудового розслідування час, неповнолітня ОСОБА_4 , перебуваючи між будівлею трансформатору та залізним гаражем, що розташовані на прибудинковій території між буд.№22 та за №24 по вул. Стародніпровській у м. Запоріжжя, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме удари кулаками та долонями по обличчю, заволоділа майном неповнолітнього ОСОБА_8 , грошовими коштами на суму 150 гривень та пристроєм для куріння - POD-системою марка та модель якого в ході досудового розслідування не встановлена, після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, розпорядившись, в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

За висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 11.12.2019 у справі №536/2475/14-к, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011 року)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається із повідомлення про підозру від 29 листопада 2025 року, в ній вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена. Процедура повідомлення про підозру ОСОБА_4 слідчим виконана відповідно до вимог чинного законодавства.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Таким чином, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Також слід враховувати, що повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування може перерости у твердження у вигляді обвинувального акту. Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, надавати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності, крім випадку їх очевидної недопустимості. Повнота та всебічність проведеного розслідування теж не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при дослідженні обґрунтованості підозри.

Відповідно, і вимога щодо достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого, прокурора повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи ще неповною, призводить тим не менше до обґрунтованого висновку про ймовірну причетність особи до інкримінованого злочину та виключає протилежний висновок на даному етапі розслідування.

Доводи сторони захисту про те, що повідомлення про підозру було вручено 14-річній дівчині з порушенням ст. 135 КПК України, що призвело до порушення права на захист неповнолітньої, мало місце залякування зі сторони працівників ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, також зі сторони правоохоронців відбувалося втручання в діяльність захисника, є безпідставними.

З наданих суду матеріалів провадження вбачається, що 29 листопада 2025 року старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було повідомлено про підозру неповнолітній ОСОБА_4 . Ця слідча дія здійснювалася за участю законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 та захисника останньої адвоката ОСОБА_9 . Жодних зауважень учасниками процесуальної дії вказано не було.

На думку судді те, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_9 , а не захисника адвоката ОСОБА_6 , жодним чином не порушило процесуальні права неповнолітньої підозрюваної, а також не свідчить про втручання у діяльність захисника адвоката ОСОБА_6 .

Так ОСОБА_6 , відповідно до його пояснень в судовому засіданні, не укладав договір про захист ОСОБА_4 в конкретному кримінальному провадженні. Згідно ордеру Сергії АР №1247066, захист ОСОБА_4 він здійснює на підставі договору про надання правничої допомоги від 25 листопада 2024 року.

Із заявою до слідчого, про відмову від здійснення захисту її доньки ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_9 , оскільки у неї є інший адвокат, законний представник неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_5 звернулась лише 03 грудня 2025 року, тобто вже після повідомлення про підозру.

Отже порушення права на захист допущено не було.

Посилання на наявність у цьому кримінальному провадженні тиску на підозрювану з боку працівників поліції є необґрунтованими, оскільки об`єктивно нічим не підтверджені. Будь-який доказів на підтвердження зазначеного під час розгляду скарги не надано.

Більш того, згідно з матеріалами провадження, підозрювана відмовлялась надавати показання на підставі ст.63 Конституції України.

Окремо слід врахувати, що доведення обґрунтованості підозри є обов`язковою невід`ємною складовою для застосування запобіжного заходу. Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2025 року, зміненою в частині строку дії запобіжного заходу ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року, до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Таким чином, дослідивши наведені матеріали, суд приходить до висновку, що зібрані докази є достатніми для переконання, що зібрані слідством докази на цьому етапі з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, і не є явно необґрунтованим.

Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_4 узгоджується з вимогами вказаної статті, і доводи скарги щодо відсутності обов`язкових складових, що передбачені вимогами ст. 277 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в порядку вимог ст. 303 КПК України.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника підозрюваної ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 283, 284, 303, 306, 307, 309, 371, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 , про скасування повідомлення старшого слідчого СВ ВП №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 20 листопада 2025 року за №70001017.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1