Справа № 527/1436/25
провадження № 1-кп/527/147/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області кримінальне провадження № 0000287 від 19.02.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хорошів Білогірського району Хмельницької області, громадянин України, освіта середня, не працює, пенсіонер, одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

18.02.2025 року о 10 год 26 хв, в світлий час доби, по мокрому асфальтобетонному покриттю вулиці Центральна в місті Глобине Кременчуцького району Полтавської області, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі сторони вулиці Виноградна в напрямку вулиці Героїв України, керуючи технічно справним автомобілем марки «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_8 .

В цей же час, поблизу будинку № 226, на проїзну частину вулиці Центральна вийшла пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала вулицю Центральна з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.38.1-5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра».

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, на нерегульованому пішохідному переході вулиці Центральна, водій ОСОБА_8 , діючи з необережності, порушуючи вимоги и. 18.1 «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001, де відповідно вказано: п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не надав дорогу пішоходу, яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу та допустив наїзд передньою лівою стороною автомобіля на пішохода ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №465 від 24.04.2025 у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритого багатоуламкового, черезвиросткового внутрішньосуглобного перелому епіметафізу великогомілкової кістки лівого колінного суглобу зі зміщенням уламків; забою поперекового відділу хребта, компресійного перелому тіла L1, першого ступеня; підшкірної гематоми лівого колінного суглобу, які утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-25/7923-ІТ від 14.04.2025 в умовах заданої пригоди водій автомобіля марки «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання ним вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці в діях водія «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав частково. Пояснив, що 18.02.2025 після 10 год ранку він рухався по вул. Центральній в м. Глобине зі швидкістю до 50 км/год. Пішохідного переходу не побачив, бо з правої сторони на узбіччі дороги стояв автомобіль. Дорожнє полотно було мокрим та слизьким. Дорожнього знаку не помітив, бо він був засніжений, світило яскраве сонце. Коли побачив пішохода, то вже не встигав зупинитись. З метою уникнення ДТП крутнув вправо наскільки можливо, але уникнути зіткнення не зміг. Зачепив потерпілу лише лівим дзеркалом і вона впала на коліно. Вказав, що після ДТП він відвіз потерпілу в лікарню, купив необхідні ліки, допоміг матеріально на лікування . Повідомив, що намагався вибачитись перед потерпілою.

Крім часткового визнання вини обвинувачем ОСОБА_8 , допитані в судовому засіданні потерпіла та свідок підтвердили його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 18.02.2025 року вона переходила проїзну частину вул. Центральної м. Глобине в районі магазину «Маркетопт» по пішохідному переходу. Рухалась зі сторони магазину, перед початком переходу пересвідчилась в безпечності маневру, подивилась вліво і вправо перед початком руху. З лівої сторони на обочині дороги стояв автомобіль, який не заважав оглядовості. Вона переходила дорогу з двома сумками, її пропустив один автомобіль, інших автомобілів не бачила. Під час руху по пішохідному переходу відчула удар, вже потім побачила світлий легковик, який після того як збив її, проїхав далі і зупинився біля зупинки, а потім пішком водій повернувся до місця ДТП. Відмітила, що дорожнє покриття було сухим. Після ДТП ОСОБА_8 відвіз її до лікарні в м. Глобине, поліцію вже викликали в лікарні. ДТП відбулося приблизно посередині пішохідного переходу. Обвинувачений відшкодував 38400 грн на операції. ОСОБА_8 телефонував, намагався вирішити ситуацію мирно, але не вибачався і звинувачував в ДТП її .

Допитана як свідок ОСОБА_9 повідомила, що вона в той день працювала в магазині «Піксель» по вул. Центральній в м. Глобине. Стояла, дивлячись у вікно, побачила, що на пішохідному переході легкова «іномарка» збила жінку, яка йшла з пакетами, спокійно переходила дорогу. Інших автомобілів і людей на пішохідному переході вона не пам`ятає. ДТП відбулось орієнтовно на середині пішохідного переходу. Після ДТП водій допомагав потерпілій. На її думку водій іномарки рухався швидко, бо потерпілу внаслідок удару відкинуло, після ДТП зупинився десь через 15 метрів від місця події, на зупинці.

Показання потерпілої та свідка суд вважає достовірними, оскільки вони близькі між собою та не суперечать іншим матеріалам кримінального провадження в їх сукупності.

Крім показань допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідка, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, підтверджується також сукупністю об`єктивних доказів, досліджених в судовому засіданні :

- відповідно до рапорту , 18.02.2025 року надійшло повідомлення про те, що 18.02.2025 року о 10.30 год за адресою: Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, поблизу будинку 226, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку від вул. Виноградної до вул. Гагаріна, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво (а.с.112)

- протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 18.02.2025 року, схемою та фототаблицею до нього, в якому зазначено вид події наїзд на пішохода; ТЗ переміщено з місця ДТП; місце ДТП м. Глобине, вул. Центральна,226, нерегульований пішохідний перехід; дорожня розмітка 1.1, 1.14.1 «зебра»; дорожні знаки 5.38.1, 5.38.2 «пішохідний перехід». В ході огляду було зафіксовано слідову інформацію дорожньо - транспортної пригоди, пошкодження транспортного засобу (а.с.113-124);

- протоколом перегляду відеозапису від 27.03.2025 року з відеокамери, що встановлена на фасаді будівлі за адресою: м. Глобине, вул. Центральна, 226, на якому зафіксовано, що зі сторони магазину «Маркетопт» по тротуару в напрямку до проїзної частини підійшла жінка пішохід, яка зупинилася. Зі сторони вул. Виноградної рухається автомобіль «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснює наїзд передньою лівою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , яка падає на проїзну частину вул. Центральна (а.с.136-139);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.04.2025 року з фототаблицею до нього, проведеного за участю ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_8 пояснив обставини та механізм ДТП, вказав, що уникнути наїзду не вдалося, оскільки була невелика відстань від його автомобіля до пішохода (а.с.140-147);

- згідно висновку судово медичної експертизи № 465 від 24.04.2025 року, при судово медичній експертизі по наявній медичній документації у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого багатоуламкового, черезвиросткового внутрішньосуглобового перелому епіметафізу великогомілкової кістки лівого колінного суглобу зі зміщенням уламків; забою поперекового відділу хребта, компресійного перелому тіла L1, першого ступеня; підшкірної гематоми лівого колінного суглобу, які могли утворитися від ударної дії тупих твердих предметів або від ударів об такі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, можливо в указаний термін та при вказаних обставинах у постанові і даних медичної документації і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.п.2.2.1. а),б),в), 2.2.2. «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») (а.с.175-177);

- згідно висновку судової інженерно транспортної експертизи № СЕ-19/117-25/7741-ІТ від 10.04.2025 року на момент проведення огляду автомобіля «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будь яких несправностей робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини виявлено не було(а.с.151-158);

- згідно висновку судової інженерно транспортної експертизи № СЕ-19/117-25/7923-ІТ від 14.04.2025 року, в заданій дорожній обстановці , водій автомобіля «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти заданої дорожньо транспортної пригоди шляхом виконання ним вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру. В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди (а.с.162-166).

Вказаний висновок суд оцінив, як такий, що об`єктивно і достовірно відображає механізм ДТП, оскільки він науково обґрунтований, містить достатньо переконливий аналіз події.

Дослідивши та проаналізувавши докази обвинувачення та захисту, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, поза розумним сумнівом.

Позицію ОСОБА_8 в частині того, що дорожній знак був засніжений, обмеження видимості пішохідного переходу в зв`язку з тим, що на узбіччі був припаркований автомобіль, потерпіла не переконалася в безпечності руху по пішохідному переходу, суд сприймає як лінію захисту обвинуваченого, оскільки вказані обставини спростовуються показами допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідка, а також іншими матеріалами справи , які були досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків, думку потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_10 в судових дебатах прохала призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України та задовольнити цивільні позови.

Обвинувачений ОСОБА_8 є пенсіонером, вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с.104), вчинив нетяжкий злочин з необережності, в результаті якого спричинено потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, злочин вчинено в тверезому стані, що підтверджується висновком від 18.02.2025 року (а.с.126).

Згідно довідки - характеристики, виданої виконкомом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.03.2025 року за № 241, на ОСОБА_8 виконком селищної ради компрометуючих матеріалів не має (а.с.103).

Згідно довідки лікарняного закладу № 371 від 25.03.2025, ОСОБА_8 на диспансерному обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває (а.с. 101).

На підставі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій в сумі 38400, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.192-193).

Обставин, що обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару , а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, думку потерпілої та її представника, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений ОСОБА_8 заслуговує покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Враховуючи, що обвинувачений допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, наслідки у виді спричинення потерпілій тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, під час ДТП перебував в тверезому стані, має водійський стаж понад 40 років, суд вважає, що з урахуванням вимог ст.65 КК України, для попередження вчинення обвинуваченим аналогічних злочинів та для забезпечення виправлення обвинуваченого, до ОСОБА_8 необхідно застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Саме таке покарання в даному випадку буде співмірним діянню і характеристиці особи та відповідатиме меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені мотиви, суд вважає, що призначене покарання не містить ознак явно несправедливого, критерії якого визначені у постанові Верховного Суду від 01.11.2018 року по справі №524/5999/17.

Представником потерпілої ОСОБА_6 , в інтересах потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_5 , подано позовну заяву до ОСОБА_8 , приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про солідарне відшкодування матеріальної шкоди в сумі 26229,14 грн та моральної шкоди в сумі 150000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння .

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу положень ч.1, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно приписів п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.

Цивільно правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу автомобіля «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо транспортної пригоди була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219710353.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідного до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або законом України від 01.07.2004 року № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

В частині відшкодування матеріальної шкоди, яка пов`язана з лікуванням ОСОБА_5 від кримінального правопорушення, позов підлягає частковому задоволенню на суму 11154,60 грн (враховані наступні чеки: №25419 на суму 766,65 грн; від 11.03.2025 року на суму 214,80 грн; від 21.02.2025 року на суму 1298 грн; від 10.03.2025 року на суму 1464 грн; від 21.02.2025 року на суму 4335,15 грн; від 21.02.2025 року на суму 411,20 грн; від 20.02.2025 року на суму 1623 грн; від 10.03.2025 року на суму 1041,80 грн), які підлягають стягненню з ПАТ «СГ «ТАС».

В частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Діями обвинуваченого потерпілій була завдана моральна шкода, яка полягає у її фізичному болі та стражданнях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні звичного укладу життя, складності у виконанні повсякденних завдань, переживаннях, потребі у сторонній допомозі з боку близьких, негативних спогадах, тривозі. душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку зі смертю близької людини

Виходячи з викладеного та конкретних обставин справи, враховуючи тривалість та характер моральних страждань потерпілої, принцип розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що з врахуванням зазначених обставин позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково на суму 70000 гривень.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України № 1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тобто, розмір моральної шкоди, що підлягає сплаті за рахунок страховика становить 557,73 грн.

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 69442,27 грн.

Ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на корить держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. В зв`язку з цим з ОСОБА_8 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 5061,90 грн (а.с.109-110).

Суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ч. 4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.02.2025 року на автомобіль марки «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.106-107).

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча ) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, до набрання вироком законної сиди, суд не вбачає.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_5 11154,60 грн матеріальної шкоди, 557,73 грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 69442,27 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 5061 ( п`ять тисяч шістдесят одна) гривня 90 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.02.2025 року на автомобіль марки «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «GEELY EMGRAND 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Глобинський районний суд Полтавської області .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1