У Х В А Л А

26.11.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зупинення судового провадження з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2025 за № 0000444, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Біла Церква, Київської області, громадянин України зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000444 від 16.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

В підготовчому судовому засіданні від захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про зупинення кримінального провадження.

Учасники судового засідання висловили такі позиції:

Захисник ОСОБА_7 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити з підстав, що обвинувачений наразі проходить військову службу та є військовослужбовцем.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання з підстави його необґрунтованості. Пояснив, що обвинувачений не проходить військову службу за призовом, відтак відсутні підстави для зупинення судового провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 також заперечувала проти задоволення клопотання

Дослідивши подане клопотання, заслухавши думку учасників, Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався. Указом Президента України від 20.10.2025 № 793/2025 дію воєнного стану продовжено з 05:30 05.11.2025 на 90 діб.

Також у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 оголошено та проведено загальну мобілізацію, яка проводитиметься протягом 90 днів з дня її оголошення, яку послідовно продовжено до 03.02.2026. Зокрема Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №4644-ІХ від 21.10.2025 затверджено Указ Президента України від 20 жовтня 2025 року № 794/2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», яким продовжено з 05 листопада 2025 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Як вбачається з наданих захисником документів, обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до посвідчення офіцера НОМЕР_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України на посаді інструктор відділення загальновійськових дисциплін факультету післядипломної освіти Військового інституту Київського національного університету ім. Тараса Шевченка (наказ № 2334 від 07.10.2023).

Водночас жодних відомостей про проходження обвинуваченим військової служби за призовом стороною захисту не надано.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України підставою для обов`язкового зупинення судового провадження є лише призов обвинуваченого для проходження військової служби за мобілізацією, під час особливого періоду. Норма є імперативною та не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки її зміст чітко обмежує застосування механізму зупинення конкретним видом військової служби та визначеними законом обставинами. Проходження ж військової служби за контрактом або в інший спосіб, не пов`язаний із призовом під час мобілізації, не входить до переліку підстав, прямо встановлених законом.

Щодо посилання захисника на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.11.2025 у справі №754/947/22, Суд зауважує, що по-перше вказаний висновок стосується зупинення судового провадження у цивільній справі. На відміну від закріпленого у ст. 251 ЦПК України обов`язку Суду зупинити провадження у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, норми ст. 335 КПК України пов`язують можливість зупинення судового провадження саме з призовом обвинуваченого на військову службу.

Таке розмежування законодавцем не свідчить про будь-яку неузгодженість між процесуальними кодексами, а навпаки, є наслідком різної правової природи, завдань та структури доказування цивільного та кримінального провадження.

Цивільний процес спрямований на забезпечення рівності сторін приватного спору та захист їхніх майнових і особистих прав, тому ст. 251 ЦПК України побудована на презумпції необхідності гарантованої участі сторони у вирішенні справи, яка безпосередньо впливає на її приватні права й інтереси.

Натомість кримінальне провадження має публічно-правовий характер, визначеною метою якого є захист суспільства та держави від кримінальних правопорушень, притягнення винного до відповідальності та недопущення необґрунтованого обмеження прав інших учасників процесу, зокрема потерпілих.

Саме тому ст. 335 КПК України передбачає зупинення провадження лише у виключних випадках, коли обвинувачений був «призваний на військову службу за мобілізацією», тобто коли його участь у засіданнях об`єктивно неможлива і така неможливість прямо випливає з виконання конституційного обов`язку під час особливого періоду. Законодавець свідомо встановив вужчий перелік підстав, оскільки надмірне розширення можливостей для зупинення кримінального провадження могло б створити ризики затягування розгляду справ, порушення принципу розумних строків (ст. 28 КПК України) та порушення прав інших учасників, у тому числі потерпілої сторони. Отже, різниця у правовому регулюванні є логічною та обґрунтованою, а не свідчить про суперечності між галузями процесуального права.

Відтак, оскільки проходження обвинуваченим військової служби не за призовом під час мобілізації не віднесене законом до таких перешкод, а також не підтверджено фактичних обставин, які б унеможливлювали його участь у судових засіданнях, підстави для зупинення провадження відсутні.

Керуючись статтями 314, 335, 372, 376 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зупинення судового провадження з розгляду кримінального № 0000444 від 16.02.2025 відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

3.Повний текст ухвали оголошений 01.12.2025.

СуддяОСОБА_9