ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/598/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

у судовому засіданні, розглянувши подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про вирішення питання щодо направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування покарання,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 08 травня 2025 року надійшло подання фахівця Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про затримання та направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Як убачається з матеріалів подання, вироком Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк три роки один місяць.

30 червня 2025 року вирок набрав законної сили та до Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлено розпорядження про його виконання.

Засудженого було взято на облік у Центрі пробації 12 серпня 2025, того ж дня йому було надіслано письмове повідомлення про необхідність прибути для ознайомлення з порядком відбування покарання та вручення припису про прибуття до визначеного установою місця Бердичівського виправного центру № 108.

18 серпня 2025 року засуджений з`явився до підрозділу пробації, ознайомився з умовами та підписав зобов`язання прибути до місця відбування покарання не пізніше 21.08.2025.

Однак, як убачається з довідки, станом на 18.09.2025 ОСОБА_5 не прибув до виправного центру та місце його перебування не встановлено.

У зв`язку з цим орган пробації просить суд надати дозвіл на затримання та доставлення ОСОБА_5 до Бердичівського виправного центру № 108 та доручити виконання ухвали Дарницькому УП ГУНП у м. Києві.

Представник органу пробації у судовому засіданні подання підтримав та просив таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення вказаного подання, оскільки не можна однозначно стверджувати, що засуджений ухиляється від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення до суду не подавав, втім його неявка на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та представника органу пробації, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно.

Частиною 4 ст. 57 КВК України передбачено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Статтею 87 КВК України передбачений порядок направлення засудженого до місця відбування покарання шляхом переміщення засудженого під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність затримання засудженого та направлення його до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, суд враховує наявність підстав і умов, зазначених у ст. 57 КВК України, у їх сукупності.

Організація роботи органу пробації щодо виправлення осіб засуджених до покарання у виді обмеження волі регулюється Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», який затверджений наказом Міністерства юстиції України 29.01.2019 № 272/5.

У розділі ХІ цього наказу встановлено, що направлення до місця відбування покарання засуджених до обмеження волі покладається на уповноважений орган з питань пробації, який надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитись для вручення припису та ознайомитись з порядком відбування покарання.

Так, до суду надійшло подання органу пробації про затримання та направлення засудженого ОСОБА_5 для подальшого відбування покарання у виді обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів, засуджений після набрання вироком законної сили з`явився до органу пробації, де отримав припис про вибуття до виправного центру для відбування покарання, однак у визначений строк до місця відбування покарання не прибув. У зв`язку з цим уповноважений орган звернувся до суду із зазначеним поданням.

Разом з тим, суд бере до уваги, що незадовго до прибуття до органу пробації ОСОБА_5 звертався безпосередньо до суду, повідомивши, що він мобілізований для проходження військової служби, про що мав при собі відповідні документи.

За таких обставин, суд не може однозначно стверджувати, що засуджений ухиляється від відбування покарання, позаяк надана ним інформація може свідчити про наявність поважних причин його неприбуття до виправного центру.

При цьому суд звертає увагу, що орган пробації, звертаючись до суду з поданням, не перевірив та не з`ясував зазначені обставини, не витребував підтвердження з відповідних військових частин або територіальних центрів комплектування, що позбавляє суд можливості дійти висновку щодо умисного ухилення засудженого від відбування покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки питання фактичного перебування ОСОБА_5 на військовій службі залишилося не з`ясованим.

Таким чином, матеріали не містять підтверджуючих документів, які б свідчили про умисне ухилення засудженого ОСОБА_5 від виїзду до місця відбування покарання або невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин.

Суд також звертає увагу органу пробації, що на підставі ч. 5 зазначеної ст. 57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Суд констатує, що при зверненні до суду з відповідним поданням, уповноваженою особою органу пробації були виконані не всі вимоги, які є обов`язковими перед направленням подання до суду для вирішення питання про направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

У зв`язку з чим, суд вважає, що це подання є таким, що подано передчасно, через що задоволенню не підлягає.

Вважаю також за необхідне відмітити, що суд не здійснює затримання, про що йде мова в прохальній частині подання, а лише може надати дозвіл на його здійснення.

Крім того суд звертає увагу, що вказане не позбавляє представника органу пробації повторно звернутися до суду з вказаним поданням у випадку наявності для цього підстав та при усуненні зазначених недоліків.

Керуючись ст. 539 КПК України, ст. 57 КВК України, суд

постановив:

У задоволенні подання провідного інспектора Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30 травня 2025 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк три роки один місяць, про затримання та направлення до місця відбування покарання в порядку встановленому для засуджених до позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1