Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________
Справа № 299/4611/25
Номер провадження 1-кс/299/755/25
У Х В А Л А

17.09.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що громадянина України ОСОБА_5 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.10.2024 № 397 на посаду водія-хіміка взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2024 № 422 ОСОБА_5 надано частину щорічної основної відпустки тривалістю п`ятнадцять календарних днів з 11.11.2025 по 25.11.2025 включно.

Натомість, ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби, перебуваючи на посаді водія-хіміка взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 26.11.2024 не повернувся з відпустки до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що на той час базувалася на території населеного пункту АДРЕСА_2 та був відсутній без поважних причин на військовій службі до 15.09.2025, а саме моменту затримання працівниками ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області на території Берегівського району Закарпатської області та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, у зв`язку з чим підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 15.09.2025 о 17 годині 05 хвилин затримано за підозрою у вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 16.09.2025 пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: повідомленням про вчинення злочину із військової частини, матеріалами службового розслідування, та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що він зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий звертає увагу суду на те, що ОСОБА_5 являється спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення військовослужбовцем, а відтак обрання йому судом запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та застави створить передумови до вчинення останнім нового тотожного кримінального правопорушення, пов`язаного з ухилення від проходження військової служби.

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного З огляду на викладене, у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що особисте зобов`язання, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із триманням під вартою, і не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.

З огляду на викладене слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив таке задовольнити. Звернув увагу слідчого судді на те, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, всі обставини у даному кримінальному провадженні не встановлені, а наведені ризики є дійсними і триваючими, а відтак більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може запобігти їм.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив таке задовольнити з підстав, які наведені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просила не обирати її підзахисному найбільш суворий запобіжний захід та зауважила про недоведеність прокурором перелічених ним ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні, за участю перекладача ОСОБА_11 , підтримав думку захисника та просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, внесено 01.03.2025 за № 0000213 та розпочато досудове розслідування.

Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 04.07.2024 №280 солдата ОСОБА_5 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 04 липня 2024 року №184-РС на посаду вогнеметника 1 вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту, який прибув із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , з 4 липня 2024 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2024 №323 ОСОБА_5 , водій 3 вогнеметне відділення взвод радіаційного, хімічного, біологічного захисту прибув в оперативне підпорядкування командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з метою виконання бойових завдань.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.11.2024 №422, вважати таким, що вибув у частину щорічної основної відпустки за 2024 рік солдата ОСОБА_5 , в село Шаланки Закарпатської області на 15 днів у частину щорічної відпустки з 11.11.2025 по 25.11.2024 року. З 11.11.2024 року знятий із котлового забезпечення.

Згідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.11.2024 №438, солдата ОСОБА_5 вважати таким, що 26.11.2024 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарській діяльності) від 27.11.2024 №3389-АД, прийнято рішення про проведення службового розслідування стосовно водія-хіміка взводу солдата ОСОБА_5 .

Із рапортів командира взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2024 року слідує, що солдат ОСОБА_5 не прибув після відпустки у розташування підрозділу населений пункт Новотавричеське. Просить призначити службове розслідування.

Актом службового розслідування від 27.12.2024 встановлено, що службове розслідування, призначене наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.11.2024 №3389-АД вважати завершеним. За фактом самовільного залишення місця служби без поважних причин, матеріали службового розслідування направити до територіального управління Державного бюро розслідувань для прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України щодо військовослужбовця солдата ОСОБА_5 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2024 №4116-ОД завершено проведення службового розслідування по факту самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_5 .

Командиром ВЧ НОМЕР_1 05.01.2025 року направлено повідомлення про кримінальне правопорушення вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану керівнику ТУ ДБР, розташоване у місті Львові, відносно солдата ОСОБА_5 , який не повернувся з відпустки до місця служби населений пункт Новотавричеське Запорізької області 26.11.2024.

Згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.09.2025 року, він пішов у відпустку за місцем свого проживання, мав повернутися на службу 26.11.2024 року, однак не повернувся через небажання проходити в подальшому військову службу.

Крім того, до клопотання долучені медична характеристика ОСОБА_5 , згідно якої останній за час проходження служби із скаргами а стан здоров`я не звертався; службова характеристика ОСОБА_5 , згідно якої останній зарекомендував себе з посередньої сторони; характеристика за місцем проживання, згідно якої ОСОБА_12 характеризується позитивно; вимогу про несудимість ОСОБА_5 та військовий квиток.

Як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.09.2025 року, ОСОБА_5 , 1986 р.н., затриманий старшим слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 15.09.2025 року о 17 годині 05 хвилин.

ОСОБА_5 16.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Вирішуючи клопотання слідчого в частині наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, дослідженими у ході судового розгляду матеріалами клопотання доводиться обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Зазначені обставини, з огляду на тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання слідчого в частині наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Згідно з положеннями ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор та слідчий, обґрунтовуючи необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що він зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим слідчий суддя не може у повній мірі погодитись із доводами слідчого та прокурора про існування зазначених ризиків.

Зокрема, слідчий суддя погоджується із доводами слідчого про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній після відпустки не повернувся на місце служби, та вподальшому переховувався з метою ухилення від проходження військової служби. Крім того, існування цього ризику пов`язане також із тяжкістю злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 . Так, санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Проте, слідчий суддя не погоджується з існуванням ризиків того, що ОСОБА_5 зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не судимий, інших злочинів не вчиняв, доказів того, що у відношенні підозрюваного є інші кримінальні провадження, по яким проводиться слідство, слідчому судді не надано.

Також, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення стосовно ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки слідчому судді не надано жодного доказу наявності таких ризиків, отже вони є лише припущеннями слідчого та прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно приписів ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, приймає до уваги імперативні приписи ч. 8 ст. 176 КПК України, та приходить до висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 17 години 05 хвилин 15 вересня 2025 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України передбачені випадки, коли слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

З системного аналізу зазначених норм слідує, що законодавець передбачив можливість, а не обов`язок прийняття рішення щодо визначення чи не визначення розміру застави.

В судовому засіданні не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для не визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Частиною 4 ст.182 КПК України регламентовано, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст.182 КПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено на рівні 3028 гривні.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , а також з урахуванням його майнового стану, наявності вищевказаного ризику - застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень на даному етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, запобіганню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України та не становитиме для нього надмірного тягаря.

Окрім цього, у разі внесення визначеного даною ухвалою розміру застави, на підозрюваного ОСОБА_5 необхідно покласти наступні обов`язки: прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, не відлучатися з с. Шаланки Берегівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 діб, тобто до 13 листопада 2025 року 17 години 05 хвилин включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, а саме: код отримувача (ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це орган досудового розслідування, а також Виноградівський районний суд Закарпатської області.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, ОСОБА_5 звільняється з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки: прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, не відлучатися з с. Шаланки Берегівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання ним зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Повний текст ухвали проголошено 18 серпня 2025 року об 13 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1