Справа № 204/947/26
Провадження № 1-кс/204/193/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року слідчий суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000048 від 10.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000048 від 10.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000048 від 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно повідомлення ПВБ у Дніпропетровській області (з дислокацією у місті Дніпро) 2 Управління ГУ ВБ СБ України, мешканці Дніпропетровській області, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, організували протиправну схему з виготовлення та продажу військовозобов`язаним особам підробних документів для подальшого ухилення від мобілізації до лав Збройних сил України та інших військових формувань. Також встановлено, що мешканка Дніпропетровської області громадянка України ОСОБА_6 , вчиняє шахрайські дії, вчинені в умовах воєнного стану, шляхом отримання грошових коштів нібито за допомогу в офіційному оформленні необхідного пакету документів для отримання громадянами відповідної групи інвалідності, проте не вчиняє жодних дій для цього, а отримані кошти привласнює особисто. Крім того встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000048 від 10.01.2025, встановлено, що мешканці Дніпропетровської області за попередньою змовою з невстановленими особами, з метою отримання грошової винагороди, організували схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом виготовлення та надання документів, що містять недостовірні відомості, на підставі яких громадяни України, що підлягають мобілізаційним заходам, а також особи, які вже проходять військову службу, отримують право на перетин державного кордону України. Також встановлено, що мешканець Дніпропетровської області громадянин України ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленими особами вчинив прийняття пропозиції одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення посадовою особою РТЦК та СП, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000048 від 10.01.2025 встановлено, що ОСОБА_8 перебуваючи на посаді лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медикосанітарної допомоги №16», діючи умисно, вчинила підроблення офіційного документа, щодо перебування особи на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, який видається відповідною установою, будучи особою яка має право видавати такі документи, з метою використання його іншою особою. Крім того встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000048 від 10.01.2025 встановлено, що ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №16», діючи умисно, достовірно знаючи про те, що на території України введено та не скасовано правовий режим воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного нею діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення прийняла пропозицію одержання неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в інтересах третьої особи. Досудовим розслідуванням встановлено, що медичні працівники комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, організували схему протиправної діяльності, спрямовану на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, що унеможливлює повноцінні заходи держави з проведення мобілізації населення та дає підстави для незаконного виїзду військовозобов`язаних за межі державного кордону України. Так, відповідно до отриманих відомостей, медичні працівники комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, використовуючи власні зв`язки серед лікарів та працівників медичних закладів м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за грошову винагороду сприяють оформленню необхідних документів для подальшого отримання інвалідності військовозобов`язаними громадянами або членами їх родин, що в подальшому є підставою для ухиляння від мобілізації до лав Збройних сил України та отримання можливості виїзду за межі України. Встановлено, що медичні працівники комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, за попередньою змовою з невстановленими особами, організувала пошук військовозобов`язаних громадян, які мають наміри виїхати за кордон або ухилитись від мобілізації під час воєнного стану, а також діючих військовослужбовців Сил оборони України, які не бажають проходити військову службу, та у подальшому за грошову винагороду пропонують зазначеній категорії громадяни виготовити через перевірені зв`язки у медичних закладах Дніпропетровської області, фіктивні медичні документи, якими встановлюється відповідна ступінь інвалідності особи, що у свою чергу призводить до подальшого отримання відстрочки від мобілізації або зняття з військового обліку, та надає можливість виїзду за кордон, а для діючих військовослужбовців надає підстави звільнитись з військової служби за станом здоров`я, за що отримують грошові кошти в розмірі від 5 до 10 тисяч доларів США. Також встановлено, що громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою медичних працівників комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради та інших працівників медичних закладів м. Дніпро та м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, здійснив оформлення фіктивних медичних документів, якими встановлюється відповідна ступінь інвалідності, що у свою чергу призводить до подальшого отримання відстрочки від мобілізації або зняття з військового обліку, з метою ухиляння від мобілізації під час дії воєнного стану. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_10 . У зв`язку з викладеним, з метою врятування майна, яке є безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, та унеможливлення його знищення, переміщення чи відчуження, або його спотворення іншим чином, а також у зв`язку з невідкладним випадком, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, 29.01.2026 слідчим слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області капітаном юстиції ОСОБА_3 проведено обшук житлового приміщення за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_10 . За результатами обшуку приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: Грошові кошти номіналом на загальну суму 25 750 доларів США, а саме: Грошові кошти купюри номіналом 100 Доларів США у кількості 255 штук на загальну суму 25500 доларів США; Грошові кошти купюри номіналом 50 Доларів США у кількості 5 штук на загальну суму 250 доларів США; Грошові кошти номіналом на загальну суму 1100 євро, а саме: купюри номіналом 100 євро у кількості 6 штук (600 євро); купюри номіналом 50 євро у кількості 10 штук (500 євро). 29.01.2026 вказані вище об`єкти визнано речовими доказами, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що зазначені предмети були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_9 не надано документальних матеріалів, які можуть підтвердити походження вилучених коштів, наявні підстави вважати, що вказані грошові кошти могли бути отриманні злочинним шляхом. Статтею 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Принцип змагальності у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 22 КПК України, полягає у збиранні та поданні до суду речей, документів, інших доказів, тощо. Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Незастосування арешту щодо зазначених предметів, речей та документів, може унеможливити використання їх як доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що зазначене майно може бути втрачено, знищено, перетворено, переміщено та відчужено на користь третіх осіб. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Враховуючи викладене, оскільки вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, підставою для накладення арешту є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, збереження речових доказів. Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи. Необхідність накладення арешту шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження майном зумовлена тим, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. На підставі викладеного вище, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд клопотання на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Від слідчого надано заяву про проведення судового засідання без його участі.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з неявкою учасників судового провадження у судове засідання, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000048 від 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Також в судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області капітана юстиції ОСОБА_3 від 29.01.2026 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000048, серед іншого: Грошові кошти номіналом на загальну суму 25 750 доларів США, а саме: Грошові кошти купюри номіналом 100 Доларів США у кількості 255 штук на загальну суму 25500 доларів США, Грошові кошти купюри номіналом 50 Доларів США у кількості 5 штук на загальну суму 250 доларів США; Грошові кошти номіналом на загальну суму 1100 євро, а саме: купюри номіналом 100 євро у кількості 6 штук (600 євро); купюри номіналом 50 євро у кількості 10 штук (500 євро).

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000048 від 10.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 29.01.2026 року в ході обшуку житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: Грошові кошти номіналом на загальну суму 25 750 доларів США, а саме: - Грошові кошти купюри номіналом 100 Доларів США у кількості 255 штук на загальну суму 25500 доларів США, Грошові кошти купюри номіналом 50 Доларів США у кількості 5 штук на загальну суму 250 доларів США; Грошові кошти номіналом на загальну суму 1100 євро, а саме: купюри номіналом 100 євро у кількості 6 штук (600 євро); купюри номіналом 50 євро у кількості 10 штук (500 євро), шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1