Провадження № 1-кс/947/777/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000003 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Одеська обласна прокуратура.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється відповідно до інформації УСР в Одеській області ДСР НП України за фактом розкрадання коштів службовими особами Південної філії ДП "АМПУ за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «ПРОМБУДКІМ» під час закупівлі робіт по завідомо завищеними цінами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що службовими особами Південної філії ДП «АМПУ» за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «ПРОМБУДКІМ» , розроблено схему розкрадання державних коштів шляхом закупівлі робіт по завідома завищеним цінам.

З цією метою службові особи Південної філії ДП «АМПУ» оголошено та проведено процедури закупівлю робіт з монтажу системи автоматичного обліку енергоресурсів та робіт з реконструкції електричних мереж живлення систем вентиляції та кондиціювання будівель ПФ ДП «АМПУ».

Так, 24.10.2024 року між Південною філією ДП «АМПУ» та ТОВ "ПРОМБУДКІМ" укладено договори на суму 3 млн. 420 тис. грн та 6 млн. 058 тис. грн. відповідно.

Для формування уяви придбання матеріальних ресурсів по ринковим цінам, службові особи ТОВ «Промбудкім» використовувались підконтрольні підприємства такі як ТОВ «КІМ» 41472423, ТОВ «Енерон Груп», ТОВ «ІСГРУППЛЮС» , ТОВ «ІС ГРУПП», ТОВ «Діфок» та інші з метою прикриття незаконної діяльності, яка направлена на здійснення фінансово-господарських операцій по привласненню державних коштів.

Суттєво завищені ціни в ході укладання договору між Південною філією ДП «АМПУ» та ТОВ "ПРОМБУДКІМ" ЄДРПОУ на наступне обладнання:

-CMе3000 TCP/IP M-Bus Master максимальна вартість яких складає приблизно 75 000 грн., в України, а за її межами вартість становить близько 400 євро. (113 594 грн. без ПДВ відповідно до договірної ціни);

-пристрій безперебійного живлення EATON 5SC 1000VA RM 2U (5SC1000IR) максимальна вартість якого складає приблизно 30 000 грн. (42 978 грн. відповідно до договірної ціни);

-ПО Windows Server 2022 Standard максимальна вартість якого складає приблизно 75 000 (131551 грн. без ПДВ відповідно до договірної ціни);

-сервер НР (P50751- B21/V1-4-1) максимальна вартість якого складає приблизно 140 000 грн. (172774 грн. без ПДВ відповідно до договірної ціни).

Так згідно наявних даних перетворювач CMe3000 TCP/IP M-Bus Master у кількості 16 одиниць ТОВ «Промбудкім» придбало у ТОВ «Діфок» за ціною 2 181 016 грн., яке в свою чергу здійснило їх імпортне постачання від підприємства нерезидента Pamir Group Естонія директором та засновником якого виступає директор ТОВ «Промбудкім» ОСОБА_4 , за ціною 39671 євро, що з урахуванням розмитнення становить 2 090 208 грн., крім того

ТОВ «Промбудкім» по завищеним цінам здійснювало придбання устаткування у ТОВ «ІС ГРУПП» 40352311 на суму 569 тис. грн., а саме примірники програмного забезпечення та джерела безперебійного живлення.

В ході досудового розслідування 12.08.2025 в НДІСЕО призначено економіко товарознавчу експертизу.

Так 14.08.2025 надійшло клопотання експерта щодо надання документів для проведення економіко товарознавчу експертизу, які стали підставою проведення та перемоги тендерів.

В ході проведення досудового розслідування, 14.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси проведено обшук за місцем розташування ТОВ «Діфок» та ТОВ «Промкімбуд», а саме приміщенні, яке розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Середня, 10а, в ході якого виявлені та вилучені:

- копії банківських виписок з 01.01.2023 по 31.12.2023 ТОВ «Діфок»;

- копії банківських виписок з 01.01.2024 по 31.12.2024 ТОВ «Діфок»;

- 6 штампів: ТОВ «ІС ГРУП», ТОВ «ІС ГРУП», ТОВ «ІСГРУППЛЮС», ТОВ «Діфок», ТОВ «Діфок», ТОВ «Промбудкім»;

- 6 печаток: ФОП ОСОБА_5 , ТОВ «Діфок», ТОВ «Комунікації та інженерні мережі», ТОВ «Промбудкім», ТОВ «Індастріал солюшинс груп», ТОВ «Ісгрупплюс»;

- договір № 2024-03/18 з додатками;

- договір № 2024-03/15 з додатками;

- контракт № 2024/1111/1 з додатками;

- контракт № 2024/0909/3 з додатками.

В подальшому вилучене майно було визнано речовими доказами та винесено відповідну постанову від 14.01.2026.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що вилучене майно може бути використано як доказ факту обставин, що встановлюється під час досудового розслідування.

Прокурор надав заяву в якій просив клопотання задовольнити, розглянути за його відсутності.

Представник ТОВ «Промбудкім» адвокат ОСОБА_6 надав письмові заперечення, в яких зазначив, що вилучені документи, печатки та штампи не можуть бути предметом доказування у кримінальному провадженні, адже не несуть ніякої доказової бази, накладення арешту на вилучене майно призведе до труднощів пов`язаних із веденням господарської діяльності. Просив відмовити у задоволенні клопотання та розглянути останнє за відсутності представника власника майна.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутності представника власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що частина вилученого в ході обшуку майна відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що могло бути знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 14.01.2026 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучені під час обшуку документи, а сааме: копії банківських виписок з 01.01.2023 по 31.12.2023 та з 01.01.2024 по 31.12.2024 ТОВ «Діфок», необхідне для проведення призначеної 12.08.2025 судової економіко-товарознавчої експертизи з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на копії банківських виписок з 01.01.2023 по 31.12.2023 та з 01.01.2024 по 31.12.2024 ТОВ «Діфок», що відповідає завданням кримінального провадження.

В той же час стороною обвинувачення під час розгляду клопотання належним чином не доведено, що вилучені під час обшуку 6 штампів: ТОВ «ІС ГРУП», ТОВ «ІС ГРУП», ТОВ «ІСГРУППЛЮС», ТОВ «Діфок», ТОВ «Діфок», ТОВ «Промбудкім»; 6 печаток: ФОП ОСОБА_5 , ТОВ «Діфок», ТОВ «Комунікації та інженерні мережі», ТОВ «Промбудкім», ТОВ «Індастріал солюшинс груп», ТОВ «Ісгрупплюс»; договір № 2024-03/18 з додатками; договір № 2024-03/15 з додатками; контракт № 2024/1111/1 з додатками; контракт № 2024/0909/3 з додатками, є майном, що має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0000003 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та необхідним для виконання клопотання експерта щодо надання документів для проведення економіко товарознавчої експертизи, які стали підставою проведення та перемоги тендерів.

Так, слідчий суддя погоджується з доводами представника власника майна, що попри вищенаведені посилання прокурора, вилучені штампи та печатки підприємств та договори, що не були ідентифіковані заявником, зв`язок зазначеного майна не доведено долученими до клопотання матеріалами провадження.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що викладені у клопотанні прокурора висновки про те, що вилучені штампи, печатки підприємств та договори, відносяться до речових доказів, у розумінні ст.98 КПК України, є припущеннями, які не підтверджені належними доказами.

Крім того, застосування засобу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна на печатки та штампи підприємств, може перешкоджати фінансово-господарській діяльності останніх, тому зазначене обмеження, на думку слідчого судді, буде невиправданим занадто обтяжливим заходом для власників вилученого майна.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає частковому застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000003 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені під час проведення обшуку за адресою: м.Одеса, вул.Середня, 10а:

- копії банківських виписок з 01.01.2023 по 31.12.2023 ТОВ «Діфок»;

- копії банківських виписок з 01.01.2024 по 31.12.2024 ТОВ «Діфок».

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1