печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 22.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000158 від 28.01.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 22.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000158 від 28.01.2022 року.

Представник посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки досудове розслідування фактично не проведено.

У судовому засіданні представник скаргу підтримав, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Разом з тим, на запит слідчого судді надійшли матеріали закритого кримінального провадження № 0000158 від 28.01.2022.

Вивчивши скаргу, приєднані до неї документи та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку представника, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000158 від 28.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 344, ч. 3 ст. 365 КК України.

Вказане провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/9381/20-к від 27.04.2020, якою зобов?язано внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 від 11.02.2020.

Так, зі скарги вбачається, що предметом звернення з заявою про злочин є посилання представника про те, що співробітниками Національного Антикорупційного Бюро України спільно з керівництвом Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000361 та №0000436 здійснюють фальсифікацію доказів та загалом здійснюють досудове розслідування відносно ОСОБА_4 всупереч наявного в останнього, відповідно до Шостого проколу Генеральної Угоди Про привілеї та імунітети Ради Європи, ратифікованого Україною , дипломатичного імунітету.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 22.03.2023 кримінальне провадження № 0000158 від 28.01.2022 закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Національного антикорупційного бюро України та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 344, ч. 3 ст. 365 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої, зокрема, кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Вивчивши матеріали скарги та матеріали закритого кримінального провадження № 0000158, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Досудове розслідування фактично не проводилось, зокрема, не проведено допиту жодних осіб, зокрема, заявника, для встановлення фактичних обставин справи, не вчинено інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення чи спростування обставин, викладених в заяві про вчинення злочину.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що для встановлення чи спростування обставин, викладених в заяві про вчинення злочину слідчим було лише направлено запит до Національного антикорупційного бюро України щодо наявності службового розслідування щодо можливих неправомірних дій працівників Національного бюро розслідувань під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000361 за зверненням ОСОБА_4 чи його представників, а також викликано адвоката ОСОБА_6 на допит.

Крім цього, слідчий у постанові посилається на те, що адвокату ОСОБА_6 скеровувався запит в порядку ст. 93 КПК України щодо надання копій документів, що щодо надання до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві належним чином завірених копій документів, що підтверджують причетність службових осіб Національного антикорупційного бюро України та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються засобами зв`язку або через комп`ютер, порушення недоторканності приватного життя, втручання у діяльність державного діяча та перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000361.

Крім цього, слідчий, посилаючись на вказану обставину, як на одну з підстав закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, зазначає, що копії зазначених документів адвокатом ОСОБА_6 не надано.

Однак, слідчий суддя не може взяти до уваги такі доводи слідчого, оскільки в матеріалах такий запит відсутній, а також доказів його направлення слідчим не надано.

Також, слідчий суддя зважає на те, що слідчий прийшов до висновку про відсутність у діях вказаних осіб складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 344, ч. 3 ст. 365 КК України на підставі листа заступника керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 про те, що службових розслідувань щодо можливих неправомірних дій працівників Національного бюро розслідувань під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000361 за зверненням ОСОБА_4 чи його представників не проводилось.

Разом з тим, слідчий суддя не може вважати вказаний висновок обґрунтованим, оскільки будь-яких інших слідчих дій щодо встановлення відповідних обставин слідчим не проводилось.

Крім цього, з матеріалів скарги, зокрема, з заяви про злочин, вбачається, що предметом вказаного звернення є можливі дії співробітників Національного Антикорупційного Бюро України спільно з керівництвом Спеціалізованої антикорупційної прокуратури під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000361 та №0000436.

Однак з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий обмежився направленням запиту до Національного Антикорупційного Бюро України, запити до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України з метою встановлення обставин, викладених в заяві про злочин, не направлялись.

Відтак, не зрозуміло, на підставі яких обгрунтованих доказів слідчий дійшов відповідного висновку щодо відсутності в діях службових осіб Національного антикорупційного бюро України та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 344, ч. 3 ст. 365 КК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, які мали бути встановлені під час досудового розслідування, а також належної обґрунтованості винесеної постанови, яке б не викликало жодних сумнівів у правильності прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 22.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000158 від 28.01.2022 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000158 повернути до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для здійснення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1