УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 953/5452/23

провадження № 51-2728 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,

встановив:

За вироком Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. На підставі ч. 1 ст. 70 КК призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Вирішено питання щодо арешту майна, судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду ухвалою від 30 жовтня 2025 року повернув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вказані судові рішення з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки засуджений не усунув недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений Судом строк.

15 листопада 2025 року засуджений ОСОБА_4 , відповідно до відмітки на конверті «Укрпошти», звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою про перегляд оскаржуваних судових рішень. Також засуджений порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначає, що 02 жовтня 2025 року ним отримана ухвала суду касаційної інстанції від 16 липня 2025 року про усунення недоліків. Через адміністрацію ДУ «Роменська виправна колонія № 56» 15 жовтня 2025 року він подав виправлену касаційну скаргу, однак адміністрацією установи касаційна скарга була направлена із затримкою, унаслідок чого на конверті зазначено дату 22 жовтня 2025 року. При цьому, зазначена затримка не залежала від його волі, а сталася через несвоєчасне відправлення адміністрацією установи його процесуальних документів. Він вчинив усі необхідні дії для подання касаційної скарги у визначений законом строк.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що додає: копію ухвали Касаційного кримінального суду від 02 жовтня 2025 року; копію конверта або довідки адміністрації про дату відправлення; копію касаційної скарги.

Суд, перевіривши доводи викладені в клопотанні дійшов висновку про те, що воно задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

За сталою практикою Суду, строк подачі касаційної скарги для учасників кримінального провадження, які були присутні під час розгляду справи обчислюється з дня проголошення судового рішення, зокрема його резолютивної частини (за винятком засудженого, який тримається під вартою).

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були, чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов'язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 жовтня 2025 року повернуто касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки засуджений не усунув недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху 16 липня 2025 року, в установлений Судом строк. При цьому, у вказаній скарзі було встановлено, що копію зазначеної ухвали засуджений ОСОБА_4 отримав 02 жовтня 2025 року, що не заперечувалось і самим засудженим. При цьому, із новою касаційною скаргою засуджений звернувся лише 22 жовтня 2025 року (відповідно до відмітки на конверті «Укрпошти»).

Також засуджений долучив до касаційної скарги клопотання про поновлення строку виконання вимог Суду щодо виправлення недоліків. На вказане клопотання Суд, відмовляючи у поновленні строку на усунення недоліків касаційної скарги, зазначив, що поновлення зазначеного строку або надання додаткового строку на усунення недоліків касаційної скарги кримінальним процесуальним законом не передбачено та не ґрунтується на вимогах закону.

На адресу Суду 20 листопада 2025 року (вх № 23943/0/167-25) від засудженого ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга із клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання касаційної оскарження у якому зазначається, що затримка при подачі нової касаційної скарги на виконання ухвали Суду від 16 липня 2025 року не залежала від його волі, а сталася через несвоєчасне відправлення адміністрацією установи його процесуальних документів. При цьому, ОСОБА_4 зазначає, що він вчинив усі необхідні дії для подання касаційної скарги у визначений законом строк та що додає копію ухвали Касаційного кримінального суду від 02 жовтня 2025 року; копію конверта або довідки адміністрації про дату відправлення; копію касаційної скарги.

Однак, відповідно до акта від 20 листопада 2025 року № 465 складеного працівниками Касаційного кримінального суду Верховного Суду, під час розкриття конверта (простий лист), який надісланий ОСОБА_4 (адреса відправлення - ДУ «Роменська виправна колонія № 56, вул. Вишнева, 19, с. Перехрестівка Роменський район Сумська область, 42073), виявлена відсутність додатків до заяви про поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги у справі № 953/5452/23 щодо ОСОБА_4 - копія ухвали Касаційного кримінального суду від 02 жовтня 2025 року, копія конверта або довідки адміністрації про дату відправлення, копія касаційної скарги.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 було вчасно направлено касаційну скаргу чи доказів поважності пропуску строку на виконання вимог ухвали Суду від 16 липня 2025 року засудженим не надано. Інших даних, які завадили засудженому протягом строку на касаційне оскарження звернутися до Суду та, які можна було б визнати поважними, у клопотанні не наведено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст.429 КПК, Суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року відмовити, а його касаційну скаргу на вказані судові рішення разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3