Провадження №1-кс/523/8282/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянув у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації та перебував у розпорядження командира військової часина НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", раніше не судимого, з метою приводу до суду для застосування йому запобіжного заходу, задля забезпечення належного виконання ним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження №0001112, відомості по якому внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадження №0001112, відомості по якому внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідування здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан в Україні безперервно продовжувався, в останнє: Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 26/2025 від від 06.02.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану В Україні» № 4229-ІХ від 15.01.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

13.09.2024 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та набуття чинності Указу Президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України № 32/321/501/13т, ОСОБА_5 було призвано на службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 сто. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, 13.09.2024, тобто з дня відправлення з ІНФОРМАЦІЯ_3 у військову частину НОМЕР_1 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №280 від 14.09.2024 р. ОСОБА_5 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду тимчасово прибулого до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2896 від 22.10.2024 р. службове розслідування за фактом самовільного залишення служби солдатом ОСОБА_5 було завершене.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов1язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або із служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, а саме 27.09.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується на території АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) та ухиляється від проходження військової служби, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби по теперішній час.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, є підставою для повідомлення особі про підозру.

14 листопада 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку передбаченому КПК України для вручення повідомлень.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

17 листопада 2025 року на адресу проживання ОСОБА_5 було направлено повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останнього для проведення процесуальних дій за його участю, на 18.11.2025, 19.11.2025, 20.11.2025, які було вручено у спосіб, передбачений ст.ст. 133, 135 КПК України для вручення повідомлень.

Станом на теперішній час, ОСОБА_5 не з`явився до слідчого відділення відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеської області для проведення слідчих дій, про причини неприбуття не повідомив.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У відповідності до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 після повідомлення про підозру у вчинені тяжкого злочину, знаючи про ступінь тяжкості міри покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 188, 189 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для застосування йому запобіжного заходу, задля забезпечення належного виконання ним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження №0001112, відомості по якому внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації та перебував у розпорядження командира військової часина НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду або через шість місяців з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1