Справа № 951/9/26
Провадження №1-кп/951/22/2026
УХВАЛА

05 лютого 2026 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

під час підготовчого судового засідання в залі суду в селищі Козова в кримінальному провадженні за № 0000172 від 26.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Козівському районному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

На стадії підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що 31.12.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч.1 ст.382 КК України. Проте всупереч вимогам пункту 1 частини 3 статті 219 КПК України протягом сімдесяти двох годин досудове розслідування не було закінчене. Натомість прокурор 05.01.2026 склав постанову про повернення матеріалів згаданого кримінального провадження дізнавачу, і матеріали кримінального провадження того ж дня направлено дізнавачу для подальшого досудового розслідування. Водночас, як зазначає сторона захисту, не було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування. Відтак усі подальші слідчі (розшукові) та процесуальні дії проведені незаконно, оскільки, не продовживши строків досудового розслідування, сторона обвинувачення тим самим порушила строки досудового розслідування. Наведене, на думку сторони захисту, є підставою для закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали вказане клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що 31.12.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.182 КПК України. Останній при проведенні допиту як підозрюваного 02.01.2026 не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення згідно з повідомленою підозрою. Оскільки дані обставини свідчили про невизнання ОСОБА_4 своєї вини в скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, то у сторони обвинувачення виникло право проведення дізнання у межах визначеного пунктом 2 ч.3 ст.219 КПК України двадцятиденного строку. Надалі постановою від 05.01.2026 прокурором визначено строк досудового розслідування в межах визначеного пунктом 2 ч.3 ст.219 КПК України двадцятиденного строку. В подальшому 07.01.2026 підозрюваному ОСОБА_4 вручено обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та копіями матеріалів кримінального провадження. 07.01.2026 обвинувальний акт з додатками направлений до суду. Крім того, на думку прокурора, за положеннями п.2 ч.3 ст.219 КПК України , навіть без постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування, такий строк у вказаному кримінальному провадження складає 20 діб, а тому і не є пропущеним.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту, вважають що строки досудового розслідування стороною обвинувачення порушені не були.

Також обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що, дійсно, після повідомлення його про підозру за ч.1 ст.382 КК України вини своєї він не визнав, про що вказав у протоколі допиту його як підозрюваного від 02.01.2026.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи

Як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, у вказаному кримінальному провадженні 26.08.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000172.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 31.12.2025 дізнавачем СД ВП №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 повідомила про підозру ОСОБА_4 .

Таким чином, з 31.12.2025 почав відлік термін (72 год або 20 діб ) проведення досудового розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, визначений ч. 3 ст. 219 КПК України.

Отже, зважаючи на чітко визначені кримінальним процесуальним законом строки, протягом вищевказаного строку, стороною обвинувачення мав бути складений обвинувальний акт, і справу мало бути направлено до суду.

Як встановлено у судовому засіданні, в процесі допиту ОСОБА_4 як підозрюваного він своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.182 КК України відповідно до викладених у письмовому повідомленні про підозру обставин не визнав.

Положеннями кримінального процесуального закону, закріпленими у статтях 219, 294-295 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акта.

Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 283 КПК України, де передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Таким чином, згідно зі статтями 5, 110, 115, ч. 1 ст.291 та ч. 2 ст.283 КПК України, прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні у межах строку досудового розслідування.

Так, ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено зокрема,

- протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу;

- протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім.

На думку суду органи досудового розслідування цілком логічно дійшли висновку про невизнання підозрюваним своєї вини в інкримінованому йому діянні.

За таких обставин КПК України чітко визначено строк досудового розслідування 20 діб з дня повідомлення про підозру.

При цьому КПК не визначає обов`язку продовження строку досудового розслідування, позаяк строк вже встановлений ч.3 ст. 219 КПК України при наявності чітко визначених обставин :

- невизнання вини підозрюваним;

- необхідності проведення додаткових слідчих(розшукових ) дій;

- вчинення кримінального проступку неповнолітнім.

Ухвалення прокурором процесуального рішення у виді постанови про продовження строку досудового розслідування у даному випадку не передбачено КПК України, але, на думку суду, це не є порушенням будь-яких прав та свобод підозрюваного і не впливає на строк досудового розслідування, який прямо встановлений ч.3 ст.219 КПК України.

Також суд бере до уваги положення статті 301 КПК України, котра містить спеціальні норми щодо особливостей розслідування кримінальних проступків.

Частинами 1 та 2 статті 301 КПК України визначено, що дізнавач зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, подати прокурору всі зібрані матеріали дізнання разом із повідомленням про підозру, про що невідкладно письмово повідомляє підозрюваного, його захисника, законного представника, потерпілого. Прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин здійснити одну із зазначених дій: 1) прийняти рішення про закриття кримінального провадження, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, - про негайне звільнення затриманої особи; 2) повернути дізнавачу кримінальне провадження з письмовими вказівками про проведення процесуальних дій з одночасним продовженням строку дізнання до одного місяця та звільнити затриману особу (у разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу); 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності; 4) у разі встановлення ознак злочину направити кримінальне провадження для проведення досудового слідства.

З досліджених у підготовчому судовому засіданні під час вирішення згаданого клопотання сторони захисту даних вбачається, що дізнавач та прокурор діяли у межах визначених статтею 301 КПК України, а також статею 219 КПК України процесуальних строків та відповідно до визначених вказаною статтею повноважень.

Таким чином, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчувався 20.01.2026. Справа надійшла до Козівського районного суду Тернопільської області 07.01.2026.

За таких обставин суд вважає, що строки досудового розслідування не закінчилися, обвинувальний акт ОСОБА_4 було вручено, а справа надійшла до суду, в межах процесуальних строків досудового розслідування.

Суд також вважає безпідставним на даному етапі твердження сторони захисту про те, що відлік строків досудового розслідування слід проводити, починаючи із 17.09.2025, оскільки цього дня ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

У матеріалах справи немає даних щодо затримання ОСОБА_4 у вказаний день, як, власне, його затримання у межах цього кримінального провадження, у будь-який інший день. Відтак, як вбачається із досліджених у підготовчому судовому засіданні даних, статус підозрюваного ОСОБА_4 набув саме 31.12.2025.

Посилання сторони захисту щодо незаконних на її думку дій працівників правоохоронних органів при проведенні окремих слідчих (розшукових) та процесуальних дій із ОСОБА_4 не мають значення при визначенні строків досудового розслідування, але цим обставинам буде надана оцінка при ухвалені вироку.

Письмове клопотання ОСОБА_4 , також містить інші доводи щодо незгоди його з діями дізнавача, прокурора та працівників правоохоронних органів, однак ці доводи не впливають на вирішення питання щодо строків досудового розслідування, тому цією ухвалою суд не надає їм оцінки.

Тому у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись статтями 371, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.1 ст.182 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено в залі судового засідання 05.02.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_1