Справа № 645/2156/25
Провадження № 1-в/645/2/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 р. м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в:

Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до Немишлянського районного суду міста Харкова з поданням про застосування покарання за наявності двох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 .

Подання обгрунтовано тим, що на виконанні у Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» знаходяться два вироки щодо ОСОБА_4 а саме: вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік (правопорушення вчинене 06.08.2022 року). Вирок набрав законної сили 11.11.2022 року. Вирок Неммишлянського районного суду міста Харкова від 07.04.2025 року, яким ОСОБА_4 засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України до 1 (одного) року пробаційного нагляду (правопорушення вчинене 03.02.2025 року). Вирок набрав законної сили 14.05.2025 року.

Прокурор ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні подання покладалася на розсуд суду.

Провідний інспектор Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_7 подав заву про розгляд подання за відсутності органу пробації, подання підтримав у повному обсязі.

Засуджений у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За результатами розгляду подання суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 11.10.2022 року Октябрським районним судом м. Полтави постановлено вирок, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік (правопорушення вчинене 06.08.2022 року). Вирок набрав законної сили 11.11.2022 року.

Вироком Фрунзенського (нині Немишлянського) районного суду міста Харкова від 07.04.2025 ОСОБА_4 засуджено за кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 КК України до 1 (одного) року пробаційного нагляду (правопорушення вчинене 03.02.2025 року). Вирок набрав законної сили 14.05.2025 року.

Вказані вироки перебувають на виконанні у Немишлянському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» окремо, що підтверджено матеріалами подання, розпорядженнями суду про направлення вказаних вироків на виконання.

Звертаючись до суду з вказаним поданням представник органу пробації вказує, що під час іспитового строку, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 вчинив інше кримінальне правопорушення і обвинувальний акт направлено до Київського районного суду міста Харкова (справа № 953/9903/23), в зв`язку із чим при ухваленні вирогку Фрунзенського (нині Немишлянського) районного суду міста Харкова від 07.04.2025 не був врахований вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

У випадку вчинення особою кримінального правопорушення під час іспитового строку покарання, від якого вона була звільнена з випробуванням на підставі ст. 75 КК, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання, призначеного новим вироком. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 15 липня 2025 року по справі №462/7107/24.

Тобто звільнення від покарання з випробуванням не вважається невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який замінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Таким чином, при ухваленні вироку Київським районним судом міста Харкова у кримінальній справі № 953/9903/23, судом має буде враховано вказані положення закону та практика ВС, оскільки кримінальне правопорушення у вказаному провадженні вчинене в період іспитового строку.

У п.11 ч. 1 ст.537 КПК України закріплено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України (1960 року) не було вирішено.

Окрім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Також, при вирішенні даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові ВС ; від щодо того, що повідомлення особи про підозру у вчиненні певного кримінального правопорушення вказує лише на наявність для цього в слідчого або прокурора підстав, передбачених ст. 276 КПК, і саме собою не може доводити факту вчинення цією особою злочину.

До того ж, відповідно до позиції Конституційного Суду України, викладеному в рішенні від 8 червня 2022 року № 3-р(ІІ)/2022, сутність презумпції невинуватості поширюється на всі сфери життя особи й діє доти, доки її не спростовано в законному порядку обвинувальним вироком.

Таким чином, враховуючи, що на сьогодні неможливо достовірно встановити, що кримінальне правопорушення у кримінальній справі № 645/2156/25 вчинене ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 року (справа № 554/10881/22) та вирок Фрунзенського (нині Немишлянського) районного суду міста Харкова від 07.04.2025 року (справа № 645/2156/25) відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1