УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 332/5421/23

провадження № 51 - 4171 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2025 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2025 року щодо нього,

встановила:

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2025 року ОСОБА_4 засуджено: за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2025 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Верховний Суд ухвалою від 30 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також скаржнику було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, вона буде повернута.

У межах наданого судом строку ОСОБА_4 надіслав до Верховного Суду додаток до касаційної скарги, проте недоліків зазначених в ухвалі касаційного суду не усунув.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Тому, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 порушує питання про перегляд справи щодо нього.

Проте, як убачається зі змісту скарги, вимог ст. 427 КПК скаржником не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто.

Зокрема, у касаційній скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування судових рішень з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, а саме: 1)істотного порушення вимог кримінального процесуального закону; 2)неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3)невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Крім того, конкретні порушення закону, які б були допущені судами та які б були підставами відповідно до ст. 438 КПК для скасування судових рішень, скаржник не наводить.

При цьому у касаційній скарзі засуджений так і не зазначає на конкретні порушення закону, з урахуванням положень ст. 438 КПК, які були б допущені судом апеляційної інстанції при винесенні судового рішення та які б були підставами для його скасування, та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених щодо нього судових рішень.

Разом з тим, ОСОБА_4 в порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі не зазначив вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням повноважень касаційного суду, передбачених ст. 436 КПК.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 не усунуто в установлений строк недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.

Згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому

КПК, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2025 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2025 року щодо нього, разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3