Справа № 639/3560/25
Провадження № 1-кп/639/309/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 13.05.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0006197 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив скасувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він є невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, також просив скасувати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено реальне існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 немає жодних намірів переховуватися від суду або впливати на свідків обвинувачення.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судовим розглядом встановлено, що 11.04.2025 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.06.2025 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 560 грн.

В подальшому ухвалами Новобаварського районного суду м. Харкова від 03.06.2025 року та 31.07.2025 року відносно ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.09.2025 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

При вирішенні клопотань прокурора та сторони захисту суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Крім цього обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, що свідчить про те, що він може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце тимчасового мешкання та почати переховуватись від суду;

-незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус обвинуваченого, останньому відомо місце мешкання важливих свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у суду наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, оскільки всі свідки обвинувачення ще не допитувались судом.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) репутацію обвинуваченого, який раніше не судимий; 4) даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований та законних джерел доходів немає, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто немає міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, що свідчить про те, що ОСОБА_4 в будь-який момент може покинути своє місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Обставин про зменшення або відсутність вказаних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані при обранні запобіжного заходу, судом на теперішній час не встановлено.

Стороною захисту на теперішній час не доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшились або відпали в такому обсязі, що є достатніми для переконання суду в необхідності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Щодо посилання сторони захисту на відсутність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України суд зазначає наступне.

Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 03.06.2025 року за результатами підготовчого провадження було призначено судовий розгляд по даному кримінальному провадженню.

На теперішній час по справі триває судовий розгляд, процедура якого врегульована § 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, судом було виконано процесуальні дії, передбачені ст.ст. 342-349 КПК України, зокрема, визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження.

Змістом статей 367-369, 371, 374, 375 КПК України передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Зазначене свідчить про те, що суд на стадії судового розгляду не може робити висновок щодо «обґрунтованості обвинувачення або винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За вищенаведених обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, переховування від суду.

Таким чином, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 21 листопада 2025 року, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту необхідно відмовити.

Разом з цим, суд вважає можливим, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, які були зазначені в ухвалі слідчого суді Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2025 року по справі №643/5631/25.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 21 листопада 2025 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, які зазначені в ухвалі слідчого суді Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2025 року по справі №643/5631/25.

У задоволенні клопотання сторони захисту про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Копії ухвали направити для виконання до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1