Справа № 650/1119/25
провадження №1-кс/650/448/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Антонівка м. Херсон Херсонської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не заміжній, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , малолітніх дітей на утриманні не має, не є депутатом будь-якого рівня, раніше в порядку ст.89 КК України не судимої,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, за наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, до нього має бути застосований вказаний запобіжний захід.

На судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

На судовому засіданні підозрюваний не заперечив проти застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною четвертою статті 185 КК України за вчинення відповідного злочину передбачено, зокрема, відповідальність у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000110 від 19 лютого 2025 року, повідомленням про підозру від 21 березня 2025 року, яке було вручене останній.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона, діючи в умовах воєнного стану: 15 лютого 2025 року в ранковий час доби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , отримала від ОСОБА_6 банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я останньої, разом із пін-кодом для купівлі продуктів харчування, та, маючи вільний доступ до цієї банківської картки, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої, залучивши ОСОБА_7 , яка не була обізнана про незаконність її дій, о 12:33 годині 15 лютого 2025 року шляхом зняття готівки через банкомат АТ «Ощадбанк», розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт Нововоронцовка, вул. Бериславська, 2а, таємно викрала з вказаного рахунку грошові кошти в сумі 10000 грн, які обернула на свою користь та розпорядилася ними на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальні збитки на вказану суму; 16 лютого 2025 року в ранковий час доби, перебуваючи за адресою: вул. Затишна, 1, смт Нововоронцовка Бериславського району Херсонської області, повторно отримала від ОСОБА_6 банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я останньої, разом із пін-кодом для купівлі продуктів харчування, та, маючи вільний доступ до цієї банківської картки, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої, залучивши ОСОБА_8 , яка не була обізнана про незаконність її дій, о 10:29 годині 16 лютого 2025 року шляхом зняття готівки через банкомат АТ «Ощадбанк», розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт Нововоронцовка, провулок Торговий, 3, таємно, повторно викрала з вказаного рахунку грошові кошти в сумі 10000 грн, які обернула на свою користь та розпорядилася ними на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, у тому числі повторно.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_6 від 18 лютого 2025 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 19 лютого 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17 березня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_7 від 17 березня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22 лютого 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23 лютого 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24 лютого 2025 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; іншими матеріалами вказаного кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена підозрюваній підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останньої до кримінального правопорушення, що їй інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у тому, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність даного ризику вбачається з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому усвідомлення невідворотності відповідальності може спонукати її до переховування, у тому числі шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з російською федерацією.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у тому, що підозрювана може незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність даного ризику вбачається з того, що з метою ухилення від відповідальності або пом`якшення покарання ОСОБА_5 може у незаконний спосіб впливати на свідків та потерпілу, а також протиправним шляхом схиляти їх до зміни показань.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у тому, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність даного ризику вбачається з того, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, та на даний час знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрювану при їх застосуванні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При застосуванні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у сторони захисту не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваній у виді позбавлення волі на строк до восьми років у разі доведеності вини; задовільний стан здоров`я підозрюваної та відсутність відомостей про перебування на обліку у лікаря психіатра та нарколога; відсутність на утриманні малолітніх дітей; відсутність офіційного працевлаштування; посередню репутацію підозрюваної.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням на неї відповідних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 53 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області, прокурора, суду за першою вимогою;

не залишати місце свого постійного проживання подвір`я будинку АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період часу з 20.00 години до 06.00 години.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваної.

Попередити підозрювану, що в разі невиконання покладених на неї даною ухвалою обов`язків, до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в її житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на неї обов`язків.

Строк дії ухвали - до 19 березня 2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 01 квітня 2025 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1