КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 24.09.2025.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що ОСОБА_6 у заяві від 24.09.2025 не вказано конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.10.2025 року у судовій справі №757/47943/25-к. Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Генерального прокурора або відповідальних осіб Офісу Генерального прокурора України виконати вимоги ч.1 ст.214 КПК України та внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 24.09.2025. Крім того, просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки оскаржувана ухвала була надіслана йому поштою лише 06.10.2025. Також, в Електронному суді ця ухвала була розміщена 06.10.2025, згідно «Картки руху документа».

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає про те, що 24.09.2025 року він відправив електронною поштою на електронну адресу «Заяву про кримінальне правопорушення» на ім`я Генерального прокурора за ч.1 ст.366 КК України - за фактом службового підроблення, яке було вчинено службовою особою - суддею Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_7 . Однак, прокурор не виконав вимоги ч.1 ст.214 КПК України, тому, керуючись п.1 ч.1 ст.303 КПК України, заявник подав скаргу на бездіяльність прокурора до Печерського районного суду міста Києва до територіальною юрисдикції якого належить Офіс Генерального прокурора. Апелянт зазначає, що до скарги на бездіяльність прокурора він подав докази того, що звертався до Офісу Генерального прокурора, а саме: як доказ відправки заяви про кримінальне правопорушення додав до скарги скриншот екрану комп`ютера із зображенням своєї електронної пошти у папці «Надіслані», де видно куди та що він відправив; текст своєї заяви про кримінальне правопорушення.

Зауважує, що заява про кримінальне правопорушення від 24.09.2025 містить фактичні дані про суб`єкт злочину, предмет злочину, об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення. І навіть в деталях було зазначено хронологію подій, в якій вказано місце скоєння кримінального правопорушення, хто та як скоїв та за яких обставин. На думку апелянта, слідчий суддя вчинив службове підроблення, фактично викрививши в оскаржуваній ухвалі зміст ст.214 КПК України, доповнивши цю норму закону словом «достатні».

На переконання заявника, суддя взагалі не мала права оцінювати його заяву про кримінальне правопорушення, так само як і саме кримінальне правопорушення на предмет наявності чи відсутності складу злочину.

Крім того, зазначає про наявність доказів, про які йдеться у заяві про кримінальне правопорушення: ухвалу, в яку були внесені завідомо неправдиві відомості, технічний запис підготовчого засідання в цивільній справі, про яку йдеться в заяві про кримінальне правопорушення. Звертає увагу, що заявник взагалі не повинен надавати докази до відкриття кримінального провадження. Так, саме слідчий ДБР повинен забезпечити пошук та збирання доказів вчинення кримінального правопорушення та іншого, що потребує доказування згідно ч.1 ст.91 КПК України.

Апелянт зазначає, що у своїй заяві про кримінальне правопорушення він взагалі не вказує про незгоду із процесуальними діями судді ОСОБА_8 . Зауважує, що він не погоджувався з внесенням в ухвалу слідчим суддею завідомо неправдивих відомостей.

Заявник ОСОБА_6 та прокурор були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що скаргу ОСОБА_6 було розглянуто слідчим суддею без учасників. ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги та у своїй скарзі просив здійснювати розгляд у його відсутність.

Так, останнім днем оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року було 08 жовтня 2025 року. Разом з тим, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав 06.10.2025 року, що вбачається з довідки про доставку електронного документу (а.с.17), а з апеляційною скаргою звернувся до Київського апеляційного суду через Електронний суд 09.10.2025 року.

Враховуючи, що апелянт звернувся до суду з дня отримання копії ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного строку.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України). При цьому, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, положення частини 4 ст. 214 КПК України не є тотожними вимогам частини 1 ст. 214 КПК України, оскільки внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що у скарзі на бездіяльність Генерального прокурора або відповідальних осіб Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 зазначив, що 24.09.2025 р. він відправив електронною поштою на електронну адресу «Заяву про кримінальне правопорушення» на ім`я Генерального прокурора за ч.1 ст.366 КК України за фактом службового підроблення, яке було вчинено службовою особою - суддею Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_7 .

Слідчим суддею в ухвалі вірно встановлено, що ОСОБА_6 у заяві від 24.09.2025 не вказано конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що висловлених у заяві тверджень недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень. Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді є вмотивованою та підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 24.09.2025, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4