У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/1032/23

Провадження №1-в/377/5/26

04 лютого 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за відсутності учасників судового провадження, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Славутича Київської області, громадянина України, не одруженого, освіта професійно-технічна, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Славутицького міського суду Київської області від 19 грудня 2023 року за частиною 2 статті 125 України, до покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин,-

У С Т А Н О В И В :

28 січня 2026 року начальник Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про вирішення питання про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Подання мотивовано тим, що 22 січня 2024 року від Славутицького міського суду Київської області до Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшли копія вироку Славутицького міського суду Київської області від 19.12.2023, що набрав законної сили 19.01.2024, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин, і розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. З метою ознайомлення з порядком відбування покарання 23.01.2024 засудженому ОСОБА_3 вручено виклик до Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. 25.01.2024 засуджений до Вишгородського районного сектору не прибув. 26.01.2024 в ході телефонної розмови ОСОБА_3 повідомив, що 25.01.2024 до Вишгородського районного сектору не прибув, оскільки його мобілізують для проходження військової служби в лавах ЗСУ. 02.02.2024 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до Вишгородського районного сектору надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 30.01.2024 після проходження військово-лікарської комісії та психологічних тестів мобілізований для проходження військової служби у лавах Збройних Сил України до військової частини НОМЕР_2 . 13.03.2024 з військової частини НОМЕР_2 надійшло повідомлення та витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 10 від 30.01.2024 про те, що ОСОБА_3 з 30.01.2024 зарахований до списків особового складу військової частини. 22.12.2025 до Вишгородського районного сектора з військової частини НОМЕР_2 надійшла інформація, що ОСОБА_3 28.10.2025 переведений до військової частини НОМЕР_1 з військової частини НОМЕР_3 згідно наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 24.10.2025 № 1455 РС. Відповідно до вимоги про судимість від 22.01.2026 ОСОБА_3 з моменту винесення вироку, тобто з 19.12.2023, до кримінальної відповідальності не притягувався, нових злочинів не скоював. Станом на 27.01.2026 відповідно до чинного законодавства строки давності виконання обвинувального вироку суду закінчились, що згідно із пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України є підставою для вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного 19.12.2023 вироком Славутицького міського суду Київської області, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Судове засідання з розгляду подання призначено на 04 лютого 2026 року.

У призначене судове засідання учасники судового провадження: прокурор, засуджений, захисник, начальник Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлені в порядку, передбаченому статтею 135 КПК України. Начальник Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 і прокурор Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 до суду подали заяви, в яких просили подання розглядати без їх участі, подання підтримали та просили задовольнити. Від захисника адвоката ОСОБА_6 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява, в якій вона просила проводити судове засідання без її участі.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, оглянувши матеріали кримінального провадження № 377/1032/23, провадження № 1-кп/377/58/23, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 537, пункту 4 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку вирішується судом, який ухвалив вирок.

Судом встановлено, що вироком Славутицького міського суду Київської області від 19 грудня 2023 року, який набрав законної сили 19 січня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, і призначено покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

З матеріалів особової справи видно, що копія вироку Славутицького міського суду Київської області від 19 грудня 2023 року відносно ОСОБА_3 і розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили, отримано Вишгородським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та прийнято до виконання 22.01.2024.

23.01.2024 засудженому було вручено виклик про з`явлення 25.01.2024 до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з метою ознайомлення з порядком відбування покарання. 25.01.2024 засуджений ОСОБА_3 до Вишгородського районного сектору не прибув та повідомив в телефонному режимі про те, що напередодні отримав повістку з ІНФОРМАЦІЯ_2 і 25.01.2024 на протязі дня був зайнятий підготовкою документів та збиранням речей, оскільки з 26.01.2024 він мобілізований, про що зазначено у довідці начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 26.01.2024.

02.02.2024 до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення № 598 від 02.02.2024 про те, що30.01.2024 ОСОБА_3 призваний по мобілізації на військову службу до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30 січня 2024 року № 1, копія якого знаходиться в особовій справі, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» солдата ОСОБА_3 з 30.01.2024 зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до повідомлень командира військової частини НОМЕР_2 від 27.09.2024, 21.05.2025, 03.06.2025 військовослужбовець ОСОБА_3 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Як зазначено у повідомленні тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини А4951від 19.12.2025, військовослужбовець ОСОБА_3 28.10.2025 був переведений до військової частини НОМЕР_1 згідно наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 24 жовтня 2025 року № 1455 РС.

Вказані обставини підтвердив засуджений ОСОБА_3 в телефонному режимі, про що зазначено у довідці начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 19.01.2026.

Як вбачається з вимоги про судимість від 22.01.2026, ОСОБА_3 після ухвалення Славутицьким міським судом вироку від 19.12.2023 злочинів не вчиняв.

Виконання вироку - це діяльність органів виконавчої влади щодо виконання обвинувального вироку, яка пов`язана з реальним обмеженням визначених судом прав і свобод засудженої особи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

При цьому особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, оскільки це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених частиною 6 статті 80 КК України, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки : два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Як зазначено у частині 3 статті 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

За змістом частини 4 статті 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Отже, застосування статті 80 КК України вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутність фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті. Будь-яких інших умов та обмежень для застосування цих положень КК України не містить.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом і питання його вирішення належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Редакція частини 3 статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині 2 статті 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини 3 статті 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Вказана правова позиція зазначена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 лютого 2025 року у справі № 229/207/24 .

Таким чином, вирок Славутицького міського суду Київської області від 19 грудня 2023 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин, набрав законної сили 19 січня 2024 року, і строки давності його виконання сплинули 19 січня 2026 року. При цьому відсутні факти, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами 3 та 4 статті 80 КК України, оскільки не встановлено, що ОСОБА_3 ухилявся від виконання цього вироку суду, і протягом вказаного строку ОСОБА_3 нового злочину не вчинив.

За таких обставин подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінчення строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_3 необхідно задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 19 грудня 2023 року за частиною 2 статті 125 КК України покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 537, 539 КПК України, статтею 80 КК України,-

У Х В А Л И В :

Подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінчення строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 19 грудня 2023 року за частиною 2 статті 125 КК України покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1