Справа № 931/802/25
Провадження № 1-кп/931/95/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000603 від 06 серпня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Торчин Луцького району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, військовослужбовця, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, але не пізніше 23 години 46 хвилин, 05 серпня 2025 року, як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, шляхом знахідки незаконно придбав корпус ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, промислового виготовлення та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗГРМ (УЗГРМ-2) промислового виготовлення, які при їх конструктивному поєднанні між собою є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка відноситься до бойових припасів та придатна до вибуху.

Після чого, 05 серпня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх діянь та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу та в порушення Інструкції, переніс зазначений вище бойовий припас до автомобіля марки «ВАЗ 21121» р.н. знак НОМЕР_2 , тим самим почав незаконно зберігати корпус ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗГРМ до 23 години 46 хвилин 05 серпня 2025 року, тобто моменту виявлення та вилучення зазначеного боєприпасу працівниками поліції в ході огляду місця події на автодорозі Н-22 сполучення «Устилуг - Луцьк - Рівне» поблизу села Юнівка, Володимирського району Волинської області.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , в березні 2025 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в місті Харкові, маючи злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документа посвідчення водія, яке згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, є документом, що підтверджує право на керування транспортним засобом та видається після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, передбаченому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складання теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, через мобільний додаток соціальної мережі «Facebook», звернувся та домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про виготовлення посвідчення водія за обумовленою ціною, після чого через вказану соціальну мережу надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої особисті дані шляхом пересилання копій особистих документів, фотокартки та зразку підпису для внесення відомостей у посвідчення водія.

На виконання вказаної домовленості, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 27.03.2025, використовуючи невстановлений знакодрукуючий пристрій з термосублімаційним способом друку, виготовила документ посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В, С» серії НОМЕР_3 , виданого 27.03.2025 територіальним сервісним центром МВС № 1242, вказавши у ньому особу якій видано документ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів, та яке відправила ОСОБА_4 для подальшого використання.

Після чого, в березні 2025 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_4 , отримав у відділенні ТОВ «Нова Пошта», місце розташування, якої досудовим розслідуванням не встановлено, виготовлене на його ім`я посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого 27.03.2025 територіальним сервісним центром МВС № 1242, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке надає право керувати транспортними засобами категорії «В, С», за що перерахував невідомій особі грошові кошти через термінал самообслуговування.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою його використання підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, 05 серпня 2025 року, близько 21 год. 50 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21121» р.н. знак НОМЕР_2 та рухаючись автодорогою Н-22 сполучення «Устилуг - Луцьк - Рівне» поблизу села Юнівка, Володимирського району Волинської області, був зупинений працівниками СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за порушення правил дорожнього руху України.

Після цього, керуючись прямим умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документа, особисто, достовірно знаючи про факт підроблення документа, на законну вимогу поліцейського відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», добровільно пред`явив для перевірки наявності права на керування транспортними засобами завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого 27.03.2025 територіальним сервісним центром МВС № 1242, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічних видів бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів, чим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується використання завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно знайшов ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 під час проходження військовї служби та зберігав її в автомобілі, яку в подальшому виявили та вилучили працівники поліції. Крім того, через мережу інтернет придбав у невідомої йому особи підроблене посвідчення водія за 20000 грн, яке пред`явив працівникам поліції на їх законну вимогу. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а також підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою його використання підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень є доведеною та його дії кваліфіковані правильно.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кожного кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорій тяжких, нетяжких злочинів та кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, є учасником бойових дій.

Згідно з досудовою доповіддю Луцького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області від 15.12.2025 року щодо ОСОБА_4 констатовано наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середнього рівня небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкціями закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі. Остаточне покарання суд призначає на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характер дій, які він вчиняв, конкретні обставини справи, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання: щирого каяття, яке полягало у визнанні обвинуваченим своєї провини та наданні правдивих показань, у критичному ставленні до своїх дій, висловленні жалю з приводу вчиненого, засудженні своїх вчинків та готовності нести відповідальність, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

Судові витрати, згідно ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-369, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавленні волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирського міського суду Волинської області від 08.08.2025 на речі та майно скасувати.

Речові докази:

- гранату Ф-1 та її залишки після проведення експертного дослідження (пакет №3991761), які знаходиться кімнаті зберігання речових доказів Володимирського РВП знищити;

- посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 27.03.2025 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , яке поміщено у пакет Експертної служби МВС №6124842 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/103-25/10392-ВТХ від 08.08.2025) в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. та за проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта №СЕ-19/103-25/10800-ДД від 21.08.2025) в розмірі 3119 (три тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 90 коп., а всього в загальній сумі 6685 (шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 50 коп.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Локачинський районний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1