Справа № 467/1278/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Уродженця с. Чаусове-2 Первомайського району Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Суть порушеного перед судом питання і за чиєю ініціативою воно розглядається

Тимчасово виконуючий обов`язки начальника ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» вніс на розгляд суду подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 , посилаючись, зокрема, на те, що останній відбув більш як 2/3 строку покарання, призначеного йому судом, і водночас довів своє виправлення через сумлінну поведінку і ставлення до праці, а тому наявні підстави для застосування положень ст. 81 КК України щодо засудженого.

Позиція учасників справи

Сам засуджений про дату, час і місце судового засідання був сповіщений належно, що беззаперечно підтверджується матеріалами справи, однак, направив до суду заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності.

Представник установи виконання покарань про розгляд справи також повідомлявся належно, проте, до суду не прибув, додаткових заяв та/або клопотань не направляв.

На підтвердження своєї позиції і обставин, що викладені у поданні, направив до суду матеріали особової справи засудженого і актуальні дані, що характеризують останнього.

Тому з урахуванням положень абзацу другого частини п`ятої статті 539 КПК України, з огляду на наявність даних про належне сповіщення цих осіб і що їх участь обов`язковою судом не визнавалась, а також на відсутність заперечень з боку прокурора, суд ухвалив розглядати справу за відсутності засудженого та представника установи, що відає виконанням покарання.

Прокурор, у свою чергу, в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого не заперечував, посилаючись на наявність умов, визначених ч.2, п. 2 ч.3 ст. 81 КК України, за яких можливе звільнення засудженого від відбування покарання умовно достроково.

Правове регулювання питання

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частиною другою статті 81 КК України установлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі ( п.2 ч.3 ст. 81 КК України).

У контексті сумлінної поведінки засудженого суд піддаватиме оцінці, перш за все, дотримання вимог режиму відбування покарання; правил внутрішнього розпорядку установи; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації установи; наявності заохочень/стягнень, їх кількості та обставин, які передували їх застосуванню; участі у самодіяльних організаціях та програмах виховного впливу; поведінку в колі засуджених.

Перевіряючи ставлення до праці, суд зважатиме на факти добропорядного, відповідального та чесного ставлення до покладених на засудженого трудових обов`язків, правил охорони праці та техніки безпеки, бережливого використання обладнання установи та засобів праці, прояву трудової ініціативи.

Водночас, при проведенні аналізу сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці, суд братиме до уваги не окремі вчинки засудженого, а безперервну і стабільну лінію його поведінки, так само як і загалом спосіб життя в умовах специфічного режиму проживання.

При цьому, суд враховує, що процес виправлення засудженого не є одномоментним, йому притаманна певна динаміка і поступовість розвитку, зокрема, в бік чи то позитивних, чи то негативних змін, залежно від конкретних обставин.

А відомості про це суд отримуватиме з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує виникненню у нього права на умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Безперечно суд проаналізує і усі наявні у нього відомості про ставлення засудженого до скоєного ним правопорушення, що, у свою чергу, вказує на готовність останнього, за можливості, виправити ситуацію і буде являти собою додатковий важіль для правильного прийняття рішення у цій справі.

Установлені судом обставини в рамках цього провадження і їх оцінка у контексті застосованого права

ОСОБА_4 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 грудня 2020 року за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання судом ухвалено рахувати з моменту затримання, а саме: з 18 серпня 2020 року.

Кінець строку відбування покарання припадає на 18 лютого 2028 року.

Тому станом на день розгляду цього подання невідбута частина покарання становить 2 роки 4 місяці і 30 днів.

Так як ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, то на день розгляду цього подання він відбув більш, ніж 2/3 строку покарання, призначеного йому вироком суду.

Тому, установивши наявність умов, визначених п.2 ч.3 ст. 81 КК України, для застосування умовно - дострокового звільнення засудженого, суд переходить до аналізу обставин, які вказують на його поведінку та ставлення до праці, у тому числі й доказів, як їх підтверджують.

Як зазначалось вище, ОСОБА_4 відбуває покарання з 18 серпня 2020 року, тобто з моменту затримання.

У період до ухвалення вироку, під час перебування в установі попереднього ув`язнення ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» на ОСОБА_4 02 жовтня 2020 року було накладене дисциплінарне стягнення у виді попередження за намагання встановити міжкамерний зв`язок.

Це порушення суд сприймає як не істотне, з огляду ще й на вид стягнення, що був застосований до ув`язненого.

Дещо пізніше, 24 листопада 2020 року на ОСОБА_4 знову було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за недодержання розпорядку дня, встановленого у СІЗО для ув`язнених.

24 листопада 2020 року ув`язненого ОСОБА_4 постановою №347 від 24.11.2020 року поміщено до карцеру на 5 діб за виявлення саморобного пристрою для встановлення 26 жовтня 2020 року між камерного зв`язку.

На час розгляду подання стягнення погашені у встановленому законом порядку.

З 10 березня 2021 року ОСОБА_4 відбуває покарання в «Південноукраїнській ВК (№83»).

Вже 06 квітня 2022 року засуджений отримує заохочення у виді подяки за добру поведінку і чесне ставлення до праці.

Аналогічне заохочення засуджений отримує й 06 липня 2022 року.

Загалом, за період з квітня 2022 року по липень 2025 року засуджений отримав 13 заохочень у виді подяки за добру поведінку і чесне ставлення до праці.

Натомість з моменту прибуття до установи виконання покарань жодного разу не допустив порушення умов утримання, про що свідчить відсутність застосованих до нього стягнень будь якого виду.

Звідси суд робить висновок, що процес виправлення засудженого набув ознак стабільності з першої половини 2022 року і безперервно триває до цього часу.

Засуджений не просто працює в умовах установи виконання покарань, а й заохочується за своє сумлінне ставлення до праці.

При цьому, у період з березня 2021 року, тобто з моменту прибуття до ВК, і по теперішній часу засуджений залучається до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово побутових умов та допоміжних робіт у порядку ст.118 КВК України.

З 2021 року засуджений працює за договорами цивільно правового характеру: 2021- 2023 роки сортувальником полімерних матеріалів; у першій половині 2024 року сортувальником вторинної сировини; з червня 2024 року по цей час займається виготовленням малопомітної перешкоди плутанки.

При цьому, за матеріалами особової справи, засуджений дотримується вимог техніки безпеки та правил поводження з устаткуванням, до робіт ставиться з розумною ініціативою.

Таке ставлення до праці суд оцінює виключно як сумлінне і добросовісне.

Крім цього, протягом строку відбування покарання засуджений не лише сумлінно працює, а й здобуває дві професії: 30 червня 2022 року токар ІІІ розряду; 27 червня 2025 року каменотес IV розряду.

Що свідчить про його прагнення до підвищення професійного рівня.

Стосовно даних про поведінку засудженого у побуті та у відносинах з адміністрацією колонії і, у цілому, в умовах установи виконання покарань, то суд досліджував наявні у справі характеристики.

Так, станом на середину 2024 року засуджений характеризувався позитивно: підтримує рівні відносини у колі засуджених; дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; відповідально ставиться до майна установи; виконує законні вимоги персоналу, до яких завжди ставиться сумлінно; на профілактичному обліку не перебуває; виконує роботи з самообслуговування.

Загальний бал виправлення засудженого станом на середину 2024 року становить 74.

Станом на серпень 2025 року засуджений так само характеризується позитивно, внаслідок чого має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.

Загальний бал щодо ступеня виправлення засудженого на серпень 2025 року зріс до 84.

Висновки

Тож, за наслідками аналізу доказів, що свідчать про поведінку засудженого, його ставлення до праці і навчання, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні цього подання.

Зокрема, суд виходить із того, що на початковому етапі відбування покарання, у період тимчасового ув`язнення, засуджений хоч і допускав порушення режиму утримання, проте, за своїм характером вони не були істотними.

Із самого початку прибуття безпосередньо до установи виконання покарань засуджений починає навчатись і паралельно працювати.

Що, на думку, суду свідчить про його прагнення виправитись і доброчесно відбути призначене судом покарання.

До того ж, засуджений не допускає порушень режиму утримання.

На думку суду, на цей час засуджений став на шлях виправлення і продемонстрував це своїм ставленням до праці і навчання, а так само і своєю пристойною поведінкою в умовах ізоляції від суспільства.

І це дає суду підстави прийняти рішення про умовно дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, з урахуванням ще й його ставлення до учиненого правопорушення. Адже судом установлено, що він ще під час судового розгляду визнав свою провину і розкаявся у вчиненому.

А своєю працею і поведінку під час відбування покарання довів це.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 369-372, 537,539 КПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Подання - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі умовно - достроково на 2 (два) роки 4 (чотири) місяці 30 ( тридцять) днів невідбутого строку покарання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрали законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_5