Справа №: 398/7539/25
провадження №: 1-кс/398/95/26
УХВАЛА

Іменем України

"23" січня 2026 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого, погоджене прокурором, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002026 від 26.11.2025 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Диківка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не маючого, непрацюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що 25листопада 2025 року близько 16 години 00 хвилини, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов до приміщення житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 для спільного вживання спиртних напоїв.

У подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у кімнаті житлового будинку вживали спиртні напої. Після чого, під час спільного розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_7 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 .

В цей момент у ОСОБА_6 ,який втрутився у конфлікт, виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_10 , від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на спричинення особі тілесних ушкоджень ОСОБА_6 наніс декілька цілеспрямованих ударів емалійованою каструлею по голові та обличчю ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження відповідно до довідки Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської ОДА КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» від 25.11.2025 у вигляді відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, перелому кісток черепа, перелому лицевого скелету, перелому нижньої щелепи, які відносяться до категорії тяжких, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Після чого, ОСОБА_6 припинив свої протиправні дії, а потерпілого ОСОБА_7 було доставлено до КНП «Кіровоградська обласна лікарня» для надання медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого як, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

26.11.2025 року о 07:40 год (фактичний час затримання 26.11.2025 о 01:30 год)в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

26.11.2025 року слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНПв Кіровоградській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозрюваному забезпечено право на захист.

Вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

ОСОБА_6 не одружений,не має на утриманні дітей, ніде офіційно не працевлаштований, не має стійких (міцних) соціальних зв`язків та осіб, які б могли забезпечити належний за ним контроль, за його поведінкою та забезпечили виконання ним процесуальних обов`язків у статусі підозрюваної особи.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від28.11.2025 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 24.01.2026 включно.

20.01.2026 року керівником Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 26.02.2026 року включно.

26.01.2026 двомісячний строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні закінчується, але завершення його у вказаний термін у повному обсязі неможливо, через проведення слідчих дій, результати яких є вагомими для судового розгляду.

В результаті проведення вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, насамперед, експертних досліджень, висновки яких є джерелом доказів, оглядів предметів та документів в т.ч. тих, що були вилучені з місць події та на даний момент перебувають на експертних дослідженнях, можливо отримати докази та необхідні об`єктивні дані, що будуть використані в суді щодо самої події та обставин вчинення злочину, та вини підозрюваного, в тому числі забезпечать виконання одного з основних завдань кримінального провадження, щодо повного і неупередженого судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, встановлені під час досудового розслідування наявні ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як у разі направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_6 та визнання його судом винним, йому може загрожувати позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тому з метою уникнення відповідальності останній може безперешкодно виїхати за межі міста Олександрії або Кіровоградської області; незаконно впливати на свідків, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винним, так як підозрюваний усвідомлює, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі. Підозрюваний знає особисто свідків та які свідчення вони дали під час досудового розслідування (копія протоколів допиту свідків додано до вказаного клопотання), тож з метою зміни ними показів та уникнення відповідальності може впливати на них.

Оскільки ОСОБА_6 ,будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з умисним нанесенням тяжких тілесних ушкоджень людині, за яке законом передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та те, що підозрюваний відбував покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15ч. 1 ст. 115 КК України - це унеможливлює застосування більш м?яких запобіжних заходів, передбачених статтями 179, 181 КПК України,а саме особисте зобов`язання та домашнього арешту.

Застава не може бути обрана, у силу п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України враховуючи, що інкримінується підозрюваному злочин пов`язаний із застосуванням насильства.

Таким чином, метою застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні(п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України). Підставою застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також наявність ризиків визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Термін обґрунтована підозра, згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України »від 21.04.2011 року, означає що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Практика ЄССП зокрема у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року виходить з того, що арешт або тримання під вартою є завжди виправданим, оскільки тримання під вартою має сприяти попередньому розслідуванню.

Таким чином на підставі викладеного, беручи до уваги, що 24.01.2026 спливає строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , однак закінчити розслідування до вказаного часу з вищевказаних об`єктивних причин не можливо, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які не зменшились та продовжують мати місце, а також неможливості застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 необхідно продовжити у рамках строку досудового розслідування, тобто до 26.02.2026 включно.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник просив відмовити у задоволені клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інцидент, що стався 25.11.2025 року мав характер раптового конфлікту, спровокованого потерпілим. Крім того зазначає, що ризики зазначені слідчим у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належно слідчим не обґрунтовані, окрема щодо впливу на свідків, оскільки на даному етапі досудового розслідування всі свідки допитані та попереджені про кримінальну відповідальність, в тому числі за надання завідома неправдивих показань. Захисник вказує, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, тобто має стійкі соціальні зв`язки. У підозрюваного відсутні фінансові можливості для переховування, крім того останній навіть не має закордонного паспорта. Просив змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою фактичного проживання.

Вислухавши обґрунтування слідчого та прокурора, приймаючи до уваги пояснення підозрюваного, думку захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати або з`явилися нові ризики.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002026 свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 26.11.2025 року до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

26.11.2025 року о 07:40 год (фактичний час затримання 26.11.2025 о 01:30 год)в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

26.11.2025 року слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНПв Кіровоградській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 28.11.2025 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 24.01.2026 включно.

Підозрюваному забезпечено право на захист.

Постановою керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області від 20.01.2026 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002026 продовжено до трьох місяців, тобто до 26.02.2026 року.

24.01.2026 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується, однак закінчити досудове розслідування до вказаного часу є неможливим.

При вирішенні питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, то суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду з прав людини, оскільки обставини зафіксовані в протоколах слідчих дій в сукупності містять достатньо даних, які дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Від слідчого судді, на початковій стадії досудового розслідування, не вимагається визначати правильність кваліфікації, а також: достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Остаточною оцінкою доказів займається суд під час судового провадження. Для вирішення цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконали слідчий з прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 згідно ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування підозрюваного здається явно переконливою, оскільки підозрюваний, розуміючи що у разі направлення до суду обвинувального акту відносно нього та визнання його судом винним, йому може загрожувати позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тому з метою уникнення відповідальності останній може безперешкодно виїхати за межі міста Олександрії або Кіровоградської області.

Підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винним, так як підозрюваний усвідомлює, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі. Підозрюваний знає особисто свідків та які свідчення вони дали під час досудового розслідування, тож з метою зміни ними показів та уникнення відповідальності може впливати на них.

Слідчий суддя критично ставиться до наведеного захисником та підозрюваним з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки суду не надана письмова згода власника майна, про не заперечення у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного.

Разом з тим, вагомою характеризуючою ознакою є наявність у підозрюваного непогашеної судимості за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також його ставлення до скоєного правопорушення, та відсутність каяття, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Характер та фактичні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав в застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливе, оскільки необхідно провести додаткові слідчі дії.

Враховуючи те, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою закінчується 24.01.2026 року, слідчим та прокурором доведено наявність об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 лютого 2026 року включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 та прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1