Справа № 308/6358/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439 від 29.09.2020, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород, Закарпатська область, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2017 року загальними зборами учасників, а саме ОСОБА_4 з часткою 50% від статутного капіталу товариства та ОСОБА_6 з часткою 50% від статутного капіталу товариства, створено юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю «АКВА-АГРО» ().

При цьому загальними зборами учасників ТОВ «АКВА-АГРО» директором цього товариства призначено ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 10.2.1 Статуту виконавчим органом ТОВ «АКВА-АГРО» () є директор.

Згідно з п. 10.2.1 Статуту цього товариства директор діє від імені цього товариства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами і громадянами.

Відповідно до п. 10.2.2 Статуту цього товариства директор має право на вчинення правочинів без згоди зборів учасників товариства згідно з п. 10.1.1 цього Статуту.

Згідно з п. 10.2.3 Статуту цього товариства директор наділений правом першого підпису на картках із зразками підписів та платіжних й інших документів, що подаються до банківських установ України.

Відповідно до п. 10.2.4 Статуту цього товариства директор має право діяти без довіреності від імені товариства в межах своєї компетенції, видавати накази та розпорядження, згідно з трудовим законодавством наймати на роботу та звільняти працівників, представляти товариство у відносинах з вітчизняними і зарубіжними юридичними і фізичними особами, укладати в Україні та за її межами договори, правочини, вчиняти інші юридичні дії та видавати доручення про укладення таких договорів, у тому числі щодо представництва інтересів товариства іншими особами. Також директор здійснює керівництво поточною діяльністю товариства й несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, розподіляє обов`язки керівникам структурних підрозділів і визначає їх повноваження у розв`язанні завдань товариства. Також представляє інтереси товариства в органах державної влади та управління, судах, перед всіма підприємствами, установами та організаціями.

Відповідно до класифікації видів економічної діяльності, затвердженої наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року №457, до видів економічної діяльності ТОВ «АКВА-АГРО» належать: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.25 вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників.

У червні 2018 року ТОВ «АКВА-АГРО» отримало погоджений робочий проект «Будівництво водойми для поливу сільськогосподарських культур за межами населеного пункту на території Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області» №25439926 Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса з метою влаштування водойми для створення запасу води для поливу сільськогосподарських культур.

Ділянка проведення робіт, що розглядається в цьому проекті, розташована в 1,0 км на захід від села Сторожниця Ужгородського району.

ОСОБА_4 , будучи ознайомленим із заходами по охороні природи, передбачені п. 5 проекту, а саме: дотримання технологій, передбачених проектом при виконанні земляних робіт для попередження ерозійних процесів, недопустимість виходу за рамки периметрів розчистки, що може викликати небажані зміни рельєфу, та не дотримуючись техніко-економічних показників, якими передбачено у відповідності до наведених табличних даних зведених обсягів робіт, запроектовано виконання наступних робіт по даному проекту, а саме: розробка ґрунту загальним об`ємом 34810 метрів кубічних, улаштування синтетичного гідроізоляційного покриття з геомембрани товщиною 2 мм площею 20700 метрів квадратних на дно та укоси водойми, улаштування бетонної площадки 3,0x3,0 метрів для тимчасового розміщення устаткування насосної станції: для викачки води при потребі з водонакопичувальної водойми, та в період інтенсивного поливу сільськогосподарських культур для наповнення водойми з річки Уж, під видом проведення робіт з будівництва меліоративної споруди (озера) на земельних ділянках з кадастровими номерами: :10:011:0007, :10:011:0006, :10:011:0010, :10:011:0009, :10:011:0004, розташованих у межах земель Холмківської об`єднаної територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області, діючи з порушенням ст. 50, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 86 Водного кодексу України, ст. 19 Кодексу України про надра, ст. 7, 9, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 31, 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 2-5, 7, 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», положень Порядку користування землями водного, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 травня 1996 року №503, положень Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року №560, здійснював незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, передбачених ст. 6 Закону України «Про надра» та Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827, використовуючи невстановлені наразі засобами та осіб, здійснював незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення у період часу з червня 2018 року по серпень 2020 рік, більш точний час не встановлено.

При цьому органом слідства з`ясовано, що: п`ять зразків сипкої суміші, вилучені під час огляду місця події 02 грудня 2020 року із земельних ділянок з кадастровими номерами: :10:011:0007, :10:011:0006, :10:011:0010, :10:011:0009, :10:011:0004, розташованих у межах земель Холмківської об`єднаної територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області, є сипкими гірськими породами з вмістом гравійної складової, відповідно 68%, 73%, 69%, 56%, 60%, що належить до піщано-гравійних сумішей; надані на дослідження п`ять зразків сипкої суміші, вилучені 02 грудня 2020 року при огляді земельних ділянок на території Холмківської ОТГ Ужгородського району Закарпатської області, є піщано-гравійними сумішами і згідно з чинним законодавством України належать до корисних копалин загальнодержавного значення; збір піщано-гравійної суміші у водоохоронній зоні річки Уж здійснюється поза проектними межами без дозвільних документів, тобто з недотриманням вимог законодавства України про охорону надр. Внаслідок самовільного (бездозвільного) користування надрами (видобуток піщано-гравійної суміші) завдано матеріальних збитків на суму 1680000 грн. Внаслідок самовільного використання надр (видобуток піщано-гравійної суміші) у водоохоронній зоні річки Уж заподіяно істотну шкоду навколишньому середовищу.

У такий спосіб ОСОБА_4 заподіяв державі матеріальні збитки на загальну суму 1680000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а саме: незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав клопотання, згідно з яким у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 49 КК України, на підставі ст. 286 КПК України, просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року №12, звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинено у період час з червня 2018 року по серпень 2020 року та його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 240 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Дії, за якими інкриміновано ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 2 ст. 240 КК України, відбувалися у серпні 2020 року, тобто за межами п`ятирічного строку на момент подання стороною захисту відповідного клопотання до суду.

Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , не зупинявся та не переривався, у зв`язку з чим строк притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 240 КК України закінчився.

Таким чином, оскільки з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення минуло понад п`ять років, відомості про вчинення ним інших кримінальних правопорушень або ухилення від слідства чи суду відсутні, обвинувачений згоден на звільнення від кримінальної відповідальності з таких підстав, суд вважає, що він може бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень Закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання останнім своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 29 липня 2021 року у справі №552/5595/18.

Крім того, суд бере до уваги, що право на звільнення від кримінальної відповідальності є безумовним при дотриманні встановлених обставин, до яких ні КК України, ні КПК України, не віднесено визнання вини.

За таких обставин, клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, підлягає задоволенню, а кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439 від 29.09.2020, про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, закриттю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ст. 284-288, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439 від 29.09.2020, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1