Справа № 756/221/26
Номер провадження № 1-кс/756/140/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника підозрюваного ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 12.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову середню освіту, навчається у 9 класі СЗШ №233 у м. Києві, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частинами 1, 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 14.01.2026 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 12.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 .

1.2. У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу в виді застави, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, як і неможливості застосуванні іншого запобіжного заходу.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності, оскільки санкція ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а також й те, що підозрюваний є неповнолітнім та може безперешкодно виїхати за межі України.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших неповнолітніх підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні є те, що підозрюваному відомі їх анкетні дані, місця проживання вказаних осіб, оскільки останній ознайомлений зі змістом протоколів допитів свідків та потерпілого, ураховуючи й те, що інші неповнолітні підозрювані між собою знайомі та мають стійкі соціальні зв`язки. Підозрюваний шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти таких осіб до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на здійснення досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що останній не займається суспільно-корисною працею, офіційно не працевлаштований, а отже не має постійних джерел доходу. Крім того, прокурор просила урахувати обставини інкримінованих подій, за якими ОСОБА_6 підозрюється - характеризуються особливою суспільною небезпекою.

2.2 Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання слідчого та обрання такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, бо ризики не достатньо обґрунтовані. Між тим захисники заперечували щодо кваліфікації оголошеної підозри за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. У зв`язку чим, захисники просили обрати інший запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні відмовився надавати показання.

2.4. Законний представник підозрюваного ОСОБА_7 підтримав позицію захисників, просив відмовити у задоволенні клопотання.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Оболонського відділу поліції ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 12.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

12.01.2026 в рамках кримінального провадження № 0000051 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, з тих підстав, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.01.2026, у неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб.

У подальшому, під час підготовки до реалізації свого злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 11.01.2026, неповнолітній ОСОБА_6 , у невстановленому місці придбав балаклаву та шолом для приховання своєї особистості під час вчинення злочину, а також знаряддя для вчинення злочину - два ножі.

Тоді ж, 11.01.2026 перебуваючи вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітній ОСОБА_6 підготував раніше заготовлені предмети для приховання своєї особистості: балаклаву, шолом та знаряддя злочину - два ножі, що поклав до власного ранця.

У подальшому, ОСОБА_6 створив на власному мобільному телефоні текстовий документ російською мовою під назвою «ВЕРХОВНЫЙ СУД СПРАВЕДЛИВОСТИ» в якому, зокрема, зазначив, що він усвідомлює повністю свої дії та про те, що наступного дня, о 08:35 год., перебуваючи в школі, вчинить дії, які назвав судом, а також вказав, що даний документ створено 11.01.2026 о 23:48 год.

12.01.2026 о 08:14 год., неповнолітній ОСОБА_6 прибув до СЗШ №233 у м. Києві по вул. Йорданській, буд. 22-а у м. Києві, де навчався у 9-ому класі, та зайшовши до приміщення школи направився до вбиральні, яка розташована на другому поверсі школи.

Перебуваючи в приміщенні вбиральні, неповнолітній ОСОБА_6 дістав з власного ранця заздалегідь підготовлені для вчинення злочину засоби маскування, а саме балаклаву та шолом, які одягнув на себе, та озброївся заздалегідь підготовленим знаряддям злочину, а саме ножем, після чого направився до класу №203, що розташований на другому поверсі.

Підійшовши до вхідних дверей класу № 203, неповнолітній ОСОБА_6 почав бити ногами та руками у двері. В цей час у приміщенні класу знаходились вчитель ОСОБА_11 та учні 9-а класу, серед яких був неповнолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На стук ОСОБА_6 у двері класу, вчитель ОСОБА_11 підійшла до дверей та відчинила їх з середини. Знаходячись біля дверей приміщення класу №203 із внутрішньої сторони, неповнолітній ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання у вигляді смерті ОСОБА_11 , відразу почав наносити останній ножові поранення у місця розташування життєво важливих органів, чим спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження та зайшов у приміщення класу №203.

Продовжуючи свої дії, неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні класу №203, побачив свого однокласника - неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів за другою партою, першого ряду від входу до класу №203. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання у виді смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_6 швидко наблизився до неповнолітнього ОСОБА_12 та наніс останньому ножові поранення у місця розташування життєво важливих органів, чим спричинив неповнолітньому ОСОБА_12 тілесні ушкодження.

Отже, неповнолітній ОСОБА_6 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з місця вчинення злочину зник.

Вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку із наданням медичної допомоги потерпілим.

3.2. За змістом наведеної підозри орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам.

3.3. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано в якості доказів:

- три протоколи огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 12.01.2026;

- протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протокол огляду відеозаписів з камер спостереження;

- протоколи допиту свідків, разом із відеозаписами, на яких зафіксовано допити неповнолітніх свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та які були дослідженні у судовому засіданні. Зі вказаних протоколів вбачається, що неповнолітні свідки є однокласниками ОСОБА_6 , та були присутні під час подій, які описані в повідомлені про підозру. У своїх показаннях свідки підтвердили вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, що описані в повідомлені про підозру та вказані в пункті 3.1. ухвали;

- протокол затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України.

3.4. Слід урахувати, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві. Тож, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати розсудливу людину в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути і достатніми, з часом, аби виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Це вказує, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий - доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами, які мають відповідати вимогам статей 84, 94 КПК України.

3.5. Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_6 в інкримінованому злочині, а саме за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

3.6. Між тим, суд звісно урахував, що сторона захисту посилалась на необґрунтованість підозри, зокрема, що підозрюваний не мав умислу на умисне протиправне заподіяння смерті двом та більше особам, але це спростовується наданим доказами. Зокрема, підозрюваний розумів та усвідомлював свої дії, зокрема заздалегіть готувався до вчинення злочину та виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі (пункт 3.1. ухвали).

Указані дії підозрюваного є достатніми для того, аби кваліфікувати дії підозрюваного як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам в умовах воєнного стану.

3.7. Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисному протиправному заподіянні смерті двом особам, який, в свою чергу відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

3.8. Як видно з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, захисників, законного представника, беручи до уваги особистість ОСОБА_6 , суд погоджується з тим, що на даній стадії досудового розслідування наявні ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Бо, як свідчать надані матеріали кримінального провадження, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування/ суду, оскільки наразі триває воєнний стан, а отже ускладнений контроль за особами, щодо яких здійснюється досудове розслідування, ураховуючи те, що підозрюваний є неповнолітнім та може виїхати за межі території України. Крім того, суд погоджується із наявність ризику впливу на свідків, потерпілого та інших підозрюваних, бо останні знайомі між собою, а ОСОБА_6 відомі місця проживання таких осіб, свідки є однокласниками підозрюваного.

3.9. Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, ураховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки санкція ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, у випадку визнання підозрюваного винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років (ураховуючи положення ст. 102 КК України), вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.

3.10. Згідно з частинами 1, 3 ст. 196 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.11. Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність доведеної підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, як і обставини, передбачених пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою (пункти 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, у відношенні ОСОБА_6 підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

3.12. Між тим, запобіжний захід не може перевішувати строку досудового розслідування, оскільки із закінченням строку досудового розслідування, кримінальне провадження має бути закритим. Тож, з метою недопущення порушень прав підозрюваного, у випадку закінчення строків досудового розслідування та не спрямування обвинувального акту до суду, слід визначити строк дії ухвали із таким застереженням.

3.13. При цьому суд урахував положення ст. 492 КПК України, зокрема, що в цьому кримінальному провадженні є дійсно виняткові обставини, які дозволяють застосувати до неповнолітнього такий запобіжний захід як тримання під вартою, саме з метою усунення встановлених ризиків, а також забезпечення виконання обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, а отже і забезпечено досягнення завдань кримінального провадження.

3.14. Суд урахував, що клопотання слідчого містило прохання не визначати розмір застави. Ураховуючи особу підозрюваного, тяжкість покарання та дії, які інкриміновані неповнолітньому підозрюваному, а саме закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, на думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тому підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу в вигляді застави - відсутні.

3.15. Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 12.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, підлягає задоволенню.

3.16. Також суд урахував, що надані прокурорами матеріали в судовому засіданні доводять, що наразі підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору, оскільки отримує лікування ДНП «Національна дитяча спеціалізована лікарня «Охматдит» МОЗ України». За вказаних обставин, оскільки суд дійшов висновку про те, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_6 слід доставити до місця проходження ним лікування - ДНП «Національна дитяча спеціалізована лікарня «Охматдит» МОЗ України» зі здійсненням цілодобового нагляду працівниками Національної поліції України та спрямуванням до відповідного слідчого ізолятора після надання дозволу лікарем ДНП «Національна дитяча спеціалізована лікарня «Охматдит» МОЗ України» щодо можливості за станом здоров`я перебування підозрюваним в умовах слідчого ізолятору. Указані дії будуть відповідати потребам неповнолітнього, щодо отримання належного медичного догляду.

3.17. При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_6 12.01.2026 було відповідно до вимог статей 276 - 278 КПК України повідомлено про підозру, що свідчить про відсутність порушень прав ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 12.01.2026.

Альтернативний запобіжний захід в вигляді застави - не обирати.

Ухвала підлягає негайному виконанню, зокрема ОСОБА_6 слід доставити до місця проходження ним лікування - ДНП «Національна дитяча спеціалізована лікарня «Охматдит» МОЗ України» зі здійсненням цілодобового нагляду працівниками Національної поліції України та спрямуванням до відповідного слідчого ізолятора після надання дозволу лікарем ДНП «Національна дитяча спеціалізована лікарня «Охматдит» МОЗ України» щодо можливості за станом здоров`я перебування ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятору.

Останнім днем строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою є 12.03.2026.

Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному та захисникам, а також надати прокурорам, слідчому та конвойні службі для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1