СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/526/26

ун. № 759/1648/26

23 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах кого діє адвокат ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність службових осіб Святошинського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою, поданою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність службових осіб Святошинського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду від 22.01.2026 року визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник у кримінальному провадженні має гарантоване Конституцією (ст. 59) та КПК України право на правову допомогу, включаючи право користуватися послугами адвоката.

Наявність чи відсутність права подавати скаргу чи клопотання є складовою відповідного процесуального статусу відповідного учасника кримінального провадження. У зв`язку з цим, для того щоб встановити чи має особа право подавати скаргу чи клопотання слідчий суддя має встановити процесуальний статус цієї особи на підставі доданих до клопотання документів.

Так, відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно п. 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118 ордер містить, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 361/4347/17, від 03 серпня 2020 року у справі № 428/3851/19, від 29 листопада 2021 року у справі № 754/3233/20 робить висновки, що вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у судах є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України.

При цьому, як вбачається із скарги, її подано через підсистему «Електронний суд» адвокатом ОСОБА_3 , яким на підтвердження своїх повноважень, до матеріалів скарги долучено копію ордеру серії АІ № 2103330 від 20 січня 2026 року, зі змісту якого убачається, що він надає правову допомогу ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги №1 від 11 січня 2026 року в Святошинському управлінні поліції ГУ НП в м. Києві, а отже зазначений адвокат не має повноважень на підписання та подання скарги слідчому судді Святошинського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_2 .

Згідно п. 18) ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належать здійснення у порядку передбаченому, КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_2 , в інтересах кого діє адвокат ОСОБА_3 , подана в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність службових осіб Святошинського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Водночас, вбачається необхідним роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 3, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , в інтересах кого діє адвокат ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність службових осіб Святошинського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1