Справа № 487/7742/25
Провадження № 1-кс/487/4596/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001607 від 14.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна

встановив:

14.10.2025 прокурор Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001607 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації), який фактично перебував у користуванні та володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною права розпорядження та відчуження такого майна.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України нього необхідно накласти арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001607 від 14.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2025 близько 19.23 години в м. Херсоні на перехресті головної дороги вулиці Некрасова та другорядної дороги вулиці К.Хетагурова, мало місце зіткнення автомобіля Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації), під керуванням військовослужбовця ЗСУ, молодшого сержанта, В/Ч НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по головній дорозі, та автомобіля SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням військовослужбовця ЗСУ, старшого лейтенанта, В/Ч НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по другорядній дорозі. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримав, тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, садна обличчя, ЗТГК, забій м/т грудної клітини передньої черевної стінки, та ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забій м/т. голови, грудної клітини, лівого колінного суглобу.

14.10.2025 в ході проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Херсон, на перехресті головної дороги вулиці Некрасова та другорядної дороги вулиці К.Хетагурова, відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України, вилучений автомобіль SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіль Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації), які транспортовані на спец майданчик ГУНП в Херсонській області, розташований за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе 5, на зберігання.

На момент ДТП автомобіль Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації), фактично перебував у користуванні та володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( НОМЕР_5 ).

Старший слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області своєю постановою від 14.10.20285 вказане вище майно визнав речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001607.

У зв`язку з чим у прокурора виникла необхідність в арешті вилученого автомобіля Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації), який фактично перебував у користуванні та володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є речовим доказам та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.10.2025, транспортний засіб Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації) зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використаний у якості доказу у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Із урахування викладеного слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації), який фактично перебував у користуванні та володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною права розпорядження та відчуження такого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1