У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000197, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000197, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить дружині підозрюваного у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: транспортний засіб марки ««SKODA SUPERB», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Клопотання мотивоване тим, що наявні достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 може бути призначене покарання у виді конфіскації майна, тому з метою упередження в подальшому будь-якого обтяження, перетворення шляхом укладення угод із розподілу (об`єднання), відчуження наведеного вище майна, яке належить ОСОБА_5 , в тому числі у спільній сумісній власності, на нього слід накласти арешт.

Слідчий у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить розгляд клопотання провести у його відсутності. Вимоги клопотання підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000197, відомості про яке 17 квітня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання також встановлено, на території Закарпатської області діє організована група осіб які займаються збутом психотропної речовини - «Метамфетамін» та крім цього організовує переправлення осіб призовного віку через державний кордон України.

З клопотання також встановлено, що мешканець Мукачівського району ОСОБА_5 залучивши в якості співорганізаторів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 стали на злочинний шлях нетрудового збагачення за рахунок вчинення протиправних дій, спрямованих на збут психотропних речовин, організували та очолили злочинну групу, до складу якої залучили своїх родичів та знайомих, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Переслідуючи кінцеву мету такої протиправної діяльності - отримання незаконного доходу, а як спосіб її досягнення перевезення, зберігання, пересилання та збут психотропних речовин з наступним оберненням отриманих грошових коштів на свою та співучасників користь, ОСОБА_5 діючи як організатор у складі злочинного об`єднання, для реалізації своїх намірів розробив злочинний план, який передбачав вчинення неправомірних дій.

З клопотання встановлено, що транспортний засіб марки ««SKODA SUPERB», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , на які слідчий просить накласти арешт, належать ОСОБА_6 на праві власності, що підтверджується відповідними реєстраційними картками даних транспортних засобів.

З актового запису про шлюб № 109 від 14 березня 2020 року встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу встановлено, що автомобіль марки «SKODA SUPERB», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 та набутий нею у власність 04.09.2021.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу встановлено, що автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 та набутий нею у власність 29.02.2024.

Таким чином, вказані вище транспортні засоби набуті ОСОБА_6 у власність під час шлюбу з ОСОБА_5 .

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до Сімейного кодексу України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що вилучений транспортний засіб належить і підозрюваному так само як і його дружині, на праві спільної сумісної власності подружжя.

Як встановлено слідчим суддею, 25.10.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ч. 3 ст. 332 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні і відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, щодо нього може вирішуватися питання про призначення покарання у вигляді конфіскації майна.

Арешт поданий з метою конфіскації майна як виду покарання.

На думку слідчого судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співмірним завданням кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його специфіку і тяжкість, наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні особою, яка є власником такого майна. За таких обставин, пов`язані із накладенням арешту обмеження є виправданими, співмірними із завданнями кримінального провадження та пропорційними меті, з якою такі обмеження застосовуються.

Окрім цього, на даний момент є достатні підстави вважати, що вилучене майно належить підозрюваному і суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Враховуючи, що санкції кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає конфіскацію майна, враховуючи, що транспортний засіб марки ««SKODA SUPERB», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя, існують обґрунтовані підозри вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи унеможливить виконання вироку в частині конфіскації майна, якщо таке покарання буде призначене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, та враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказані транспортні засоби.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження майном на транспортний засіб марки ««SKODA SUPERB», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1