УХВАЛА

27 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 757/870/18-к

провадження № 51-4481 cк 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 вересня 2025 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, прокурор зазначає про незаконність вироку Вищого антикорупційного суду від 01 жовтня 2024 року та ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 вересня 2025 року щодо ОСОБА_5 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, проте не вказує правового обґрунтування, яке тягне за собою обов`язкове скасування або зміну судових рішень на підставах, передбачених ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 414 вказаного Кодексу в їх взаємозв`язку.

Разом з цим, як слідує із касаційної скарги, прокурор у прохальній частині порушує вимогу лише щодо ухвали апеляційного суду, натомість наводить доводи щодо незаконності як вироку, так і ухвали суду апеляційної інстанції, чим допускає суперечностей та позбавляє Суд можливості визначити предмет оскарження.

Також, у касаційній скарзі прокурора йдеться про недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК, але відсутня вказівка на конкретні доводи апеляційної скарги, що залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно положень ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 35 КПК у разі подання матеріалів в електронній формі, скаржнику потрібно надати докази надсилання іншим учасникам кримінального провадження копій документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів). Проте прокурор, подавши касаційну скаргу в електронній формі, не надав доказів відповідно до вимог цієї статті про надсилання копії скарги іншим учасникам провадження.

При цьому, в разі подачі касаційної скарги в іншому порядку, відповідно до вимог ч. 6 ст. 427 КПК необхідно додати копії касаційної скарги з додатками до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши прокурору строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 вересня 2025 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3