Справа № 750/8644/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/486/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000103 від 06 травня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України,

застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною у строк до 09 жовтня 2025 року залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня., з покладенням на нього у строк до 09 жовтня 2025 року відповідних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним вказаного злочину, разом з тим, не доведено що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею було ухвалено рішення всупереч фактичним обставинам кримінального провадження, а також не враховано тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку. Вказує, що під час досудового розслідування, з урахуванням даних про особу підозрюваного, встановлено наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлені про дату розгляду справи для участі в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , відносно необхідності залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000103, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 410 КК України.

12 вересня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у заволодінні військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем військовим майном, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі, наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Доводи прокурора про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, не ґрунтуються на змісті судового рішення.

Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови в задоволенні клопотання слідчого і обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, які суд оцінює у сукупності з іншими даними кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби стосовно підозрюваного ОСОБА_7 та не знаходить обґрунтованими доводи прокурора щодо необхідності обрання відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слід вказати, що підозрюваний дотримується покладених на нього, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею обов`язків, свідчень про їх порушення суду надано не було, як і не встановлено будь-яких спроб уникнути ним кримінальної відповідальності, перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слід відзначити, що посилання прокурора на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_7 не може слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання особи під вартою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо безпідставності застосування слідчим суддею до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

На переконання судової колегії, обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000103 від 06 травня 2024 року, щодо ОСОБА_7 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4