печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог та доводів поданої скарги

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Офісу генерального прокурора та слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0001051 від 24.04.2024, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме:

- мобільного телефоун iPhone XR, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сім карта НОМЕР_3 (пароль НОМЕР_7), IME: НОМЕР_4 із сім-карткою НОМЕР_5

-??ноутбуку DELL, G 012613 з зарядним пристроєм

-??флеш-носія Verico 64, флеш-носій Transcend JF-150.

В обґрунтування доводів скарги вказано, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 11 листопада 2024 року у справі № 757/52225/24-к (провадження 1-кс-44405/24) у кримінальному провадженні № 0001051 від 24 квітня 2024 року було надано дозвіл на проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

19 листопада 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук. За наслідком даної слідчої дії були виявлені і вилучені вказані вище вищевказані речі.

Адвокат вказує, що слідчим суддею був наданий дозвіл лише на зняття копії інформації з мобільного, флеш-накопичувачів та ноутбука, а не фізичне вилучення даної техніки. Крім того, ОСОБА_4 надав доступ до телефону та повідомив пароль. Інформація, яка міститься в пристроях, не була отримана внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий, в порушення ч. 5 ст. 171 КПК України, не звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно під час обшуку, а тому вважає, що вилучене майно має бути негайно повернуто власнику майна.

Позиції сторін

Особа, яка звернулась до суду зі скаргою, в судове засіданні не прибула, будучи належно повідомленою про день, час та місце розгляду скарги. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв, клопотань не надходило.

Слідчий в судове засідання не прибув. У поданих запереченням слідчий групи слідчих ОСОБА_6 зазначив, що майно не є тимчасово вилученим, оскільки на нього ухвалою слідчого судді накладено арешт.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001051 від 24.04.2024, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 (справа 757/52225/24-к) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , під час якого вилучено: 2 флеш носія марки «Xerico 64» та «Transcend JF-150»; Ноутбук марки «Dell», серійний номер G012613 із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Iphone XR», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_6 , якими користувався ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 27.01.2025 у справі № 757/54603/24-к на вилучене майно, а саме: 2 флеш носія марки «Xerico 64» та «Transcend JF-150»; ноутбук марки «Dell», серійний номер G012613 із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Iphone XR», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_6 , якими користувався ОСОБА_4 , накладено арешт.

Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Стаття 167 КПК України встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 169 КПК України вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Мотиви слідчого судді

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Слідчим суддею встановлено, що на майно, на поверненні якого наполягає скаржник, накладено арешт, а тому воно не є тимчасово вилученим.

За вказаних обставин, під час дослідження даної скарги за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_4 обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не прибула.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Разом з тим, особі, за клопотанням якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, заявник будучи належно повідомленим про розгляд клопотання, не прибув у судове засідання, про причини неявки не повідомив слідчого суддю, клопотання або заяви не надходили.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Аналізуючи викладене, вбачається, що на час розгляду скарги заявлені вимоги адвокатом не підтримуються.

Враховуючи викладене вище підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 169, 174, 234, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1