Справа № 944/4505/25
Провадження №1-кп/944/1448/25
11.11.2025 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.425 КК України.
У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні до Львівського апеляційного суду для звернення до Верховного Суду з поданням для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
14.10.2025 року представником військової частини НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» скеровано заперечення на клопотання захисника про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого. В обґрунтування заперечення зазначає, що твердження сторони захисту, що «місцем вчинення злочину є місце виконання особою останніх дій, що утворюють об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, незалежно від місця настання суспільно небезпечних наслідків», є помилковим, адже сформована стороною захисту, виходячи із довільного трактування норм кримінального закону без його детального аналізу. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні закінченого злочину передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України. Закінченим злочином визнається діяння, яке містить всі ознаки складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України. Законодавець у КК України використовує три види конструкції складів злочину: з матеріальним, формальним та усіченим складами. Злочин із матеріальним складом вважається закінченим з того моменту, коли настав вказаний у диспозиції статті Особливої частини КК України суспільно небезпечний наслідок. Якщо в злочинах з матеріальними складами не настали зазначені в диспозиції статті КК України суспільно небезпечні наслідки, то може йтися тільки про незакінчений злочин (готування до злочину або замах на нього). Кримінальне правопорушення, визначене диспозицією ст. 425 КК України, має матеріальний склад, оскільки її об`єктивна сторона обов`язково включає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді істотної або тяжкої шкоди. Відтак, суспільно небезпечні наслідки є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину передбаченого ст. 425 КК України, поряд із діянням та причинним зв`язком. Отже, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 425 КК України, об`єктивна сторона якого передбачає обов`язкове настання суспільно небезпечних наслідків, вважається завершеним з моменту настання цих суспільно небезпечних наслідків. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги фактичні обставини даної справи, місцем вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, безумовно є місце закінчення злочину, а саме місце настання суспільно небезпечних наслідків Військова частина НОМЕР_1 , яка розташована у Яворівському районі Львівської області. Виходячи із цього, на переконання сторони цивільного позивача, позиція сторони захисту про те, що місцем вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 425 КК України є місце виконання обвинуваченим останніх дій, що утворюють об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення є помилковою, адже та обставина, що довідки видавалися в іншій області, є лише етапом до вчинення злочину, а не місцем його фактичного закінчення. Враховуючи викладене вище, просить відмовити у задоволенні клопотання захисника за безпідставністю.
В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання підтримали та просили таке задовольнити.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника.
Суд, вивчивши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення, зокрема про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується вчинення закінченого злочину, передбаченого ч.4 ст. 425 КК України.
Відповідно до ст. 13 КК України закінченим злочином визнається діяння, яке містить всі ознаки складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 425 КК України відноситься до злочину з матеріальним складом, оскільки об`єктивна сторона такого включає обов`язкове настання суспільно небезпечних наслідків у виді істотної або тяжкої шкоди. Настання суспільно небезпечних наслідків є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 425 КК України, поряд із іншими складовими - діянням та причинним зв`язком між діянням та настанням наслідків.
Відтак, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 425 КК України вважається закінченим з моменту настання суспільно небезпечних наслідків, у конкретному випадку з моменту заподіяння матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету, а у випадку відсутності суспільно небезпечних наслідків, мова може йти про незакінчений злочин або про кримінальне правопорушення з іншою кримінально правовою кваліфікацією.
Беручи до уваги фактичні обставини пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України є місце закінчення кримінального правопорушення, а саме - місце настання суспільно небезпечних наслідків злочину. Таким місцем є військова частина НОМЕР_1 , яка розташована у Яворівському районі Львівської області, оскільки у ній відбулися незаконні виплати на підставі довідок з неправдивими відомостями, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету.
Виходячи з наведеного вище, твердження захисника про те, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 425 КК України є місце виконання обвинуваченим останніх дій, що утворюють об`єктивну сторону кримінального правопорушення є помилковими, оскільки видача довідок, яка відбулася на території іншої області, а саме за місцем розташування військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , є лише етапом вчинення кримінального правопорушення, а не місцем його фактичного закінчення.
Суд зауважує, що у разі відсутності суспільно небезпечних наслідків, сам по собі факт складання довідок з неправдивими відомостями не утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 425 КК України, а може містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.
Окрім цього, суд зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові.
Враховуючи наведене, підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4 ст. 425 КК України до Львівського апеляційного суду для звернення до Верховного Суду з поданням для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів відсутні.
Керуючись ст.ст. 34, 314-316 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 12 год 00 хв 13 листопада 2025 року.

Суддя ОСОБА_6