КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7457/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000487 від 11.04.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000487 від 11.04.2025.

Просив суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, але в межах досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання зазначав, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань розслідується кримінальне провадження №0000487 від 11.04.2025, за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 111-2 та за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.111 та ч.5 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 підозрюється у готуванні до пособництва державі-агресору, у вчиненні громадянином України за попередньою змовою групою осіб умисних дій.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» працівники Національного бюро за свої протиправні дії чи бездіяльність несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність.

ОСОБА_10 , будучи громадянином України, працюючи керівником 4 підрозділу детективів 4 Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, незважаючи на зобов?язання по неухильному додержанню Конституції та законів України, грубо порушуючи вимоги зазначених вище нормативних актів та присяги, діючи усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, будучи обізнаним про факт ведення РФ агресивної війни проти України, з метою підтримки держави-агресора та завдання шкоди Україні, став на шлях вчинення злочину проти основ національної безпеки, а саме вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

ОСОБА_10 , маючи усталені зв?язки з представниками російських підприємств, які, у свою чергу, надають послуги та виконують підрядні роботи для суб?єктів господарювання, власниками яких є РФ, реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету щодо передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, сформував злочинний план. Злочинний план ОСОБА_10 полягав в організації передачі ним представникам РФ в якості матеріальних ресурсів різних сортів рослин технічної коноплі за грошову винагороду.

З метою його втілення, будучи обізнаним, що ТОВ «Агро&Нова» та СФГ «Полісся» займаються вирощенням технічної коноплі різних сортів, використовуючи свої знайомства та зв?язки зі службовими особами цих підприємств, перебуваючи на території України, ОСОБА_10 залучив до протиправної діяльності службових осіб ТОВ «Агро&Нова» та СФГ «Полісся», а також інших невстановлених на даний час осіб, які не були обізнаними з його злочинними намірами.

ОСОБА_10 залучив до протиправної діяльності свого батька - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був повністю обізнаний та приймав активну участь у готуванні до вчинення вказаного злочину.

10.02.2025 ОСОБА_10 , перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного пристрою з номерами телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з метою підшукування співучасників правопорушення зателефонував невстановленій досудовим розслідуванням особі. Під час розмови ОСОБА_10 активно висловлював бажання передати за грошову винагороду наявні в його батька насіння конопель та готовність надати співрозмовнику комерційну пропозицію для ознайомлення, запропонував співрозмовнику взяти участь у пошуку покупців та налагодженні ділових зв?язків з представниками рф (у тому числі з особами, які представляють російську державну програму з розвитку Республіки Дагестан) для організації добровільної передачі їм насіння конопель.

В невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2025 року, згідно наміченого раніше злочинного плану, комерційну пропозицію на продаж технічної коноплі, а також сертифікати якості. Виконуючи вказівку свого сина, ОСОБА_12

10.07.2025 усвідомлюючи злочинний характер вказаного задуму на реалізацію продукції представникам держави-агресора, використовуючи додаток «Telegram», закріплений за його номером мобільного телефону, НОМЕР_3 , надіслав представнику « ООО АгроПрайм », зареєстрованому на території держави-агресора, комерційну пропозицію, а також сертифікати якості вирощеної продукції.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 здійснив підшукування співучасників злочину та налагодження ділових контактів з представниками рф, пошук ринку збуту та організації добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

21.07.2025 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_10 обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження:

- висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України N?403/1 від 09.07.2025;

- висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України N?CE25-97/4-101/4 від 25.08.2025;

- висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України N? CE25-477/1 від 18.08.2025;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових)

- протоколом обшуку від 21.08.2025;

- протоколом огляду від 07.08.2025;

- протоколом огляду від 08.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 :

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

22.07.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Оскільки сплив термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, так як ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду;

2. Незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні та інших. Під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження, що під час обшуку та затримання залучались поняті, тому підозрюваний може впливати у будь-який спосіб на свідків адже враховуючи те, копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних на думку сторони обвинувачення підозрюваний може незаконно впливати на останній з метою зміни показів в якості свідків в ході досудового розслідування та судового розгляду.

Наголошував на можливості тиску та впливу на будь-які рішення органів влади та управління, тобто наголошуючи при цьому, що будь-хто з чиновників або інших осіб, хто не буде сприяти або виконувати вказівки співробітників антикорупційних органів, може опинитись на лаві підсудних, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком. Орган досудового розслідування вважав, що існує реальний ризик впливу ОСОБА_10 на свідків та інших осіб у цьому кримінальному провадженні;

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На даний час не встановлені усі спільники підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй у ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

21.07.2025 підозрюваний перешкодив проведенню слідчої дії, обшуку та її меті, умисно зламавши власний мобільний телефон Vivo X-100-S Pro, під приводом недопущення розголошення службової інформації НАБУ.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Злочинна діяльність підозрюваного вчинялась в умовах триваючої збройної агресії рф та була спрямована проти основ національної безпеки України, під час дії воєнного стану, а тому перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення в яких він підозрюється.

Враховуючи характер кримінальних правопорушень, які пов`язані із злочинами проти основ національної безпеки України, майновий стан підозрюваного та інші обставини, визначені ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наддасть можливість запобігти ризикам, зазначеними у клопотанні, забезпечить дієвість кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий зазначав, що є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного виходячи з наступного. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність зазначених ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованих йому дій, та займану посаду в НАБУ, останній не буде позбавлений можливості ухилитися від органу досудового розслідування. В разі обрання відносно підозрюваного вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрюваний, продовжуючи проживати на території міста Київ, під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників вказаного кримінального правопорушення, з метою зміни ними показів.

Стверджував, що єдиним запобіжним заходом є тримання під вартою підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію, зазначених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Зазначав, що обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є те, що внаслідок складності кримінального провадження для повного та неупередженого розслідування необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій. Разом з цим, ч. 6 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2025 року клопотання слідчого було задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали визначено в межах строку досудового розслідування, до 21.10.2025 включно.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що сукупність матеріалів судового провадження на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними доказами викладеними в тексті клопотання слідчого.

Зазначив, що є наявність ряду ризиків, а саме підозрюваний можливо буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Вказані ризики підтверджуються тим, що злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 вчинено під час дії воєнного стану та направлений на пособництво державі агресору завдати шкоди Україні.

Зазначив, що не менш важливою обставиною, яка підтверджує наявність ризиків є те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, покаранням за який може бути призначене у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Прийшов до висновку, що в даному випадку ризик здійснення будь-яких дій на шкоду кримінального провадження може нести занадто шкідливі наслідки не лише для кримінального провадження, а і в цілому для національної безпеки. У зв`язку з цим, в даній ситуації слідчий суддя приходить висновку про необхідність застосування більшої суворості при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, так як перебуваючи на волі, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання досягненню мети кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , 15.09.2025 подала апеляційну скаргу.

Просила скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2025 року та постановити нову, якою застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді нічного домашнього арешту, у період часу з 00 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлена з порушенням процесуального права, є необґрунтованою, невмотивованою, незаконною та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначила, що після отримання повного тексту ухвали суду надасть доповнення до апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити без змін ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2025 року, як законну та обґрунтовану, думку підозрюваного та адвоката, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її у повному обсязі, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань розслідується кримінальне провадження №0000487 від 11.04.2025, за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 111-2 та за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.111 та ч.5 ст.191 КК України.

21.07.2025 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.07.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16 вересня 2025 року включно, без визначення в якості альтернативного запобіжного заходу застави.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України)

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя прийшов що висновку, що обґрунтовані дані, які вказують на обґрунтовану підозру, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого суді враховуючи наступне.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що обставини підозри ОСОБА_10 є наявними та підтверджуються на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які були зазначені у клопотанні слідчого та доданих до клопотання матеріалах.

При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого діяння.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_10 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Адвокатами в доводах апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані, належних доказів на підтвердження підстав застосування іншого запобіжного заходу не надано.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено наявність ряду ризиків, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані ризики підтверджуються тим, що злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 вчинено під час дії воєнного стану та направлений на пособництво державі агресору завдати шкоди Україні. Не самостійною, але не менш важливою обставиною, яка підтверджує наявність ризиків є те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, покаранням за який може бути призначене у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Враховуючи обставини справи у сукупності, слідчий суддя обґрунтовано вважав, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання досягненню мети кримінального провадження.

У відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини колегія суддів враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані у повідомлені про підозру та приходить висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 є обґрунтованим, а рішення суду законним.

Доповнення стороною захисту в порядку вимог ст. 403 КПК України до початку судового розгляду не подавались.

Подані доповнення під час судового розгляду не можуть бути враховані судом оскільки подані з пропуском процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3