Справа № 642/5152/25
Провадження № 1-кп/642/559/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000954 від 15.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: останній раз - вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09.10.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 міс. позбавлення волі, 12.06.2024 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2025 року, близько 10 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 3А, перебуваючи біля приміщення кафе «Вдали от жён», побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, підійшовши до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 звернув увагу на належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Teco LI6» в корпусі сріблястого кольору. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_4 вирішив заволодіти шляхом обману чужим майном, яке належало ОСОБА_6 , з метою обернення його на власну користь і особистого збагачення.

З метою виконання свого протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, ОСОБА_7 у зазначений час, під видом здійснення телефонного дзвінку, попросив у ОСОБА_5 належний останньому мобільний телефон, на що останній, не здогадуючись про дійсні наміри ОСОБА_7 , погодився та передав йому власний мобільний телефон торгової марки «Tecno LI6» в корпусі сріблястого кольору, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 11314 від 04.08.2025 року становить 7173,45 гривень, та у цей час, ОСОБА_4 , користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_5 зайшов у приміщення закладу «Вдали от жён» та перестав спостерігати за ним, непомітно для останнього з місця вчинення злочину зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 7173 гривень 45 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у скоєному, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що він дійсно 13.07.2025, близько 10 год., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 3А, перебуваючи біля приміщення кафе «Вдали от жён», підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , побачив у останнього мобільний телефон марки «Teco LI6» в корпусі сріблястого кольору та, маючи намір шляхом обману заволодіти вказаним телефоном, попросив у ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон начебто для здійснення дзвінку. Після того, як ОСОБА_5 надав обвинуваченому вказаний телефон та зайшов до закладу «Вдали от жён», він непомітно для потерпілого пішов з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, а саме: здав у ломбард.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також просив призначити ОСОБА_7 покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на розгляді кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він не одружений, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, а саме: 08.09.2003 Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.206, ч.2 186, ч.2 ст. 189, ст.70 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки; 18.01.2006 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 296, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 02.03.2009 з Диканівської ВК N? 12 по відбуттю строку покарання; 21.08.2015 Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.296 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 31.07.2017 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. 03.07.2019 умовно-достроково звільнений з Харківської ВК N? 43 на не відбутий строк 5 місяців; 29.05.2020 Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; 09 липня 2020 року Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 09 жовтня 2020 року Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, 12.06.2024 умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 25 днів з Темнівської ВК Харківської області.

Як вбачається з досудової доповіді, складеної органом пробації, ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюються як високі; інформація, що характеризує особистість ОСОБА_7 , його спосіб життя, історія правопорушень, висока ймовірність вчинення повторного правопорушення вказують у сукупності на те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходячи із положень ст. ст. 50, 65 КК України, керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким, наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про особу винного, а також враховує той факт, що матеріальна шкода, завдана потерпілому ОСОБА_5 в сумі 7173 гривень 45 копійок, обвинуваченим не усунута, жодних дій, направлених на її усунення обвинуваченим не вчинено, у зв`язку з чим суд переконаний, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства є неможливим, з огляду на що суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, клопотань щодо його обрання не надходило.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 11314 від 04.08.2025 в розмірі 2544,48 грн.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 11314 від 04.08.2025 в розмірі 2544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) грн 48 коп. на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_8