У Х В А Л А

Справа № 126/2479/25

Провадження № 1-кс/126/6/2026

01 січня 2026 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

старшої слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бершадь клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 25.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 25.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В обгрунтування поданого клопотання слідча зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000339 від 25.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що в період з 07.08.2025 по 11.08.2025 в темну пору доби (більш точної дата та часу слідством не встановлені), в АДРЕСА_1 , в приміщенні житлового будинку, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та прагнучи задовольнити свою статеву пристрасть, зайшов в кімнату до доньки його співмешканки ОСОБА_7 - малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з ним спільно проживає та в цей час лежала на ліжку в спальній кімнаті.

В подальшому ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцяти років, користуючись безпорадним станом потерпілої, яка в силу свого малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей не могла чинити йому опір, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_8 , сказав їй роздягнутись та в свою чергу роздягнувся сам, насильно посадив потерпілу зверху, після чого, утримуючи її руками в області живота, вагінально проник своїм статевим органом в тіло малолітньої ОСОБА_8 , здійснивши з нею природний статевий акт, тим самим порушивши статеву свободу та недоторканість малолітньої

ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину, 31.12.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Серединка Бершадського району Вінницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючому в АДРЕСА_1 українцю, громадянину України, раніше судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.10.2025, в якому остання повідомила, що її сестра ОСОБА_8 повідомила їй 24.10.2025 про те, що коли мама перебувала в пологовому будинку, в серпні 2025 року, вітчим ОСОБА_11 вночі зайшов до неї в кімнату і вступив із нею у статеві зносини; -висновком судово-медичної експертизи № 22 від 26.10.2025, відповідно до якого у ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень, так само як і їх слідів на голові, тулубі та кінцівках не виявлено, на момент проведення судово-медичної експертизи малолітня ОСОБА_8 статевої зрілості не досягла, по причині не досягнення нею 14-річного віку. При обстеженні будь яких порушень цілісності дівочої перетинки не виявлено, так само і рубців, статева перетинка еластична та розтяжима. Під час проходження експертизи ОСОБА_8 повідомила експерту, що влітку 2025 року вітчим, підійшовши до ліжка, почав руками торкатись її статевих органів, в подальшому наказав ОСОБА_8 роздягнутись, лягти на ліжко, а сам в цей час роздягнувся та ліг біля неї. В подальшому, ОСОБА_5 обома руками посадив її на себе, та однією рукою ввів свій статевий орган в її статеві органи. Потім він почав рухати тазом, торкаючи його в напрямку її статевих органів, це продовжувалось декілька хвилин, після чого вітчим встав із ліжка, попередив потерпілу, щоб вона нікому не говорила; - допитом малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 30.10.2025, проведеним у порядку, передбаченому ст. ст. 225, 232 КПК України, у режимі відеоконференції при трансляції допиту дитини з Центру захисту та соціально-психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус) та відеозаписом допиту, який долучено до матеріалів кримінального провадження. Підчас допиту, малолітня ОСОБА_8 , на усі питання давала коротку відповідь «да» або «ні», не давала розгорнутої відповіді, та не давала подробиць скоєння правопорушення. На питання, чи був статевий акт у неї з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ствердно відповіла - так; - протоколом огляду відеозаписів від 30.10.2025, на яких зафіксовано допит малолітньої ОСОБА_8 , в ході перегляду яких встановлено, що остання вказує, що влітку 2025 року, коли мати перебувала в лікарні, її вітчим ОСОБА_5 , вночі зайшов до її кімнати та вступив з нею в у статеві зносини; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.11.2025, яка перебуває на посаді начальника служби у справах дітей Джулинської сільської ради, яка повідомила, що ОСОБА_8 перебувала на обліку у служби з 2013 року, але у зв?язку з мінімізацією складних життєвих обставин 06.05.2025 знята з обліку. Після отриманої інформації щодо можливого зґвалтування ОСОБА_8 повторно поставлено на облік; - психологічним висновком за результатами проведення допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 30.10.2025, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 відтворює обставини події та місце події, однак не надає розгорнутої відповіді та подробиць стосовно скоєння правопорушення. Окрім того ОСОБА_8 , в ході допиту розповіла про місце скоєння кримінального правопорушення, в чому вона була одіта, та в чому був одітий ОСОБА_5

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 (мати потерпілої) від 06.12.2025, яка повідомила, що з 07.08.2025 по 11.08.2025 року вона перебувала в пологовому будинку, де народжувала сина, в цей час за місцем проживання залишились дві малолітні доньки, співмешканець ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; -висновком комісійної комплексної амбулаторно-судової психолого-психіатричної експертизи №1672 від 18.12.2025 відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_8 виявлено ознаки психічного розладу (вродженого) у вигляді легкої розумової відсталості. Потерпілій ОСОБА_8 не притаманна підвищена схильність до фантазування та до навіювання та вона з рахуванням індивідуально-психологічних та вікових особливостей, рівня розумового розвитку, могла правильно сприймати зовнішню фактичну сторону обставин, що мають значення по справі. ОСОБА_8 з урахуванням індивідуально-психологічних та вікових особливостей, рівня розумового розвитку не могла розуміти характер та значення скоєних проти неї протиправних дій, а також не могла чинити психологічний опір. Дії сексуального характеру, які були здійснені відносно ОСОБА_8 погіршили якість її життя та дорослішання, завдали їй значних стресових психоемоційних переживань. Дії сексуального характеру, які були здійснені відносно ОСОБА_8 погіршили якість її життя та дорослішання, завдали їй значних стресових психоемоційних переживань. Ситуація, що досліджується за справою, є психотравмувальною для потерпілої. Їй завдані психологічні (моральні) страждання. - протоколом тимчасового доступу, яким вилучено інформацію, яка перебуває у володінні ПрАТ «ВФ України», по номеру телефону, яким користується ОСОБА_5 , відповідно до якої, в період часу з 07.08.2025 по 11.08.2025, адреса базової станції, де використовувався телефон: с. Серединка Гайсинського району Вінницької області, яка в зазначений період не змінювалась; - іншими доказами в їх сукупності. В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років, суспільною небезпечністю діяння, яке він вчинив, а саме тим, що кримінальне провадження стосується прав дітей, відсутністю у нього постійного місця роботи, через що він з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 з метою зімни їх показів в подальшому. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може залякувати потерпілу, схиляти до відмови від показань, чинити психологічний тиск на потерпілу та її матір, з метою уникнення відповідальності. На даний час ОСОБА_8 вимушена проживати у своєї сестри ОСОБА_10 , оскільки спільне проживання з підозрюваним є неможливим з огляду на загрозу її безпеці. При цьому умови проживання за вказаною адресою є значно гіршими, ніж за місцем її постійного проживання, що негативно впливає на психоемоційний стан дитини. Крім того, у зв`язку з проживанням підозрюваного ОСОБА_5 за місцем реєстрації малолітньої потерпілої, у зв?язку з цим, ОСОБА_8 фактично позбавлена можливості повноцінно спілкуватися зі своєю матір`ю, що створює додатковий психологічний тиск на потерпілу та може бути використано підозрюваним як засіб опосередкованого впливу з метою зміни показань або відмови від участі у процесуальних діях. Зазначені обставини свідчать про те, що перебування підозрюваного на волі не лише створює ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків, а й фактично порушує найкращі інтереси дитини, тоді як застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та пропорційним для забезпечення належного досудового розслідування. Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_13 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме намагатися незаконно перетнути кордон, з метою уникнення покарання, змінювати місце проживання без повідомлення, умисно не з`являтися за викликами слідчого чи суду. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 вже вчиняв кримінальні правопорушення та на шлях виправлення не став. Окрім того, з огляду на девіантну сексуальну поведінку, спрямовану проти дітей, існує реальна загроза повторного вчинення аналогічних або інших сексуальних злочинів щодо потерпілих чи інших дітей. З огляду на особливу тяжкість інкримінованого злочину, реальну загрозу для потерпілої ОСОБА_8 наявність усіх наведених ризиків, застосування будь-якого іншого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , безпеки потерпілої та свідків, а також належного проведення досудового розслідування. Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчим на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, репутацію підозрюваного, відсутність постійного доходу, місця роботи, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. У судовому засіданні слідча та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. При цьому сторона обвинувачення звертає увагу, що підозрюваний вчинив злочин відносно члена родини, вони проживають з потерпілою в одному житлі, що унеможливлює застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту. У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити, зазначив, що ніяких дій сексуального характеру відносно ОСОБА_8 не вчиняв. Захисник ОСОБА_6 просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вислухавши учасників справи, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

31.12.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Серединка Бершадського району Вінницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючому в АДРЕСА_1 українцю, громадянину України, раніше судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.10.2025, в якому остання повідомила, що її сестра ОСОБА_8 повідомила їй 24.10.2025 про те, що коли мама перебувала в пологовому будинку, в серпні 2025 року, вітчим ОСОБА_11 вночі зайшов до неї в кімнату і вступив із нею у статеві зносини; -висновком судово-медичної експертизи № 22 від 26.10.2025, відповідно до якого у ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень, так само як і їх слідів на голові, тулубі та кінцівках не виявлено, на момент проведення судово-медичної експертизи малолітня ОСОБА_8 статевої зрілості не досягла, по причині не досягнення нею 14-річного віку. При обстеженні будь яких порушень цілісності дівочої перетинки не виявлено, так само і рубців, статева перетинка еластична та розтяжима. Під час проходження експертизи ОСОБА_8 повідомила експерту, що влітку 2025 року вітчим, підійшовши до ліжка, почав руками торкатись її статевих органів, в подальшому наказав ОСОБА_8 роздягнутись, лягти на ліжко, а сам в цей час роздягнувся та ліг біля неї. В подальшому, ОСОБА_5 обома руками посадив її на себе, та однією рукою ввів свій статевий орган в її статеві органи. Потім він почав рухати тазом, торкаючи його в напрямку її статевих органів, це продовжувалось декілька хвилин, після чого вітчим встав із ліжка, попередив потерпілу, щоб вона нікому не говорила; - допитом малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 30.10.2025, проведеним у порядку, передбаченому ст. ст. 225, 232 КПК України, у режимі відеоконференції при трансляції допиту дитини з Центру захисту та соціально-психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус) та відеозаписом допиту, який долучено до матеріалів кримінального провадження. Підчас допиту, малолітня ОСОБА_8 , на усі питання давала коротку відповідь «да» або «ні», не давала розгорнутої відповіді, та не давала подробиць скоєння правопорушення. На питання, чи був статевий акт у неї з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ствердно відповіла - так; - протоколом огляду відеозаписів від 30.10.2025, на яких зафіксовано допит малолітньої ОСОБА_8 , в ході перегляду яких встановлено, що остання вказує, що влітку 2025 року, коли мати перебувала в лікарні, її вітчим ОСОБА_5 , вночі зайшов до її кімнати та вступив з нею в у статеві зносини; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.11.2025, яка перебуває на посаді начальника служби у справах дітей Джулинської сільської ради, яка повідомила, що ОСОБА_8 перебувала на обліку у служби з 2013 року, але у зв?язку з мінімізацією складних життєвих обставин 06.05.2025 знята з обліку. Після отриманої інформації щодо можливого зґвалтування ОСОБА_8 повторно поставлено на облік; - психологічним висновком за результатами проведення допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 30.10.2025, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 відтворює обставини події та місце події, однак не надає розгорнутої відповіді та подробиць стосовно скоєння правопорушення. Окрім того ОСОБА_8 , в ході допиту розповіла про місце скоєння кримінального правопорушення, в чому вона була одіта, та в чому був одітий ОСОБА_5 - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 (мати потерпілої) від 06.12.2025, яка повідомила, що з 07.08.2025 по 11.08.2025 року вона перебувала в пологовому будинку, де народжувала сина, в цей час за місцем проживання залишились дві малолітні доньки, співмешканець ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; -висновком комісійної комплексної амбулаторно-судової психолого-психіатричної експертизи №1672 від 18.12.2025 відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_8 виявлено ознаки психічного розладу (вродженого) у вигляді легкої розумової відсталості. Потерпілій ОСОБА_8 не притаманна підвищена схильність до фантазування та до навіювання та вона з рахуванням індивідуально-психологічних та вікових особливостей, рівня розумового розвитку, могла правильно сприймати зовнішню фактичну сторону обставин, що мають значення по справі. ОСОБА_8 з урахуванням індивідуально-психологічних та вікових особливостей, рівня розумового розвитку не могла розуміти характер та значення скоєних проти неї протиправних дій, а також не могла чинити психологічний опір. Дії сексуального характеру, які були здійснені відносно ОСОБА_8 погіршили якість її життя та дорослішання, завдали їй значних стресових психоемоційних переживань. Дії сексуального характеру, які були здійснені відносно ОСОБА_8 погіршили якість її життя та дорослішання, завдали їй значних стресових психоемоційних переживань. Ситуація, що досліджується за справою, є психотравмувальною для потерпілої. Їй завдані психологічні (моральні) страждання. - протоколом тимчасового доступу, яким вилучено інформацію, яка перебуває у володінні ПрАТ «ВФ України», по номеру телефону, яким користується ОСОБА_5 , відповідно до якої, в період часу з 07.08.2025 по 11.08.2025, адреса базової станції, де використовувався телефон: с. Серединка Гайсинського району Вінницької області, яка в зазначений період не змінювалась; На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, є обґрунтованою. Відповідно до ч. 2ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювані, обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому. Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 . В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови). Слідчий суддя доходить висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Також ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків є обґрунтованим, оскільки, підозрюваний ОСОБА_5 може залякувати потерпілу та свідків, схиляти до відмови від показань. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на першочерговій стадії досудового розслідування є також обґрунтованим, так як підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може незаконно перетнути кордон. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, з огляду на його сексуальну поведінку, спрямовану проти дітей. На переконання слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки підозрюваний проживає за одною адресою з потерпілою. Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом. Разом з тим, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. В зв`язку з чим, слідчим суддею не визначається розмір застави. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та керуючись статтями 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 25.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серединка Бершадського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 українця, громадянина України, раніше судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Взяти під варту підозрюваного ОСОБА_5 в залі суду, негайно після проголошення ухвали.

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_5 з 01.01.2026 до 01.03.2026 включно в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування не повинен перевищувати 18 місяців у даному кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1