Справа № 274/525/26 Провадження № 1-кс/0274/182/26
У Х В А Л А

іменем України

02.02.2026 м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП України в Житомирській області слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000904 від 18.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, у якому просить накласти арешт із забороною користування та розпорядження на квитанцію про переказ грошових коштів №155021, що належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.01.2025 за №24, зарахований на котлове забезпечення та вважається таким, який прибув у відрядження з військової частини НОМЕР_2 , з метою проходження базової загальновійськової підготовки у зведеному навчальному батальйоні «Граніт-1» в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, ОСОБА_5 , незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,2708 грам, яку зберігав при собі з метою збуту до 15.12.2025.

Цього ж дня близько 20 год 10 хв ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, знаходячись в дворі будинку №10 по вул. Європейській в м. Бердичеві Житомирської області, зустрівся із ОСОБА_4 , де згідно попередньої домовленості незаконно збув останньому раніше придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину PVP, загальною масою 0,2708 грама за 1000 грн., яку в подальшому ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції.

Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, незаконно повторно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP невстановленою вагою, яку зберігав при собі з метою збуту до 28.01.2026.

Цього ж дня близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на збут особливо небезпечної психотропної речовини, знаходячись біля пішохідного мосту неподалік будинку №22 по вул. Мостовій в м. Бердичеві, де згідно попередньої домовленості, незаконно повторно збув ОСОБА_4 раніше придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину PVP невстановленою вагою за 980 грн., яку в подальшому ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції.

Під час проведення другого етапу оперативної закупівлі психотропної речовини було встановлено, що ОСОБА_4 перерахував за допомогою терміналу самообслуговування на банківську картку ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 грн, з яких 20 грн комісія терміналу.

28.01.2026 ОСОБА_4 добровільно надав працівникам поліції квитанцію щодо зазначеної операції з перерахунку грошових коштів, яка має №155021. Дану квитанцію поміщено до паперового конверту та вилучено до Бердичівського РВП.

Слідчий зазначає, що існують достатні підстави вважати, що вищевказане майно є предметом вчинення злочину та речовим доказом злочину.

Накладення арешту на вказане в клопотанні майно мотивовано збереженням речових доказів, проведенням ряду слідчих дій, призначенням судових експертиз.

ІІ. Процедура та позиція учасників справи

В судове засідання учасники провадження не з`явилися. Слідчий у поданому клопотанні просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

За положеннями частин 1 та 5 статті 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України вилучене під час огляду майно є тимчасово є вилученим.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Встановлено, що СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000904 від 18.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею досліджено матеріали, долучені до клопотання: витяг з ЄРДР, сформований станом на 29.01.2026; протокол огляду та вручення грошових коштів від 26.01.2026; протокол огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку та вилучення у нього речей від 28.01.2026; постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 29.01.2026.

Проаналізувавши клопотання про арешт майна та додатки до нього, суд приходить до висновку, що слідчим у даній справі доведена необхідність накладення арешту у виді тимчасового позбавлення прав на розпорядження та користування вказаним майном з метою забезпечення його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні з метою запобігання його можливої передачі, відчуження, або знищення, та потреби досудового розслідування виправдовують застосування арешту на це майно.

Вказана форма арешту майна не є надмірно обтяжливою для його власника - є розумною та співмірною обставинам можливого кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для особи, якої він стосується, не вбачається.

Спосіб, у який здійснюється забезпечення кримінального провадження, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

З огляду на викладене, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173,175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на квитанцію про переказ грошових коштів №155021, що належить ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6