Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4882/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/270/26
Категорія ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретарів: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

представника потерпілої-

адвоката: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000041 за апеляційною скаргою прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та провадження по справі закрито, в зв`язку з примиренням винного з потерпілими,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та провадження по справі закрито, в зв`язку з примиренням винного з потерпілими.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати:

за проведення судової експертизи № СЕ-19/106-25/980-ІТ від 27.01.2025 у розмірі 3 183 грн 95 коп;

за проведення судової експертизи № СЕ-19/106-25/976-ІТ від 04.03.2025 у розмірі 3 979 грн 50 коп;

за проведення судової експертизи № 114/25-25 від 30.04.2025 у розмірі 6 351 грн 20 коп;

за проведення судової експертизи № 716/25-25 від 25.08.2025 у розмірі 3 392 грн 64 коп.

Речові докази:

- автомобіль Chevrolet Lacetti з реєстраційним номером НОМЕР_1 , - повернуто власнику (володільцю);

- електричний скутер з ручним керуванням Vitacare Cruiser II model W4028, повернуто власнику (володільцю).

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.01.2025 у справі № 285/215/25.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Прокурор вказує, що КПК не передбачає примирення з потерпілими, які не були учасниками ДТП.

Стверджує, що це є істотним порушенням вимог кримінального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого, захисника та представника потерпілого на апеляційну скаргу, перевіривши апеляційну скаргу в межах визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, при обставинах викладених у вироку суду та кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Що стосується доводів прокурора, що КПК України не передбачає примирення з потерпілими, які не були учасниками ДТП, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_7 подав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.(а.с.47-48)

28.10.2025 року обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні також просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілими та закрити кримінальне провадження щодо нього.

Оскаржуваною ухвалою суду клопотання захисника задоволено, кримінальне провадження закрито у зв`язку із примиренням винного з потерпілими та ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі такого звільнення кримінальне провадження підлягає закриттю (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК).

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ч.2 ст.288 КПК України, яка регламентує порядок розгляду питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як вбачається із завдань кримінального провадження, сформульованих у ст. 2 КПК України, до кожного учасника кримінального провадження, а отже, й до потерпілого, має бути застосована належна правова процедура, якої, на думку колегії суддів, суд першої інстанції у даному кримінальному провадженні не дотримався.

Відповідно до ст. 46 КК України термін «потерпілий» вжито у кримінально-правовому розумінні «як особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння)». Право на примирення у контексті цієї статті це особисте право потерпілого.

В даному кримінальному провадженні потерпілим у розумінні ст. 46 КК України є ОСОБА_11 , якому внаслідок ДТП було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, який згодом помер.

У зв`язку з чим потерпілими визнано дружину ОСОБА_12 та доньку ОСОБА_13 .

Розглядаючи у судовому засіданні 28.10.2025 р. клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України, суд першої інстанції взяв до уваги пояснення потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які підтримали клопотання.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.01.2019 у справі №439/397/17 (провадження № 13-66кс18), потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Право на примирення у ст. 46 КК України це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

Враховуючи те, що примирення обвинуваченого з потерпілим належить розуміти, як акт прощення в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів, суд при з`ясуванні думки потерпілого має впевнитися у добровільності його позиції та роз`яснити йому правові наслідки звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності

Зазначену правову позицію виклав Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2023 року у справі № 335/10127/20.

Смерть потерпілого ОСОБА_11 як припинення існування одного з правомочних суб`єктів кримінально-правових відносин з примирення винного з потерпілим у розумінні ст. 46 КК України унеможливлює здійснення такого примирення.

Колегія суддів вважає, що думка ОСОБА_12 , яка є дружиною та ОСОБА_13 , яка являється донькою, у цьому провадженні не може бути розцінене як позиція потерпілого ОСОБА_11 та його вільне волевиявлення у питанні примирення з обвинуваченим, а тому з огляду на зазначене вище є недостатньою для встановлення судом обставин, передбачених ст. 46 КК України.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції постановив ухвалу про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме норми, передбаченої в ст. 46 КК України.

Як визначено ч.1 ст. 409 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, є такими, що істотно вплинули на обґрунтованість та вмотивованість прийнятого рішення і є підставою для скасування ухвали суду.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та провадження по справі закрито, в зв`язку з примиренням винного з потерпілими скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :