Справа № 737/927/25
Провадження № 1-кп/737/72/25
УХВАЛА

12 грудня 2025 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0003016 від 20.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Куликівському районному суді Чернігівської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

До початку судового розгляду захисник обвинуваченого подала клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. В обгрунтування клопотання зазначила, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинуваченні не конкретизовано, який саме пункт Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 порушив обвинувачений, не вказано мотивів вчинення кримінального правопорушення, а також в одному із заголовків обвинувального акту вказано інше прізвище.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, вказавши, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення будуть досліджуватися під час судового розгляду, телескопічний кийок, який є предметом злочину відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії, про що є відповідний висновок експерта, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Оцінюючи доводи сторони захисту в контексті можливості повернення обвинувального акта прокурору через порушення вимог викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, не зазначення мотиву вчинення кримінального правопорушення та допущеної описки у прізвищі обвинуваченого в одному із заголовків обвинувального акту, суд виходить із наступного.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває особі доступ до правосуддя. Тож саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду (ч. 1 ст. 337 КПК України).

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України). Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. Таким чином, з урахуванням задач підготовчого провадження, суд здійснює перевірку обвинувального акта на наявність невідповідності кримінальному процесуальному закону, яка б перешкоджала призначенню судового розгляду.

Частиною 2 статті 291 КПК України закріплено перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Також за змістом ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється (ч. 4 ст. 291 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Суд, дослідивши обвинувальний акт, дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення прокурору з огляду на таке.

Щодо порушення вимог викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме незазначення пункту Інструкції, на яку здійснюється посилання під час викладу фактичних обставин в обвинувальному акті.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій (ст. 22 КПК України). Отже, прокурор як сторона кримінального провадження є самостійним у визначені правової кваліфікації кримінального правопорушення та доведенні її обґрунтованості у змагальному судовому процесі.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

Таким чином, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Суд позбавлений можливості перевірити правильність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення на даному етапі, оскільки вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України (якою заборонено до початку судового розгляду надавати суду інші документи, крім обвинувального акту та додатків до нього), для перевірки обвинувального акту на відповідність вимогам КПК у розпорядженні суду на стадії підготовчого судового провадження фактично є лише сам обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Щодо незазначення в обвинуваченні мотиву вчинення кримінального правопорушення, суд звертає увагу, що мотив не є кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 263 КК України і може бути різним, тому дана обставина не може бути підставою для поверення обвинувального акту прокурору.

Стосовно описки в прізвищі, яка допущена в одному із заголовків обвинувального акту, суд зазначає наступне. Так, у заголовку "Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та формулювання обвинувачення:" помилково вказано прізвище " ОСОБА_7 ". Втім в анкетних даних та в самому формулюванні обвинувачення прізвище обвинуваченого вказано вірно - " ОСОБА_4 ". Дана описка не перешкоджає розгляду кримінальної справи і сама по собі не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Фактично, позиція сторони захисту є запереченням по суті проти обвинувального акта, що розглядатиметься вже на етапі судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст. 110, 291, 314, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні № 0003016 від 20.10.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1