Справа № 307/3712/25
Провадження № 1-кп/307/278/25
про призначення судового розгляду
14 листопада 2025 рокум. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.09.2025 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.
05.11.2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до суду надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Клопотання мотивує тим, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зазначає, що прокурор у обвинувальному акті посилається на фактичні обставини справи кримінального правопорушення вчинені ОСОБА_6 та кваліфікує їх за ч. 4 ст. 296, 348 КК України. Також, формулює обвинувачення, де зазначає про службовий автомобіль марки "Skoda", але до реєстру матеріалів досудового розслідування не додає жодних відомостей про цей службовий автомобіль. Вказує, що у обвинувальному акті вказано про шкоду спричинену ОСОБА_6 , однак у обвинувальному акті у формулюванні зазначається, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди потерпілим не завдано. Також, посиляється на підстави як ті, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, тоді як доказів алкогольного сп`яніння у формулюванні обвинувачення не зазначено. Вказує, про відсутні у обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, відомостей про ці обставини, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) про кримінальну відповідальність, не зазначено Vin код номер двигуна транспортного засобу, рік випуску та правову приналежність до юридичної особи, якщо це службовий автомобіль, що вказує на те, що обвинувальний акт прокурора складений з порушенням вимог передбачених п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Також зауважує, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано про винесення дізнавачем постанов про призначення експертизи та про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а також наявність висновку експерта в даному провадженні, а відтак такий не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.
Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та просили задовольнити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду та заперечив щодо задоволення клопотання захисника та обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору, стверджуючи про відповідність обвинуального акту вимогам КПК України.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представник, адвокат ОСОБА_10 будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явилися. 14.11.2025 року представник потерпілих надіслала до суду заяви потерпілих та клопотання, у якому просить проводити підготовчий розгляд кримінального провадження без її та потерпілих участі.
Потерпілий ОСОБА_11 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явився. 20.10.2025 року подав до суду заяву про проведення підготовчого засідання без його участі.
Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Щодо доводів сторони захисту про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, суд зазначає наступне.
Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.
Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам КПК України, зокрема ст. 291 КПК України та чи не містить він положення, що суперечать одне одному. Водночас обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта, є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.
Підстава для повернення обвинувального акта прокурору визначена в п.3 ч.3 ст.314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акта вимогам закону.
Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.
Положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.
Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст.291 КПК України, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України усі необхідні реквізити обвинувального акту, направленого до суду у цьому кримінальному провадженні, зазначені у його тексті слідчим та прокурором, який затверджував зазначений акт, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення.
У реєстрі матеріалів до обвинувального акта викладено рух та сутність вчинених на стадії досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні.
До того ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому об`ємі, в тому числі щодо способу вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.
Посилання сторони захисту на неконкретність обвинувачення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому колегія суддів позбавлена процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати ті обставини, які не були нею встановлені.
На думку колегії суддів, формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються.
У той час як питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони, колегія суддів має вирішувати під час розгляду справи по суті та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.
За нормами чинного кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання суд не дає оцінки фактичним обставинам, доказам та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судовим рішенням.
Відтак колегія суддів, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений у відповідності з вимогами КПК України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне Тячівському районному суду Закарпатської області. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.
Сторони кримінального провадження інших клопотань щодо прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не заявили.
Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.09.2025 року, відносно ОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348 КК України, продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави. Строк дії ухвали до 15 години 30 хвилини 28 листопада 2025 року.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, так як обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
За приписами п. 6 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Згідно з ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 348 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь з інформацією, що характеризує обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 110, 219, 291, 314-316, 369, 376 КПК України, -
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору.
Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально у складі трьох суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Копію ухвали негайно надіслати ДУ "Закарпатська установа виконання покарань (№9)".
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Визначити час оголошення повного тексту ухвали 18 листопада 2025 року о 8 год. 45 хв.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3