Справа № 944/4959/25
Провадження №1-кс/944/738/25
16.09.2025 рокум.Яворів
Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву журналістів-кореспондентів вітчизняного друкованого засобу масової інформації «Багнет Нації», уповноважених працівників ГО ОПГ «Багнет Нації» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 від розгляду скарги журналістів-кореспондентів вітчизняного друкованого засобу масової інформації «Багнет Нації», уповноважених працівників ГО ОПГ «Багнет Нації» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 , подану в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Яворівського районного суду Львівської області із заявою, в якій просять відвести слідчого суддю ОСОБА_5 , який на думку заявників перешкоджав у доступі їм до правосуддя. В обґрунтування заяви з-поміж іншого зазначено, що Верховна Рада України, згідно положень Конституції України від 28 червня 1996, має виключні конституційні права та повноваження обирати безстроково суддів. Однак беззаперечним результатом зафіксованих і задокументованих юридично-правових маніпуляцій, з подальшою узурпацією суверенного права Українського народу Самостійної держави України на самовизначене державотворення та урядування, реалізовано через неконституційне утворення фейкових установ судової гілки влади з призначенням внеконституційний спосіб одночасно на посади професійних та інших суддів фізичних осіб, що унеможливлює забезпечення гарантованого Конституцією України правосуддя та належний склад суду.
В судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заяву підтримали, підтвердили обставини, викладені у заяві.
Суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.
Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 21 КПК, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ч.1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод»).
З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ст. 80 КПК).
Положеннями ст.75-76 КПК України, передбачений вичерпний перелік підстав за наявності який може бути заявлено відвід судді.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Виходячи із положень ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним».
Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судці, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»),Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Тобто, ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість слідчого судді при розгляді питання, що ним розглядається. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, порушенням правил визначення слідчого судді, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними.
Разом з тим, заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_5 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді, що передбачені зазначеними нормами КПК України.
За наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, відповідно до ст. 80 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Аналіз доводів заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 свідчить про те, що дана заява ґрунтується виключно на суб`єктивних переконаннях заявників, при цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що здійснення, відповідно до закону, процесуальної діяльності слідчого судді в ході розгляду будь-якої справи, не може бути підставою для відводу цього слідчого судді, оскільки не свідчить про наявність ознак необ`єктивності чи упередженості.
Наведена вище позиція заявників не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій судді під час розгляду заяви (скарги), яка подана в порядку ч.6 ст. 206 КПК України.
З урахуванням наведеного, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_5 , а тому у задоволенні заявленого відводу необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82, 376 КПК України, слідчий суддя,
у задоволенні заяви журналістів-кореспондентів вітчизняного друкованого засобу масової інформації «Багнет Нації», уповноважених працівників ГО ОПГ «Багнет Нації» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 від розгляду скарги журналістів-кореспондентів вітчизняного друкованого засобу масової інформації «Багнет Нації», уповноважених працівників ГО ОПГ «Багнет Нації» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 , подану в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7