Справа № 183/6885/24
№ 1-кп/183/1248/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарівського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001441 від 02.11.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.10.2008 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч 1. ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 09.07.2009 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на З роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2008, остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Звільнений 06.06.2012 умовно достроково на невідбутий строк 11 місяців 19 днів;

- 25.02.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.10.2015 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до покарання увиді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2015, остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 23.09.2019 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 24.12.2020Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2019 остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнений по відбуттю строку покарання 21.02.2023;

- 13.04.2023 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 10.07.2024 Дзержинським районним судом м. Харькова за ч. 1 ст. 296 КК України, призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн.;

- 06.11.2024 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

01.11.2023, о 15: 25 год., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину «Тормозок», товариства з обмеженою відповідальністю «Галич Україна» (далі - ТОВ «Галич Україна»), який розташований за адресою: вул. Гетьманська, 41, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де побачив за касовою зоною грошові кошти. В цей час та місці у останнього виник злочинний умисел, направлений на викрадення вказаних грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись у вказаний час та місці, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, дочекавшись моменту коли продавець ОСОБА_6 відволіклась обслуговуванням покупців, тобто ОСОБА_3 переконавшись, що його дії непомітні для ОСОБА_6 , нахилився до касової зони, звідки дістав грошові кошти у сумі 9700 гривень, які поклав до внутрішньої кишені своєї куртки. Після чого останній покинув приміщення магазину «Тормозок», а в подальшому розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Галич Україна» матеріальні збитки у розмірі 9700 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно,в умовах воєнного стану кваліфіковано за ч. 4 cт.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні, зазначивши, що викрадені гроші були добровільно видані працівникам поліції та повернуті представнику потерпілої особи ТОВ «Галич Україна». У скоєному щиро кається

Представник потерпілої особи ТОВ «Галич Україна», будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_3 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, щире каяття ОСОБА_3 , визнається обставиною, що пом`якшує його покарання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КПК України.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив з корисливих мотивів умисні закінчені кримінальні правопорушення, які згідно з ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше судимий за вчинення умисних тяжких злочинів,кримінальне правопорушення, щоінкримінується, вчинив в період іспитового строку, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2023, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно,має непогашені та не зняті у встановленому порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується негативно.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Так, при призначенні покарання, судом враховується, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_3 01.11.2023, тобто до постановлення 06.11.2024 у відношенні нього вироку Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 357 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим покарання у даному кримінальному провадженні має бути призначено із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання покаранням за цим вироком покарання за вироком Приморського районного судум. Одеси від 06.11.2024.

Також судом враховується, і те що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська від 13.04.2023 в період іспитового строку, визначеного за даним вироком, а тому обвинуваченому необхідно призначити остаточне покарання, за сукупністю вироків, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався, питання щодо обрання запобіжного заходу останньому не вирішувалось, оскільки ОСОБА_7 перебував на час розгляду даного кримінального провадження у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» на виконання вироку Приморського районного суду м. Одеса від 06.11.2024, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою з 25.07.2024.

Отже, початок відбування строку покарання ОСОБА_3 по даному вироку слід рахувати з дня його ухвалення, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 на момент винесення вироку перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» на виконання вироку Приморського районного судум. Одеса від 06.11.2024.

У строк відбування покарання ОСОБА_3 відбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеса від 06.11.2024 не зараховується, оскільки остаточне призначення покарання обвинуваченому призначається на підставі ст. 71 КК України шляхом його приєднання.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 2 (двох) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, покаранням за даним вироком поглинути покарання за вироком Приморського міськрайонного суду м. Одеса від 06.11.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років та 2 (двох) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.04.2023 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шести) місяців.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня ухвалення вироку.

Речові докази:

-Грошові кошти в сумі 9700 грн. залишити представнику потерпілої особи

ТОВ «Галич України () ОСОБА_9 ;

-DVD-R диск з відеозаписом з приміщення магазина «Тормозок» за адресою:

м. Самар, вул. Гетьманська, 41за 01.11.2023 р зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарівськийміськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10