Провадження № 1-кп/742/409/25
Єдиний унікальний № 742/1828/25
ВИРОК

іменем України

15 жовтня 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Лутайка Прилуцького району Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не одружену, маючу на утриманні малолітню дитину, працюючу лаборантом ТОВ «Цукровик», раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В :

10 січня 2025 року близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи єдиний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання на ґрунті неприязних відносин з останньою, діючи умисно штовхнула двома руками ОСОБА_5 , в область плечей від чого потерпіла впала та вдарилася потиличною ділянкою голови, після чого нанесла один удар правою ногою в область стопи правої ноги ОСОБА_5 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №37 від 27.02.2025 року в потерпілої ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець потиличної ділянки голови, садно правого гомілково-ступеневого суглобу та стопи, що відповідно до 2.3.26, 2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально давши у суді показання по факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілій. Щиро кається у скоєному, просить суд суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не прибула, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлялася належним чином. З цивільним позовом щодо відшкодування матеріальних та моральних збитків не зверталася.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які її характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доказаною, і її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, тобто в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є за ч.1 ст. 125 КК України кримінальним проступком, вчинила його умисно, особу винної та її позицію до вчиненого, яка за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» від 29 січня 2025 року за №27 за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталася, згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 29.01.2025 за №64, на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не зверталася, із середньою освітою, не одружену, маючу на утриманні малолітню дитину, працюючу лаборантом ТОВ «Цукровик», раніше не судиму, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують таке, суд вважає за можливе призначити їй покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу на користь держави в межах санкції статті.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченої в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно неї запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити засудженій, прокурору та направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_6