Справа № 496/4462/25
Провадження № 1-кс/496/1656/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка Одеської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження №0000605 від 19.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотання в якому просила суд продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.10.2025 року.

Своє клопотання слідчий мотивувала тим, що слідчим відділом Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000605 від 19.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2025 року, близько 22 годині 30 хвилин, перебуваючи в кухні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розпивав алкогольні напої з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими особами.

В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт на побутовому ґрунті. В ході конфлікту, у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв зі столу кухонний ніж та, тримаючи його у правій руці, діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи мету вбивства ОСОБА_7 , завдав останньому один удар кухонним ножем в область лівої ключиці, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді ножевого поранення лівої ключиці, відкритої рани грудної клітки, ушкодження підключичної артерії. Зазначені тілесні ушкодження спричинили смерть потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідків; висновком судової експертизи за експертною спеціальністю 7.2. «Дослідження диктора за фізичними параметрами усного мовлення, акустичних сигналів та середовищ», згідно якого голос та мовлення особи в зафіксованій фонограмі файлу (запису зі спеціальної лінії 102) належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; висновком експерта №1402 судово-медичної імунологічної експертизи, на дослідження направлено наступні об`єкти: один змив на марлевому тампоні з поверхні долоні правої руки потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які поміщено до жовтого паперового конверту, з пояснювальним надписом. Так, згідно висновку експерта з урахуванням групових характеристик підекспертних, не виключається можливість змішування крові потерпілого ОСОБА_7 , (носія антигену А) і підозрюваного ОСОБА_5 (носія антигену В); висновком експерта №1416 судово-медичної імунологічної експертизи, на дослідження направлено наступні об`єкти: змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні з ліжка, змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні з підлоги біля входу у приміщення, змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні біля трупа, які поміщені до жовтих паперових конвертів НПУ, та опечатано. Згідно висновку експерта не виключається походження крові на досліджених тампонах від потерпілого ОСОБА_7 та іншими доказами в сукупності.

У межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування у 2-х місячний строк, який спливає 19.09.2025 не надається можливим. Так, в ході слідства необхідно отримати висновки, призначених судових експертиз (судово-медичної, судово-медичних криміналістичних, амбулаторної судово-психіатричної експертизи тощо). Більшість висновків судових експертиз, на даний час, не отримані у зв`язку із складністю та значною завантаженістю експертів. Також, в ході слідства, з урахуванням отриманих висновків судових експертиз та проведених слідчих дій, вирішити питання щодо зміни раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 . Після виконання вказаних процесуальних дій, враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, ознайомлення сторони захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, потребуватиме певного часу.

Значення результатів проведення вказаних процесуальних дій полягає у беззаперечному доведенню вини підозрюваного в інкримінуємому кримінальному правопорушенні, а також забезпечення можливості перевірки доказів під час судового розгляду з точки зору їх належності та допустимості. Завершити вказані процесуальні дії у двомісячний строк досудового розслідування неможливо, у зв`язку із складністю провадження, як наслідок чисельністю слідчих дій та судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування доцільності продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Таким чином, беручі до уваги суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, вбачається достатність підстав вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи можливість призначення суворого покарання, може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто реальність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер та обставини вчинення злочину, який інкримінується стороною обвинувачення ОСОБА_5 , нехтування останнім охоронюваними законом найвищими соціальними цінностями життя та здоров`я людини, беручі до уваги, що свідками у кримінальному провадженні є особи з числа знайомих та родичів підозрюваного, вбачається, що в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією особи, останній може здійснити спроби незаконного тиску на свідків з метою зміни показань, тобто, реальність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини в сукупності свідчать, що заявлені ризики не зменшились, а також про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, з огляду на викладене, слідчий просив задовольнити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту, просив долучити і дослідити характеризуючи матеріали.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Згідно п.4 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обґрунтованість підозри на даній стадії підтверджена матеріалами, доданими до клопотання. Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Вирішуючи питання щодо існування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, суд враховує суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину у разі визнання його винним у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, на думку суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 , який на теперішній час підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про існування ризику визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, зважаючи на обставини вчинення даного злочину, а саме нанесення множинних колото-різаних ран потерпілому, суд вважає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може здійснити спроби незаконно впливати на свідків події, які є його близькими родичами та знайомими.

Не виключено, що будучі неізольованим від суспільства, підозрюваний може здійснити дій направленні на спотворення обставин у кримінальному провадження, для уникнення відповідальності.

Спосіб вчинення злочину, з обставин якого, наразі розглядається клопотання, характеризується умислом та зухвалістю поведінки.

Вказані обставини в сукупності свідчать, про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, які не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких визначено ст. 178 КПК України.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Разом з цим, запобіжний захід може бути застосований в межах строку досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що 19.07.2025 року о 03 год. 20 хв. ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

19.07.2025 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Біляївка Одеської області, громадянину України, з повною середньою освітою, не працевлаштованому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому.

21.07.2025 року ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.09.2025 року.

Постановою про продовження строку досудового розслідування від 15.09.2025 року керівником Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_8 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000605 від 19.07.2025 року до 19.10.2025 року.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , тому клопотання підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою слідчий суддя вважає за доцільне продовжити до 19.10.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-194, 196-197, 199, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження №0000605 від 19.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» з 15.09.2025 року до 19.10.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, захиснику, прокурору негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 19.09.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1