Справа № 138/1014/25
Провадження №:1-кс/138/1051/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000177 від 11.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маневичі Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адвоката, одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2025 слідчий СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження № № 0000177 від 11.04.2025. Дане клопотання зареєстроване в канцелярії суду 26.12.2025.

Клопотання мотивоване тим, зокрема, що досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2025 приблизно о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , здійснюючи рух заднім ходом з місця стоянки по вул. Сагайдачного, 2/28 в м. Могилів-Подільському Вінницької області на проїзну частину головної дороги, маючи об?єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, проявляючи злочинну самовпевненість, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб з метою забезпечення безпеки руху, допустив зіткнення правою задньою частиною свого автомобіля із передньою частиною електричного самоката марки «KUGOO S3 PRO» під керуванням малолітнього ОСОБА_7 , який рухався головною дорогою по своїй смузі руху.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 10.2, 10.9 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), згідно з якими:

п.10.2 - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з?їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає;

п. 10.9 - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події користувач самокату марки «KUGOO S3 PRO», ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку лівої скроневої ділянки (без уточнення ступені важкості), епідуральної гематоми (без класифікації) в лівій скроневій ділянці, лінійного перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, перелому правої сідничної кістки без зміщення, розриву зовнішнього слухового проходу зліва, рваної рана лівої зовнішньої ділянки, які утворились від дії тупого (-их) предмета (-ів), по механізму - удар, які у своїй сукупності згідно п.п. 2.1.3. б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 17.01.1995 № 6, належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя на час їх утворення.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. п. 10.2, 10.9 «Правил дорожного руху» знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Слідчий зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому найбільш м?яким запобіжним заходом є особисте зобов?язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Таким чином, повідомивши ОСОБА_4 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити сховати або створити речі і документи, продовжити злочинну діяльність, вважаємо за необхідне застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Зважаючи на те, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась за участі дитини слідчий вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується сукупністю встановлених під час досудового розслідування обставин. Так, підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також реальну загрозу призначення покарання у виді обмеження або позбавлення волі строком до восьми років із додатковими санкціями, може вчиняти дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що підозрюваний проживає у м. Могилів-Подільський Вінницької області, що розташований поблизу державного кордону України, має об?єктивну можливість змінювати місце свого проживання, вільно пересуватися територією України, а також залишити її межі, що ускладнить або унеможливить забезпечення його участі у слідчих та процесуальних діях, а також подальший судовий розгляд кримінального провадження.

Таким чином, існує реальна загроза того, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає у можливості вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ускладнення або зрив досудового розслідування та судового розгляду іншим чином.

Підозрюваний може навмисно не з?являтися за викликами слідчого, прокурора або суду, повідомляти неправдиві відомості про причини неявки, зловживати процесуальними правами, створювати штучні перешкоди, у тому числі вигадуючи хвороби, для проведення слідчих та процесуальних дій, що призведе до затягування строків кримінального провадження.

Такі дії свідчитимуть про намір підозрюваного уникнути кримінальної відповідальності та перешкодити встановленню об?єктивної істини у справі.

Відсутність процесуальних обмежень створює умови, за підозрюваний може використовувати своє службове становище, соціальні зв?язки або доступ до відповідних ресурсів для повторного вчинення аналогічних дій, що становить загрозу як інтересам кримінального провадження, так і суспільним інтересам загалом.

Таким чином, сукупність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, є реальною, обґрунтованою та підтверджується конкретними фактичними обставинами кримінального провадження та даними про особу підозрюваного.

Зазначені ризики не можуть бути усунуті шляхом не застосування запобіжних заходів, що обумовлює необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов?язання, здатного забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та досягнення завдань кримінального провадження.

Запобіжний захід у виді особистого зобов?язання, передбачений статтями 179, 194 КПК України, є найбільш м?яким запобіжним заходом та застосовується у випадках, коли наявні ризики, визначені статтею 177 КПК України, можуть бути усунуті шляхом покладення на підозрюваного відповідних процесуальних обов?язків.

Зважаючи на викладені обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків може бути забезпечене шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю з підстав, зазначених у клопотанні, та просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчий суддя встановив, що 23.12.2025 ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, зокрема, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Таким чином, слідчий суддя звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку слідчого судді відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні та додані слідчим до даного клопотання, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.04.2025, яким встановлено обставини дорожньо-транспортної події; 11.04.2025, яким встановлено обставини дорожньо-транспортної події; висновок експерта №CE-19/102-25/9604-IТ від 02.05.2025 при проведені судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів»; протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 27.05.2025, яким встановлено обставини дорожньо-транспортної події; висновок експертизи №45 від 24.04.2025 при проведені судово-медичної експертизи ДСУ «Вінницьке ОБ СМЕ», яким встановлено тяжкість спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 ; протокол огляду предмету від 20.05.2025, а саме оптичного диску із відеозаписом з місця дорожньо-транспортної події; протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_7 від 27.06.2025; додатковим висновком експертизи №67/30 від 10.07.2025 при проведені судово-медичної експертизи ДСУ «Вінницьке ОБ СМЕ», яким встановлено тяжкість спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 ; висновком експерта №KCE-19/102-25/19133 від 04.11.2025 при проведені судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод»; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 19.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 19.11.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 23.12.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.12.2025

Щодо ризику, яким обґрунтоване клопотання, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то слідчий суддя звертає увагу на те, що він підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчий суддя враховує позицію Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», з приводу того, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

За таких підстав, слідчий суддя вважає, що з урахуванням усіх доказів в сукупності слідчий та прокурор довели наявність ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до тяжких злочинів, однак зважаючи на обставини скоєння кримінальних правопорушень, наслідки, особу підозрюваного (раніше не судимий, одруженого, адвокат), слідчий суддя вважає, що запобіжний захід про застосування якого просить прокурор, який є самим м`яким згідно положень ст.176 КПК України, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не допустить настання зазначеного ризику, а тому клопотання необхідно задовольнити.

Керуючись ст.12, 286 КК України, ст. 176-179, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 (шістдесят) діб, до 26.02.2026, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) діб, до 26.02.2026, включно, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 29.12.2025 - 14 год. 15 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1