Провадження № 1-кс/489/3731/25
У Х В А Л А

29 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу голови громадської організації «Нон-Стоп Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (далі - ТУ ДБР у м. Миколаєві), щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, у зв`язку з тим, що у встановленому КПК України порядку не були внесені відомості про кримінальне правопорушення за заявою ГО «Нон-Стоп Україна» до ЄРДР та досудове розслідування не розпочато.

Заявник скарги мотивує вимоги тим, що 11.12.2025 ним за вих. №11/12/2025-2-6 подано, з використанням технологій електронної пошти, з накладенням електронного цифрового підпису (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП Україна», а саме: , на офіційну електронну пошту ТУ ДБР у м. Миколаєві , заяву про вчинення кримінальних правопорушень. Проте відомості вказані в заяві не внесені в ЄРДР та досудове розслідування вказаним органом не здійснюється. Витяг з ЄРДР про відкриття кримінального провадження скаржник не отримував.

Вважаючи, що уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Миколаєві порушено вимоги ст. 214 КПК України та допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, ОСОБА_3 просить суд зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості і розпочати досудове розслідування про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України за поданою ним заявою від 11.12.2025.

Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у скарзі просив суд проводити її розгляд за його відсутності.

Представник ТУ ДБР у м. Миколаєві в судове засідання не з`явився, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

ТУ ДБР у м. Миколаєві повідомило, що заява ОСОБА_3 від 11.12.2025 за вих. №11/12/2025-2-6 до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, не надходила.

Вивчивши доводи скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до висновку, викладеного у Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Правові підстави для звернення голови ГО «НОН-СТОП Україна» ОСОБА_3 до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно до якого на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час провадження у справі про оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора пов`язану із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає доведенню факт подання заяви чи здійснення повідомлення про злочин певному суб`єкту, уповноваженому здійснити таке внесення.

Так, зі скарги вбачається, що заявник оскаржує бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 11.12.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, поданою ним 11.12.2025.

До суду надійшов лист ТУ ДБР у м. Миколаєві від 26.12.2025 вих. № 16-16-52635-25, за змістом якого заява ОСОБА_3 від 11.12.2025 не надходила.

До скарги ОСОБА_3 не надано доказів отримання ТУ ДБР у м. Миколаєві його заяви про вчинення кримінальних правопорушень №11/12/2025-2-6 від 11.12.2025. Так, до скарги додано скріншот з електронної пошти, який свідчить про надсилання з електронного листа з назвою "Заява про вчинення кримінального правопорушення голови ГО "НОН-СТОП УКРАЇНА" ОСОБА_4 Вих. № 11/12/2025-2-6 від 11.12.2025" з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 Також цей лист містить додатки. Проте з вказаного скріншоту неможливо встановити, чи дійсно цей лист був відправлений та отриманий адресатом, а також чи міститься серед додатків заява про вчинення кримінального правопорушення № 11/12/2025-2-6 від 11.12.2025.

Іншого документального підтвердження отримання ТУ ДБР у м. Миколаєві заяви про вчинення кримінального правопорушення до скарги не додано.

Як передбачено ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Однією із загальних засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України).

За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, як випливає із наведених норм процесуального закону, слідчий суддя із власної ініціативи не наділений правом самостійно збирати докази, в тому числі і матеріали на обґрунтування доводів скарги.

Ненадання скаржником доказів отримання ТУ ДБР у м. Миколаєві його заяви про вчинення кримінальних правопорушень не дає слідчому судді можливості встановити протиправність бездіяльності уповноважених осіб вказаної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи, що докази звернення до уповноваженого суб`єкта, бездіяльність якого оскаржується - ТУ ДБР у м. Миколаєві, із заявою про вчинення кримінальних правопорушень слідчому судді не надано, наявні підстави для відмови у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги голови громадської організації «Нон-Стоп Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1