Справа № 203/6220/25
Провадження №1-в/0203/162/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

заявника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув в судовому засіданні заяву про повернення предметів, документів, цінностей та іншого майна, вилученого під час досудового слідства, в порядку статей 127,177, 178, 183-186 КПК України (в редакції 1960 року), -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаною заявою, зазначив, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2002 у кримінальній справі №1-2/2002 він засуджений за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 165, ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 172 КК України в редакції 1960 року до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві особистої власності та з позбавленням права займати керівні посади на підприємствах і організаціях державної форми власності строком на два роки з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі. На підставі п. «в» ст. 3 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року звільнено від відбуття основного покарання - позбавлення волі та додаткових покарань - конфіскації майна та позбавлення права займати певну посаду за вироком суду.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2002 у кримінальній справі № 1-2/2002, набрав законної сили 31.12.2002. Разом з тим, вироком не вирішено питання повернення предметів, документів, цінностей та іншого майна, вилученого під час досудового слідства у кримінальній справі, зокрема, документів та печаток приватного підприємства ПНВФ «КІРІС», що перебуває у власності заявника.

Питання щодо повернення ОСОБА_5 , належного майна, вилученого під час досудового слідства вирішувалось постановою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.06.2003 в порядку ст.409 КПК України, зокрема, документів та печаток приватного підприємства ПНВФ «КІРІС».

Остаточним рішенням Європейського суду з прав людини від 11.04.2013 року зі змінами від 05.06.2013 по справі «Роженко та інші проти України», яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановлено, що держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявника ОСОБА_5 , які залишаються невиконаними.

Остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2013 року в справі «Роженко та інші проти України», залишається невиконаним (в повному обсязі), що є підставою для звернення Органу представництва Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини до Комітету міністрів Ради Європи, повноваженням якого є здійснення контролю за виконанням рішень ЄСПЛ, для вжиття заходів з метою усунення недоліків системного характеру, припинення спричинених цими недоліками порушень Конвенції та забезпечення максимального відшкодування наслідків цих порушень.

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Згідно положень статті 3, вказаного Закону, виконання рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Положеннями частини 1 статті 17, вказаного Закону, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, на відміну від національних судів, не видає виконавчих листів, і особа не зобов`язана ні самостійно пред`являти рішення до виконання, ні будь-яким чином стимулювати таке виконання.

Держава зобов`язана сама виконати рішення суду на користь особи.

Під час досудового слідства у заявника вилучено предмети і документи, що мали значення для справи, а також - цінності і майно з метою забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації майна, які згідно процесуальних документів в порядку статті 127, 177, 178, 183-186 КПК України, були передані на зберігання до УДСБЕЗ УМВС України в Дніпропетровській області, а частина предметів і документів дотепер зберігаються у Центральному районному суді м. Дніпра, разом з матеріалами кримінальної справи № 1-2/2002.

Документи та предмети вилучались на підставі протоколу огляду речей, документів, предметів» від 13.06.1996, протоколу огляду від 13.06.1996, протоколу огляду документів від 13.06.1996, протоколу обшуку від 13.06.1996, протоколу огляду документів від 19.06.1996, протоколу обшуку від 20.06.1996.

Вказане вище майно, - предмети і документи, які мали значення для справи, а також цінності і майно, які були вилучені у мене під час досудового слідства, згідно процесуальних документів в порядку статей 127, 177, 178, 183-186 КПК України, з метою забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації майна, дотепер заявнику не повернуті.

Заявник посилається на частину 6 статті 404 КПК України, згідно з якою, якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, колія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна. Також згідно з частиною 9 статті 404 КПК України, органи, що виконують вирок, постанову або ухвалу, повідомляють суд, який їх постановив про їх виконання.

У матеріалах кримінальної справи відсутні повідомлення від УМВС України в Дніпропетровській області та УДСБЕЗ УМВС України в Дніпропетровській області, про виконання вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2002 та ухваленої в порядку його виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2003, в частині повернення засудженому належного йому майна вилученого під час досудового слідства, що зберігалось в УМВС України в Дніпропетровській області.

Посилаючись на ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник просить повернути йому документи, вилучені під час досудового розслідування на підставі документів: протоколу огляду речей, документів, предметів» від 13.06.1996, протоколу огляду від 13.06.1996, протоколу огляду документів від 13.06.1996, протоколу обшуку від 13.06.1996, протоколу огляду документів від 19.06.1996, протоколу обшуку від 20.06.1996 за переліком.

Заявник ОСОБА_5 також просив задовольнити клопотання, зазначив, що наразі рішення Європейського Суду з прав людини не виконано, документи йому не повернуті. Крім того, невиконаною залишається також постанова Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.06.2003 року, згідно з якою суддя ОСОБА_6 ухвалив рішення повернути ОСОБА_5 документи та печатки НВФ «КІРІС». ОСОБА_5 зауважив, що державою відшкодовано особисто йому спричинена шкода, у зв`язку з неповерненням вилученого майна, яка була монетизована, однак, це не стосувалося підприємства НВФ «КІРІС».

В ході судового розгляду, на уточнюючі питання щодо наявності підтверджуючих документів на представництво інтересів підприємства «Червоний металіст» зазначив, що наразі його цікавлять саме документи фірми «КІРІС», що зберігаються при матеріалах справи в архіві суду. В разі необхідності отримання документів, що підшиті в матеріалах справи, зауважив, що має можливість отримати їх копії, не наполягав на їх поверненні.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що після ухвалення вироку в кримінальній справі пройшло більше двадцяти років, документи НВФ «КІРІС», що були вилучені, до кримінальної справи ОСОБА_5 не мають відношення, однак не повернуті підприємству. Просив повернути документи, що зберігаються в архіві Центрального районного суду міста Дніпра.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував з приводу часткового задоволення клопотання ОСОБА_5 та повернення йому документів НВФ «КІРІС», що зберігаються при матеріалах кримінальної справи № 1-2/2002 в Центральному районному суді міста Дніпра.

Дослідив матеріали клопотання, вислухав учасників провадження, суд доходить наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням), зокрема, засудженого та його захисника (ч.1 ст. 539 КПК України), а з урахуванням вимог п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України таке клопотання подається саме до суду, який ухвалив вирок.

З матеріалів кримінальної справи №1-2/2002 в архіві Центрального районного суду міста Дніпра вбачається, що ОСОБА_5 16.12.2002 засуджений за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 165, ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 172 КК України в редакції 1960 року до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві особистої власності та з позбавленням права займати керівні посади на підприємствах і організаціях державної форми власності строком на два роки з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі. На підставі п. «в» ст. 3 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання - позбавлення волі та додаткових покарань - конфіскації майна та позбавлення права займати певну посаду за вироком суду.

Ухвалюючи вирок, суд не вирішив питання щодо долі речових доказів та документів у справі.

Разом з тим, 19.02.2003 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська винесено постанову, якою вирішено речові докази по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 документація з роботи НВФ «КІРІС» та заводу «Червоний металіст» (в 27 папках) залишити в матеріалах кримінального провадження, а 27.06.2003 року винесено постанову про повернення ОСОБА_5 документів та печатей фірми НВФ «КІРІС» та іншого майна.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань «Приватна науково-виробнича фірма «КІРІС» зареєстрована 20.09.1991 року, засновник та керівник ОСОБА_5 .

Згідно з положеннями п.п.1,7 ч.9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Відповідно до статті 46 Конвенції держава Україна зобов`язана виконувати остаточне рішення Суду, в якому вона є стороною.

Закон України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Закон № 3477-IV) передбачає, що констатоване Судом порушення Конвенції може бути виконане шляхом виплати компенсації, вжиття заходів індивідуального та/або загального характеру. Згідно зі статтею 10 цього Закону додатковими заходами індивідуального характеру є: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції та протоколів до неї; б) інші заходи, передбачені у рішенні ЄСПЛ. Відновлення попереднього юридичного стану заявника здійснюється шляхом повторного розгляду справи, включаючи відновлення провадження у справі.

Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

ЄСПЛ зауважує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Також ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що обмеження повинно бути необхідним та пропорційним у демократичному суспільстві, а відтак, суд має переконатися у тому, що втручання, з огляду на факти і обставини конкретної справи, яку він розглядає, справді було необхідним.

Суд зауважує, що вирок відносно ОСОБА_5 ухвалено більше двадцяти років тому, можливі строки давності притягнення особи до відповідальності та строки зберігання матеріалів справи сплинули, отже, утримання документів підприємства після спливу строку є недоцільним та не є необхідним в демократичному суспільстві.

В матеріалах кримінальної справи (13 томів) зберігаються документи, що долучені до справи під час досудового слідства та судового розгляду, зокрема, статут НВФ «КІРІС», платіжні доручення за 1994-1996 роки, документи, корінці перепусток на вивіз продукції, заводу «Червоний металіст», тощо.

В судовому засіданні заявник не наполягав на поверненні документів, підшитих до матеріалів, зауважив, що має можливість в разі необхідності отримати їх копії.

Разом з тим, окремо, при матеріалах справи №1-2/2002 в архіві суду зберігаються: бухгалтерські документи НВФ «КІРІС» за листопад 1994 року, грудень 1994 року, січень 1995 року, лютий 1995 року, березень 1995 року, квітень 1995 року, травень 1995 року, червень 1995 року, липень 1995 року в кількості 8 папок коричневого кольору з назвою «справа»; бухгалтерські документи НВФ «КІРІС» за січень 1996 року, лютий 1996 року (2 шт.), березень 1996 року, квітень 1996 року в кількості 5 папок сірого кольору; книга обліку платіжних доручень 01.11.1994 року; головна книга НПФ «Кіріс» 1995 рік, 1995-1996, в кількості 2 шт.;договори 1992 рік-1994 рік, 1996, 1994-1995 роки, 1992-1995 роки в кількості 3 шт.;бухгалтерські документи серпень 1995 та ІХ,Х,ХІ 1995 рік в папках на зав`язках в кількості 2 шт.;папка з бухгалтерськими документами під назвою «Поточні справи НПФ «Кіріс» 1996 рік -1 шт.бухгалтерські документи в папці під назвою «Обігова відомість» №76/3, жовтень 1994 1 шт., папки з бухгалтерськими документами без назви 2 шт., обігові відомості жовтень1995 року, №12, 41/1, 41/2 жовтень 1994 року -3 шт., що мають бути без шкоди для провадження повернуті заявнику, крім, печатки ТОВ «Скіф», інформація щодо власника якої не встановлена.

З приводу інших документів, що зберігаються в матеріалах провадження, в тому числі, і підприємства «Червоний металіст», суду не надано повноважень ОСОБА_5 представляти інтереси вищевказаного підприємства, тож суд роз`яснює, що відповідно до ч.12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню в даному випадку може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про повернення предметів, документів, цінностей та іншого майна, вилученого під час досудового слідства у кримінальній справі № 1-2/02, задовольнити частково.

Повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документи, що зберігаються в архіві Центрального районного суду міста Дніпра:

-бухгалтерські документи НВФ «КІРІС» за листопад 1994 року, грудень 1994 року, січень 1995 року, лютий 1995 року, березень 1995 року, квітень 1995 року, травень 1995 року, червень 1995 року, липень 1995 року в кількості 8 папок коричневого кольору з назвою «справа»;

-бухгалтерські документи НВФ «КІРІС» за січень 1996 року, лютий 1996 року (2 шт.), березень 1996 року, квітень 1996 року в кількості 5 папок сірого кольору;

-книга обліку платіжних доручень 01.11.1994 року;

-головна книга НПФ «Кіріс» 1995 рік, 1995-1996, в кількості 2 шт.;

-договори 1992 рік-1994 рік, 1996, 1994-1995 роки, 1992-1995 роки в кількості 3 шт.;

-бухгалтерські документи серпень 1995 та ІХ,Х,ХІ 1995 рік в папках на зав`язках в кількості 2 шт;

-папка з бухгалтерськими документами під назвою «Поточні справи НПФ «Кіріс» 1996 рік -1 шт.

-бухгалтерські документи в папці під назвою «Обігова відомість» №76/3, жовтень 1994 1 шт.

-папки з бухгалтерськими документами без назви 2 шт.

-обігові відомості жовтень1995 року, №12, 41/1, 41/2 жовтень 1994 року -3 шт.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1