ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 446/1588/21

провадження № 51-803км25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 січня 2025 року і касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 рокута ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 січня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000083 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нахічевань Республіки Азербайджан, жителя АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК) раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

1. За вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, та призначено покарання - 200 годин громадських робіт. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 50тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

2. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 січня 2025 року зазначений вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

3. Згідно з вироком ОСОБА_7 08 липня 2021року приблизно о 10:00, перебуваючи неподалік буд. 78 по вул. Львівській у м. Кам`янка-Бузька Львівського району Львівської області, під час сварки з ОСОБА_8 на ґрунті тривалих особистих неприязних стосунків умисно наніс їй легкі тілесні ушкодження у виді п`яти синців на правій верхній кінцівці.

Вимоги касаційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

4. У касаційній скарзі з доповненням прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у цьому суді. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що апеляційний суд залишив поза увагою клопотання захисника ОСОБА_6 про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку з хворобою ОСОБА_7 , чим порушив передбачене ч. 2 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) право сторони захисту на рівність у реалізації своїх процесуальних прав, а також не надав засудженому можливості взяти участь в апеляційному розгляді, не роз`яснив йому право на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК та позбавив права клопотати про таке звільнення, чим істотно порушив право ОСОБА_7 на справедливий суд.

5. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок і ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Зазначає, що суд першої інстанції усупереч вимогам ст. 285 КПК не роз`яснив обвинуваченому право на таке звільнення, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження із зазначеної підстави і наслідки такого заперечення. А апеляційний суд не усунув порушень вимог ст. 285 КПК, допущених судом першої інстанції, безпідставно відхилив клопотання захисника про відкладення апеляційного розгляду і провів його за відсутності сторони захисту, чим фактично позбавив обвинуваченого можливості подати клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, що перешкодило ухваленню законного і обґрунтованого судового рішення щодо нього. До касаційної скарги захисник долучає клопотання ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі на підставі ст. 49 КК, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Позиції учасників судового провадження

6. У судовому засіданні суду касаційної інстанції прокурор просила касаційну скаргу сторони обвинувачення задовольнити частково, касаційну скаргу сторони захисту задовольнити, вирок і ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати, звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Мотиви суду

7. Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників касаційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновків про таке.

8. За встановлених у ст. 49 КК умов особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули передбачені у частині першій цієї статті диференційовані строки. Ці строки визначені з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, встановленої статтею 12 КК.

9. У разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки (п. 1 ч. 1 ст. 49 КК).

10. Згідно з ч. 5 ст. 74 КК на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу, особа також може бути звільнена судом від покарання, зокрема у випадку, коли особа заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

11. Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, внаслідок спливу певного проміжку часу. Імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності покладено на суд.

12. Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

13. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

14. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 було засуджено за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК, який він вчинив 08 липня 2021 року. Згідно з матеріалами справи під час судового провадження у першій інстанції місцевий суд установив, що строки притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 закінчилися. Будучи поінформованою про цю обставину, а також про можливість звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, сторона захисту зазначила, що обвинувачений своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнає, і наполягала на продовженні судового розгляду справи, в судових дебатах просила виправдати ОСОБА_7 .

15. За результатами судового провадження суд першої інстанції дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням. Урахувавши, що з дня вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку минуло більше двох років, суд обґрунтовано звільнив його від покарання за ч. 1 ст. 125 КК на підставі положень ст. 49, ч. 5 ст. 74 цього Кодексу.

16. Не погодившись з вироком суду першої інстанції, сторона захисту оскаржила його до апеляційного суду. В апеляційній скарзі заперечувала доведеність винуватості ОСОБА_7 , просила вирок місцевого суду щодо нього скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК за відсутністю події кримінального правопорушення. Питання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не порушувала. Розглянувши апеляційну скаргу сторони захисту в межах заявлених вимог, суд апеляційної інстанції залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 без змін.

17. Натомість разом із касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 до суду касаційної інстанції надійшло клопотання останнього про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, в якому він надає згоду на закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК.

18. За приписами ст. 440 КПК суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження. У цьому кримінальному провадженні було встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції закінчилися передбачені ст. 49 КК строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

19. Згідно з висновком щодо правозастосування положень ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК, сформованим Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18 (провадження № 51-413кмо21), особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у суді касаційної інстанції в порядку ст. 440 КПК за умов:

- на день перегляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, тобто до набрання вироком суду першої інстанції законної сили, закінчились строки давності притягнення такої особи до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

- ця особа не подавала до апеляційного суду відповідне клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і суд апеляційної інстанції не роз`яснив відповідно до положень ст. 285 КПК особі наявність зазначених підстав для звільнення від кримінальної відповідальності та не з`ясував її думку щодо згоди чи незгоди з таким звільненням;

- така особа за вказаних обставин висловила згоду в касаційному суді на звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

20. Враховуючи специфіку касаційного перегляду, наявність передбачених ст. 440 КПК повноважень у касаційного суду на закриття кримінального провадження при встановленні обставин, передбачених ст. 284 КПК, висловлену ОСОБА_7 у клопотанні згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, суд касаційної інстанції у даному конкретному кримінальному провадженні має процесуальну можливість ухвалити остаточне рішення.

21. За таких обставин, вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_7 підлягають скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності. З огляду на положення ст. 129, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 необхідно залишити без розгляду, що не позбавляє її права звернутися до суду для його вирішення в порядку цивільного судочинства.

22. Інші доводи касаційних скарг не підлягають вирішенню у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 440, 441, 442 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 рокута ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати. Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_8 , що згідно з ч. 7 ст. 128 КПК вона має право пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3