1-кп/205/1219/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000367 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Більшовик, Сусуменського району, Магаданської області, громадянки України, має середню спеціальну освіту, розлучена, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2025 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні церкви за адресою: м. Дніпро, вул. Івана Сохача, буд. 30а, помітила на стільці

відчинену жіночу сумку, в якій лежав гаманець чорного кольору, який належить раніше не знайомій їй потерпілій ОСОБА_4 . ОСОБА_3 , відкривши вищезазначений гаманець виявила в ньому документи, а саме: пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 та банківську картку емітовану в ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого на її ім`я, яка обладнана вбудованим чипом-NFС для безконтактної оплати, яку потерпіла ОСОБА_4 залишила в гаманці чорного кольору, котрий перебував у її сумці. Банківська картка емітована в ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року. ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом.

Розуміючи те, що на рахунку вказаної вище банківської картки можуть бути грошові кошти, а безконтактна технологія проведення платежів дасть можливість здійснювати розрахунок вказаною банківською карткою без введення PIN-коду, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення офіційного документу, а саме, банківської картки, яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , емітовану в ПАТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_4 , з корисливих мотивів спрямованих на подальше використання грошових коштів, що є на банківському рахунку.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого нею офіційного документа (банківської картки потерпілої ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись, що за її діями ніхто не спостерігає, та переконавшись в тому, що не буде викрита іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрала банківську картку для обслуговування банківського рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», відкриту на ім`я ОСОБА_4 , яка є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу для подальшого заволодіння за допомогою вказаної картки грошовими коштами потерпілої, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних кримінально-протиправних корисливих цілях, ОСОБА_3 викрала вказану банківську картку, таким чином, позбавивши потерпілу ОСОБА_4 можливості використовувати зазначену картку за призначенням.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності її захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілої ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акта у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_3 не має.

За результатами дослідження змісту заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченої є усвідомленою, відповідає її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на неї.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: 1) повне визнання обвинуваченою своєї вини; 2) щире каяття обвинуваченої у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання

З урахуванням вищевикладеного суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченої.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно із ч. 2 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання рахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, якими було визнано:

-оптичний носій інформації DVD-R диск, з відеозаписами, що знаходиться у опечатаному конверті, що зберігається при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-оптичний носій інформації DVD-R диск, з відеозаписами із назвою «Петриківка 01.09.2025», що знаходиться у опечатаному конверті, що зберігається при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-оптичний носій інформації DVD-R диск, з відеозаписами, що є додатком до протоколу від 09.09.2025 року, що знаходиться у опечатаному конверті, що зберігається при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1