Провадження №: 1-кс/755/4178/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001601 від 23.08.2025 року,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 25 серпня 2025 року, а саме: транспортного засобу «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001601 від 23.08.2025 року.

Адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 у судове засідання двічі не з`явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання у відсутність осіб, які не з`явилися до суду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди /ч.2 ст.170 КПК України/. Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Також, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Як убачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 25 серпня 2025 року було накладено арешт на транспортний засіб «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001601 від 23.08.2025 року, з метою збереження речового доказу.

Разом із цим, з тексту вказаної ухвали вбачається, що вказаний арешт було накладено за клопотанням прокурора Обухівської районної прокуратури Київської області у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001601 від 23.08.2025 року, яке здійснюється слідчим відділом Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

У той же час, заявником не надано відомостей про те, що Дніпровський районний суд м. Києва наділений повноваженнями щодо розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, враховуючи те, що вказаний арешт було накладено слідчим суддею Обухівського районного суду Київської області, водночас орган досудового розслідування, який згідно наданих суду відомостей здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

Між тим, заявник до суду двічі не з`явився, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити зазначені у клопотанні доводи, з урахуванням відсутності їх підтверджень у додатках до клопотання.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя вважає клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001601 від 23.08.2025 року, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001601 від 23.08.2025 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя