ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2768/25 Справа № 227/1156/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 17.07.2025 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001482 від 11.05.2023 року, щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 17 липня 2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про зупинення судового провадження та оголошення у розшук обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001482, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2023 р., відносно ОСОБА_8 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 5 ст. 407 КК України, повернуто прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 17.07.2025 року по кримінальному проваджені № 0001482, за обвинуваченням ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена ухвала суду 1-ї інстанції є незаконною, необґрунтованою. Судом першої інстанції не зазначено, які саме відомості, передбачені ст. 291 КПК України не зазначено або неправильно зазначено в обвинувальному акті, і які обставини перешкоджають майбутньому судовому розгляду.

Зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повністю відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому в повному обсязі зазначені анкетні відомості обвинуваченого, при цьому судом не встановлено помилки чи будь якої невідповідності вказаної адреси, а мотиви прийняття рішення про повернення обвинувального акту загалом зведено до систематичної неявки обвинуваченого в судові засідання.

Зауважує, що дані, які визначаються та зазначаються, в обвинувальному акті, встановлюються на час завершення досудового розслідування, а не на час судового провадження, зокрема підготовчого судового засідання. Так, на час завершення досудового розслідування встановлена адреса мешкання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 .

Звертає увагу, що обвинувачений є військовослужбовцем, і місце проходження ним військової служби не є місцем проживання в розумінні ст.ст.29 та ст. 379 ЦК України та зазначає, що КПК не зобов`язує орган досудового розслідування при складанні обвинувального акту вказувати всі місця проживання обвинуваченого.

Наголошує, що неявка обвинуваченого на підготовче судове засідання та не розшук його є перешкодою для судового розгляду кримінального провадження, проте не може бути усунена шляхом повернення обвинувального акту прокурору, оскільки прокурор позбавлений можливості вчиняти будь-які процесуальні дії, направлені для встановлення місця знаходження обвинуваченого.

Позиції сторін в суді :

Прокурор ОСОБА_6 під час судового розгляду просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Апеляційним судом здійснено виклик обвинуваченого ОСОБА_8 шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Дніпровського апеляційного суду, оскільки на даний час місце знаходження обвинуваченого встановити не вдалось можливим.

На зазначену дату та час обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає за можливе провести судове засідання за відсутності обвинуваченого.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Частиною 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Ухвала про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, отже обвинувальний акт може бути повернуто прокурору лише з мотивів його невідповідності вказаній статті.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначені в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України в яких закріплено зміст та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення про повернення обвинувального акту прокурору, послався на відсутність обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою зазначеною в обвинувальному акті та не встановлення його місця перебування.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду 1-ї інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, в ньому зазначені анкетні відомості обвинуваченого, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання та громадянство.

Посилання суду першої інстанції на невідповідність обвинувального акту вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, внаслідок того, що під час досудового розслідування з достатньою повнотою не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого і в обвинувальному акті відображено недійсне місце проживання обвинуваченого, так як за вказаною в обвинувальному акті адресою обвинувачений не проживає, а усі повістки повертаються без вручення, що виключає можливість викликати його на розгляд провадження,колегія суддів вважає безпідставними, оскільки із, затвердженого прокурором та переданого до суду, обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 вбачається, що в ньому, в тому числі, вказано його місце реєстрації , а саме АДРЕСА_1 .

При цьому за вказаною у обвинувальному акті адресою місця реєстрації ОСОБА_8 , неодноразово викликався слідчим під час досудового розслідування та на виклики слідчого з`являвся про що свідчать наявні в матеріалах кримінального провадження пояснення та розписки.

Отже, посилань місцевого суду на невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_8 вимогам закону, оскільки анкетні дані обвинуваченого не містять достовірних відомостей про його місце проживання, це не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в обвинувальному акті вказані дані відображено у тому виді, в якому вони були встановлені у межах досудового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що лише факт ухилення обвинуваченого від явки до суду не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, адже на цій процесуальній стадії прокурор може лише усунути недоліки обвинувального акту та не вправі вчиняти інші процесуальні дії, в тому числі і вживати заходи, направлені на розшук обвинуваченого.

Колегія суддів зауважує, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що на час звернення до суду з обвинувальним актом вказані у ньому відомості про місце проживання обвинуваченого не були актуальними, доводи прокурора про те, що у межах досудового розслідування останній викликався за вказаною адресою та з`являвся до слідчого, матеріалами справи не спростовуються. Факт неявки обвинуваченого за викликом суду, як такий, не свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та не є підставою для його повернення прокурору.

Окрім того, апеляційний суд не погоджується з твердженням, суду, що до повноважень суду не входить встановлення місця проживання або перебування обвинуваченого під час підготовчого провадження, а є виключно обов`язком сторони обвинувачення. Оскільки встановлення місця перебування обвинуваченого покладається на орган досудового розслідування, а суд здійснює сприяння, зокрема оголошення обвинуваченого у розшук або доручення встановлення місця його перебування.

У разі ухилення обвинуваченого від суду, суд не позбавлений можливості прийняти рішення у визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України порядку для забезпечення участі останнього під час судового розгляду (як то привід, оголошення в розшук).

Також, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції залишив поза увагою положення ст. 335 КПК України, згідно яких, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому або прокурору. Отже, Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра не позбавлений можливості оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_8 через його неявки у судове засідання та не можливості іншим чином встановити місце перебування останнього.

Зважаючи на наведене, місцевий суд формально послався на недотримання вимог статті 291 КПК України при складанні обвинувального, що не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді, а тому рішення місцевого суду є необґрунтованим та незаконним.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження порушено вимоги кримінально процесуального закону то таке рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового судового розгляду.

Згідно п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного вище та доводів апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001482 від 11.05.2023 року, щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Врахувати, що відповідно до положень ст.314 КПК України, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт лише у разі його невідповідності вимогам ст.291 КПК України.

Отже, суд першої інстанції має перевірити відповідність обвинувального акту на предмет його відповідності вимогам ст.291 КПК України, які є вичерпними.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, дослідити доводи апеляційної скарги прокурора та в залежності від встановлених обставин, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

У зв`язку з вказаним апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 474 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвал Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 17.07.2025 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001482 від 11.05.2023 року, щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбачених ч. 5 ст. 407 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: