Справа № 333/24/26
Провадження № 1-кс/333/388/26
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу, подану ОСОБА_2 про встановлення бездіяльності слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000019 від 31.05.2013 року та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.01.2026 року ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить:

- встановити бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає у не розгляді по суті заяв заявника про скасування постанови про закриття кримінального провадження та поновлення досудового розслідування у зв`язку з виявленням нових обставин від 30.06.2025 року та від 17.11.2025 року;

- зобов`язати посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, розглянути зазначені заяви по суті, надати правову оцінку нововиявленим обставинам та прийняти відповідне процесуальне рішення у формі постанови;

- у разі встановлення судом незаконності постанови слідчого від 26.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000019 скасувати зазначену постанову.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу дану судову справу було розподілено та передано судді ОСОБА_1 12.01.2026 року.

Дослідивши скаргу та перевіривши додані до скарги матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Суд звертає увагу, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року, у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Наявними матеріалами підтверджено, що 26.07.2023 року у кримінальному провадженні № 0000019 від 31.05.2013 року слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, прийнято рішення про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зі змісту скарги слідує, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 26.07.2023 року заявник не отримував, однак про її існування, як зазначає скаржник, він дізнався 02.04.2025 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

При цьому жодних документів та доказів на підтвердження факту неможливості отримання та оскарження вказаної постанови з 02.04.2025 року, тобто за минуванням більше ніж дев`яті місяців, скаржник не надав, відповідного клопотання про поновлення строку не заявив, поважних причин такого пропуску не зазначив.

Враховуючи, значний проміжок часу від дати внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, дати постанови про закриття провадження та датою подачі скарги, що очевидно є більшим за десятиденний строк оскарження постанови про закриття провадження, тобто скарга подана з порушенням строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, за відсутності клопотання про поновлення цього строку, скарга в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зокрема, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні регламентовано положеннями ст. ст. 303-307 КПК України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження визначених ст. 303 КПК України рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

При цьому, слідчий суддя не наділений повноваженням згідно з КПК України вирішувати питання або вживати заходів реагування щодо цього, крім визначених ст. 307 КПК України.

Як вбачається зі скарги та долучених до неї документів кримінальне провадження № 0000019, в межах якого заявником подані слідчому ТУ ДБР, розташованому у м. Мелітополі, заяви від 30.06.2025 року та 17.11.2025 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження та поновлення досудового розслідування у зв`язку з виявленням нових обставин, закрито.

Положеннями ст. 303 КПК України, якою передбачено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню слідчому судді на стадії досудового розслідування, не передбачено оскарження бездіяльності слідчого у закритому кримінальному провадженні.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає наявним підстави згідно з ч. 6 ст. 9, ч. 4 ст. 304 КПК України для відмови у відкритті провадження щодо встановлення бездіяльності слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі та зобов`язання вчинити дії.

Керуючись ст. ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 в частині скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000019 від 31.05.2013 року повернути скаржнику.

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині встановлення бездіяльності слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі та зобов`язання вчинити дії.

На ухвалу може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1