Справа № 493/1983/24
Провадження № 1-кп/493/88/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000091, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не маючого судимості,

- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 приблизно у липні 2020 року, більш точного дня та часу досудовим розслідуванням та судовим розглядом не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно розуміючи, що посвідчення тракториста-машиніста є офіційний документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі якого передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста та допуск громадян до керування транспортними засобами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 р. № 217, з метою незаконного набуття права на керування транспортними засобами категорії «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2, E1, E2, F1, F2, G1, G2 та H», ОСОБА_4 вирішив підробити та використовувати посвідчення тракториста-машиніста.

В подальшому, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 зв`язався із невстановленою слідством особою, та за винагороду у розмірі 10800 грн, домовився із нею щодо спільного виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста.

Так, у липні місяці 2020 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, реалізуючи спільний умисел, направлений на виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, в ході спілкування із невстановленою слідством особою, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням та судовим розглядом не встановлено, та надіслав вказаній особі для виготовлення посвідчення тракториста-машиніста копію власного паспорту громадянина України, фотокартку, анкетні дані за допомогою поштового відправлення та розрахувався грошовими коштами при отриманні в розмірі 10800 грн.

В подальшому, у липні місяці 2020 року, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням та судовим розглядом не встановлено, невстановлена слідством особа внесла персональні дані ОСОБА_4 до бланка посвідчення тракториста-машиніста та відправила підроблене посвідчення тракториста-машиніста до відділення «Нової пошти», де ОСОБА_4 отримав підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 18.09.2018 року на ім`я ОСОБА_4 для подальшого використання.

Крім того, 07.09.2024 року близько 12:30 год ОСОБА_4 по вул. Центральна біля будинку 56 в с. Піщана Подільського району Одеської області під час керування трактором марки Т-40 з двохмісним причепом із р/н НОМЕР_2 , був зупинений співробітниками СРПП ВнП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській областіі на вимогу співробітників поліції та, достовірно знаючи, що отримане ним посвідчення тракториста-машиніста є підробленим, надав їм для перевірки вказане підроблене посвідчення тракториста-машиніста.

Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у підробленні посвідчення, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, та умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав частково, та пояснив, що після ремонту в кімнаті він не зміг знайти посвідчення тракториста, а всі органи через які можливо поновити посвідчення тракториста ліквідували. Тому він вирішив відновити посвідчення тракториста через Інтернет. Декілька років тому, але точної дати не пам`ятає, він на сайті ОЛХ знайшов у відкритому доступі оголошення про отримання посвідчення та зателефонував їм. Йому пообіцяли поновити посвідчення, сказали, що для цього потрібні його дані, які він їм надав і після отримання, як він вважав, відновленого посвідчення тракториста, він їм через банкомат заплатив кошти, але суму в судовому засіданні говорив різну, то 10800 грн, то 3000 грн, перевівши кошти на банківську картку, номер який вони йому надали. Отримав посвідчення приблизно через 3 місяці на Новій пошті. Навчання не проходив, на екзамени не їздив та думав, що посвідчення справжнє. Так 07.09.2024 року він керував трактором біля місцевої лікарні в с. Піщана, де його зупинили працівники поліції, які попросили документи для перевірки та він надав їм посвідчення тракториста і техпаспорт. Він не знав, що посвідчення підроблене, це йому вже працівники поліції повідомили та викликали опергрупу.

Крім часткового визнання обвинуваченим його вина у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень повністю підтверджена наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що працюють інспекторами сектору реагування патрульної поліції та пояснили, що восени 2024 року знаходилися на чергуванні, ними був зупинений трактор, при перевірці посвідчення тракториста було виявлено, що воно має ознаки підробки, в подальшому ними була викликана опергрупа. Крім того, свідок ОСОБА_6 повідомив, що обвинувачений казав, що посвідчення купив.

Поясненнями свідка ОСОБА_7 , в яких останній підтверджує, що був понятим при вилучені посвідчення тракториста у ОСОБА_4 . Крім нього ще був один понятий ОСОБА_8 . Поліцейські повідомили про те, що вилучають посвідчення, оскільки воно містить ознаки підробки. До обвинуваченого ОСОБА_4 ніхто з працівників поліції силу та тиск не застосовував, все було добровільно. На посвідчення він не дивився та що говорив ОСОБА_4 він не чув.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що був запрошений понятим працівниками поліції при вилучені у ОСОБА_4 посвідчення тракториста. Крім нього понятим був ще один чоловік мешканець с. Піщана ОСОБА_7 .

Витягами з ЄРДР з яких слідує, що відомості вносились на підставі матеріалів правоохоронних органів 08.09.2024 року з правовою кваліфікацією дій за ч. 4 ст. 358 КК України та 02.10.2024 року з правовою кваліфікацією дій ч. 3 ст.358 КК України (а.с. 102, 131).

Рапортами уповноважених осіб, якими зафіксовано надходження повідомлень про використання підробленого посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою, що має право видавати такі документи, та яке надає право на керування транспортними засобами, з метою використання його в подальшому (а.с. 103, 106).

Заявою ОСОБА_4 , з якої вбачається, що він добровільно надав співробітникам поліції своє посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 18.09.2018 року, виданого ДІСГ в Київській області (а.с. 107).

Протоколом огляду місця події від 07.09.2024 року, яким зафіксовано вилучення посвідчення тракториста-машиніста на ім' я ОСОБА_4 (а.с. 108-112).

Висновком експерта № 2775/24-21 від 25.09.2024 року, яким встановлено, що бланк посвідчення тракториста-машиніста виданий на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 18.09.2018 року ДІСГ в Київській області з відкритими категоріями «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2, E1, E2, F1, F2, G1, G2, Н», виготовлений не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства. Бланк посвідчення тракториста-машиніста виданий на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 18.09.2018 року ДІСГ в Київській області з відкритими категоріями «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2, E1, E2, F1, F2, G1, G2, Н», не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України (а.с. 114-122).

Протоколом огляду предмету від 13.09.2024 року, згідно якого предметом огляду є носій електронної інформації у вигляді диску DVD-R ємністю 4,7 Гб з відеофайлами з бодікамер поліцейських інспекторів сектору реагування патрульної поліції. Перший відеозапис 07.09.2024 року розпочинається на часі 11:35:02 та закінчується 11:35:47, на ньому міститься запис керування ОСОБА_4 трактором Т-40 н/з НОМЕР_2 та його зупинка працівниками поліції. При перегляді другого відеофайлу 07.09.2024 року, який розпочинається з 11:54:50 та закінчується 11:56:13 міститься запис пред`явлення посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 з ознаками підробки (а.с. 125-127).

Речовими доказами (а.с. 128-130).

Рапортом ст. дізнавача СД ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , з якого вбачається, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки підроблення посвідчення, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (а.с. 133, 136).

Постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 15.10.2024 року, згідно якої матеріали досудового розслідування від 08.09.2024 року з правовою кваліфікацією дій за ч. 4 ст. 358 КК України та матеріали досудового розслідування від 02.10.2024 року з правовою кваліфікацією дій ч. 3 ст. 358 КК України об`єднанні в одне провадження за № 0000091від 08.09.2024 року (а.с. 137-138).

Згідно інформації ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 11.09.2024 року № 10-10/8474-24, вбачається, що в межах своєї компетенції та згідно даних уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи «AGROTECH» станом на 10.09.2024 року посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалось. Інформація щодо здобуття ОСОБА_4 професійної (професійно-технічної) освіти та складання останнім іспитів для отримання посвідчення тракториста-машиніста в Головному управлінні відсутня (а.с. 143).

Аналізуючи пояснення обвинуваченого та досліджені судом докази, як окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з інформаційної довідки ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 11.09.2024 року № 10-10/8474-24, що згідно даних уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 не видавалось та інформація щодо здобуття ним професійно-технічної освіти та складання іспитів відсутня.

Отже свідчення обвинуваченого ОСОБА_4 , які не узгоджуються із наявними в справі доказами, суд розцінює критично і сприймає їх, як намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності.

При цьому, суд враховує, що будь-яка свідома особа, маючи базовий рівень освіти, у випадку відсутності інформації, якою вона не володіє, має можливість отримати консультацію в установі, до якої вона звернулась, зокрема, у інформатора, в інформаційно-довідковому відділі ГУ Держпродспоживслужби, де громадянам надаються безкоштовні консультації та допомога працівника управління, в межах своєї компетенції, виходячи з наявного у особи запиту.

Маючи базовий рівень освіти, будучи соціально адаптованою особою, яка користується інтернетом, маючи у постійному доступі мобільний телефон, який надає можливість отримати будь-яку інформацію в мережі інтернет, обвинувачений міг і повинен був дізнатись про визначену законом процедуру отримання посвідчення тракториста-машиніста, або його поновлення як він стверджував в судовому засіданні, чого він не зробив, а скористався купівлею посвідчення через мережу інтернет, оскільки кожен, як зазначалось вище, може у сучасному світі отримати будь-яку інформацію у будь-який спосіб, а незнання ним вказаної процедури, лише свідчить про його низький рівень знань у цьому питанні.

До того ж, не знання Закону, не звільняє від юридичної відповідальності. Правова основа презумпції знання законодавства обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в ч. 1 ст. 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в ч. 2 ст. 68 Конституції України.

Презумпція знання законодавства поширюється тільки на закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом. Згідно з ч. 3 ст. 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права та обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом є нечинними. І відповідно не можуть застосовуватись. Тому основна умова вступу нормативно-правового акту в силу, і відповідно обов`язку його знати є його офіційне оприлюднення, яке здійснюється шляхом опублікування у офіційних друкованих виданнях.

Опублікування нормативно-правового акту є юридичною підставою презумпції знання законодавства. Суть даної презумпції полягає в тому, що ніхто не може посилатись на незнання закону, якщо він був опублікований у встановленому законом порядку.

Скориставшись замовленням посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я через мережу інтернет, обвинувачений не міг не розуміти, що таким чином він уникає визначеної законом процедури отримання посвідчення тракториста-машиніста.

Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідної категорії.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в установленому законом порядку не проходив та не складав теоретичний та практичний екзамени, тобто, не отримав в установленому законом порядку посвідчення тракториста-машиніста.

До того ж відсутні відомості, які б свідчили що особа, допомогою якого скористався обвинувачений, є саме повноважною та компетентною особою, якій законом надано таке право, у зв`язку з професійною чи службовою діяльністю, складати, видавати чи посвідчувати такого роду документи, що свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював, що таким чином звертається до некомпетентної особи, яка не має права в передбаченому законом порядку, видавати такі посвідчення і отримане ним у такий спосіб посвідчення тракториста-машиніста є завідомо підробленим, оскільки в установленому законом порядку, для отримання права керування транспортними засобами, ОСОБА_4 не звертався.

Пред`являючи отримане незаконним шляхом посвідчення, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачав його суспільно небезпечні наслідки, тобто, діяв з прямим умислом, використавши завідомо підроблений документ при наданні його працівникам поліції.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме ч. 3 ст. 358 КК України згідно ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, а ч. 4 ст. 358 КК України згідно ч. 2 ст. 12 КК України класифікуються як кримінальний проступок, особу винного, який згідно ст. 89 КК України не має судимості, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить перебування на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Також суд враховує досудову доповідь Подільського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, згідно якої беручи до уваги інформацію, що характеризує особу за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також середньої небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення без ізоляції від суспільства.

За таких обставин суд знаходить необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, так як такий вид кримінального покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини.

Таким чином, враховуючи, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України не переривався та обчислюється від дня вчинення злочину, тобто з липня 2020 року.

На час ухвалення вироку з того часу минуло понад 5 років, тому прокурор просила звільнити обвинуваченого від покарання за ч. 3 ст. 358 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_4 від покарання за ч. 3 ст. 358 КК України.

Також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вважається не судимим, а також обставину, що пом`якшує покарання, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто застосування відносно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати оплата за проведення експертизи підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 74 ч. 5 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного йому за ч. 3 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі строком на 3 роки.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цим вироком за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі строком на 2 роки, звільнити з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи та виконувати заходи пробаційної програми «Формування життєвих навичок».

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09.09.2024 року - скасувати.

Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 виданого 18.09.2018 року ДІСГ в Київській області та диск DVD-R ємністю 4,7 Гб з відеофайлами від 07.09.2024 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 3407,76 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СУДДЯ