Дата документу 08.01.2026 Справа № 332/6628/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/6628/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/74/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 січня 2026 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність службових осіб Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 9 грудня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

17 грудня 2025 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 9 грудня 2025 року.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що 9 грудня 2025 року він звернувся із заявою до Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, в якій зазначав про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 406 КК України.

Просив зобов`язати Пологівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 9 грудня 2025 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 406 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2025 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 з тих підстав, що доводи ОСОБА_6 ґрунтуються на суб`єктивній оцінці, не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування фактів та давали б підстави для кваліфікації дій за ст. 406 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою на підставі ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язати Пологівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 9 грудня 2025 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 406 КК України.

В обґрунтування скарги вказує, що 9 грудня 2025 року він звернувся з заявою до Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Зазначає, що ч. 1 ст. 406 КК України встановлює кримінальну відповідальність за порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв чи вчиненні іншого насильства.

Повідомлені належним чином сторони провадження до судового засідання апеляційного суду не з`явились, з клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги не звертались. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правосуддя.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Так, як встановлено із матеріалів скарги, ОСОБА_6 звернувся з заявою (датована 9 грудня 2025 року) до начальника Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (а.с. 5).

Зі змісту вказаної заяви слідує, що ОСОБА_6 проходив військову службу в Збройних Силах України. Під час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 відносно нього іншим військовослужбовцем ОСОБА_7 був вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 406 КК України.

Крім того, даних про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 , матеріали скарги не містять.

Надаючи оцінку вказаним доводам в контексті висновків оскаржуваної ухвали, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зміст заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину не визначає наявності елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень.

Так, ч. 1 ст. 406 КК України встановлює кримінальну відповідальність за порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв чи вчиненні іншого насильства.

З об`єктивної сторони злочин полягає в нанесенні військовослужбовцю побоїв або в застосуванні іншого насильства з метою змусити його виконувати повністю або частково окремі обов`язки, які були покладені на винного по службі, або виконувати доручення особистого характеру чи будь-які протиправні дії, а також для того, щоб принизити особисту гідність потерпілого.

Обґрунтовуючи свою заяву про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 406 КК України, ОСОБА_6 зазначає, що ОСОБА_7 під час розмови з ним ставив багато питань до нього, що на його думку було не ввічливо та агресивно, а також ОСОБА_7 погрожував нанести йому удар в грудну клітину.

На переконання колегії суддів, зазначені ОСОБА_6 обставини не містять ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 406 КК України, адже не були вказані обставини, які свідчать про нанесення ОСОБА_6 побоїв або в застосуванні до нього іншого насильства з обов`язковою метою змусити виконувати певні обов`язки.

Крім того, зазначення ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 покликав його налити бензин, також не може вказувати на змушення до виконання обов`язків, які були покладенні на ОСОБА_7 , однак які довелось виконувати ОСОБА_6 .

Судова колегія вважає, що вказані ОСОБА_6 обставини свідчать більш про неприязливі відносини, які сталися між ним та ОСОБА_7 під час проходження військової служби.

Окремо слід звернути увагу на те, що події, які описує ОСОБА_6 відбувались 5 жовтня 2023 року та 6 жовтня 2023 року, тобто більше ніж 2 роки тому, проте, відомості, які б свідчили, що заявник про них повідомляв або ж своєму командиру або ж органи Національної поліції, відсутні.

Відтак, апеляційний суд вважає, що зазначені в заяві ОСОБА_6 обставини не свідчать про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 406 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 9 грудня 2025 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4