Справа № 711/8867/25
Номер провадження 1-кп/711/562/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000943 від 10.09.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 10.09.2025, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Петра Дорошенка, неподалік пляжу, знайшов на земельній ділянці один полімерний пакетик з кристалічною речовиною, який підняв та помістив до спідньої білизни, та за раптовим умислом на незаконне зберігання психотропної речовини, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, залишив зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.

10.09.2025, близько 14:04 години, за адресою: м. Черкаси, вул. Петра Дорошенка, 1, ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції, яким під час спілкування повідомив, що має при собі заборонені до обігу речовини. По прибуттю слідчо-оперативної групи ЧРУП ГУНП в Черкаській області, у присутності понятих, у ході затримання в порядку статті 298-2 КПК України ОСОБА_2 самостійно та добровільно видав, діставши із спідньої білизни, один полімерний пакетик з кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/13490-НЗПРАП від 17.09.2025 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а саме PVP, загальною масою 0,272 г, яку ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Під час досудового розслідування ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

У поданому прокурором обвинувальному акті зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового слідства у присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 надав заяву, в якій зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та погоджується на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У доданій до обвинувального акта заяві ОСОБА_2 захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Отже, обвинувачений не оспорює обставини, які встановлені під час дізнання, та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що він правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Крім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до

ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Як відомості, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що на спеціальному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога ОСОБА_2 не перебуває, раніше не судимий, є особою працездатного віку, але офіційно не працевлаштований, не є особою з інвалідністю, має зареєстроване місце проживання.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд бере до уваги, що вчинене правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, найменш тяжким в ієрархії кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Частина перша статті 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу, виправних робіт, пробаційного нагляду або обмеження волі. Розмір штрафу відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України визначається судом з урахуванням майнового стану винного. Покарання у виді виправних робіт згідно з ч. 1 ст. 57 КК України відбувається за місцем роботи засудженого. Однак обвинувачений ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, відомостей про вид і розмір його доходів матеріали справи не містять, тому суд вважає недоцільним застосування для виправлення обвинуваченого покарання у виді штрафу та виправних робіт навіть у мінімальному розмірі, оскільки існують обґрунтовані підстави вважати, що призначене судом покарання не буде виконане.

Також суд враховує, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому такий вид покарання як обмеження волі нестиме більш каральну ніж виховну функцію, буде занадто суворим і не матиме належного виховного впливу на обвинуваченого.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і що більш суворий вид покарання із числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, його щирого каяття, суд призначає ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених частинами 2-3 ст. 59-1 КК України, що сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправленню обвинуваченого ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Оскільки стосовно ОСОБА_2 під час досудового слідства запобіжний захід не застосовувався, суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1 782,8 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі частин 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_2 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути із ОСОБА_2 процесуальні витрати на залучення експерта згідно з висновком № СЕ-19/124-25/13490-НЗПРАП від 17.09.2025 в сумі 1 782,8 грн (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні вісімдесят копійок).

Речові докази по справі: один полімерний пакетик з кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку експертизи № СЕ-19/124-25/13490-НЗПРАП від 17.09.2025 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а саме PVP, масою 0,272 г, яку після дослідження поміщено до сейф пакету № PSP 1245997 та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу порядку, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1