ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/116/26 Справа № 207/8157/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Південного районного суду міста Кам`янського від 16 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Підгороднє Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, курсанта 1 навчального взводу 4 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Південного районного суду міста Кам`янського від 16 грудня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП Дніпропетровської області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до цього підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 13 лютого 2026 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, щопідозра, про яку повідомлено ОСОБА_7 ,є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, які не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання підозрюваного під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відсутні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 ніколи не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду; знищити чи спотворити будь-які речі чи документи не має можливості, оскільки не має до них доступу; не може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Зазначає, що судом першої інстанції не було оцінено міцність соціальних зв`язків підозрюваного в його постійному місці проживання, його репутацію та відсутність відомостей про недотримання ним умов застосування до нього у минулому запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СВ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001842 від 09.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Предметом досудового розслідування є дії ОСОБА_7 , який, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її в посаді курсанта 1 навчального взводу 4 начальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази). 06 жовтня 2024 року приблизно, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 з пунктом тимчасової дислокації на території с-ща Гвардійське Дніпропетровської області, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до та був відсутній на військовій службі до 15 грудня 2025 року, до моменту встановлення його працівниками ВП № 2 Кам`янського РУП на території Південного району міста Кам`янське, коли він й був затриманий.

З апеляційної скарги вбачається, що стороною захисту обґрунтованість підозри як підстава для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не оскаржується, а тому колегія суддів не вдається до детального обговорення висновків суду у цій частині та обмежується констатацією того, що наданими матеріалами обгрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею враховано вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи суворість можливого покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на такі, що будуть вигідні стороні захисту, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчим суддею було враховано дані про особу підозрюваного, а саме те, що він є не судимим, не має сталих зв`язків, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має і те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Колегія суддів зважає на те, що тяжкість можливого покарання хоча сама по собі і не може бути підставою для тримання особи під вартою, втім підлягає врахуванню у сукупності з іншими встановленими ризиками та свідчить про їх особливу вагомість, оскільки ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в умовах воєнного стану.

Також приймається до уваги сутність інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке полягає у самовільному залишенні місця служби та наступному тривалому переховуванні до виявлення його працівниками правоохоронних органів, що додатково вказує на існування та особливу вагомість ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням обставин справи, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого суду щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Вищезазначене повністю спростовує зазначені в апеляційній скарзі доводи захисника про недоведеність наявності вказаних ризиків.

Одночасно колегія суддів не вдається до детального обговорення наявності чи відсутності ризику знищити чи спотворити будь-які речі чи документи, про який вказує апелянт, оскільки, сторона обвинувачення не вказує на його існування.

Апеляційними доводами захисника правильність оскарженої ухвали слідчого судді не спростовується з огляду на вищенаведене, а також зважаючи на те, що вони не містять нових істотних для справи відомостей та полягають у тенденційній переоцінці тих обставин, які були відомі слідчому судді та, не переконання колегії суддів, дістали належну оцінку.

З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Південного районного суду міста Кам`янського від 16 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4