Справа № 591/72/26
Провадження № 1-кс/591/40/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність УСБ України в Сумській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся заявник на бездіяльність УСБ України в Сумській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку підтримав та мотивував тим, що 09 грудня 2025 року він звернувся до органів СБУ з заявою про вчинені на його думку кримінальні правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передбачені ст.ст. 163, 435-1 КК України, зумовлені порушенням ними таємниці листування та образи честі та гідності заявника як військовослужбовця. Проте, відповідних відомостей до ЄРДР внесено не було, тому просив зобов`язати вчинити ці дії.

Представник УСБ в судове засідання не з`явився, але з наданих письмових матеріалів вбачається, що у внесенні відомостей до ЄРДР було відмовлено, в зв`язку з відсутністю в зверненні відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, вивчивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 09 грудня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до органів СБУ з заявою про вчинення на його думку наведених кримінальних правопорушень, по якій було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 розділу І, пп. 2 п. 1 розділу ІІ Положення «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на її думку злочин.

З дослідженого судом звернення ОСОБА_3 вбачається те, що, хоча його заявник і вважає заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення кримінальних правопорушень, вказаних вище. Зокрема, в ньому взагалі не наведено дій чи бездіяльності осіб, що могли б свідчити про вчинення ними злочинів, а наводяться власні розмірковування та оцінка дій певних осіб відносно заявника, конфлікту між ними та цивільно-правових відносин з приводу оприлюднення відносно заявника тієї чи іншої інформації, яку він вважає неправдивою (до речі, інформація з обмеженим доступом в наведених заявником дописах прихована), тобто зазначаються обставини стосовно оцінки заявником конфліктної ситуації, яка виникла між ним та вказаними особами, щодо наведеної відносно нього інформації, з якою не погоджується заявник та для спростування якої визначений певний цивільно-правовий порядок.

Заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі припущень заявника, ґрунтується на його безпідставних власних міркуваннях щодо вказаних фактів, які стосуються вказаних обставин, власної оцінки дій та позиції наведених осіб та власного тлумачення нормативно-правових актів та не містить наведення об`єктивної сторони будь-якого діяння, а сам по собі факт висвітлення тієї чи іншої інформації, з якою не погоджується сторона, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР, оскільки такі правовідносини носять цивільно-праовий характер.

Іншими словами, заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а зазначаються дії, які він вважає неправомірними та наводиться інформація, яку він вважає неправдивою, тобто на думку суду вказане звернення є фактичною незгодою заявника з дописами вказаних ним осіб в соціальній мережі, без наведення достатніх відомостей, які б свідчили про те, що такі дії є злочинними та для оскарження яких передбачений певний порядок (наприклад в порядку цивільного судочинства).

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду УСБ обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_3 не були внесені відомості до ЄРДР.

Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих матеріалів.

Таким чином, з поданої скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згадана позиція суду цілком узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та в постанові від 30 вересня 2021 року в справі справа № 556/450/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність УСБ України в Сумській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві від 09 грудня 2025 року, про вчинені на його думку кримінальні правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передбачені ст.ст. 163, 435-1 КК України, зумовлені порушенням ними таємниці листування та образи честі та гідності заявника як військовослужбовця.

Положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1