Номер провадження: 11-сс/813/1551/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 30.07.2025 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , яка полягала у невизнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні №0000116 від 03.02.2024 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на те, що КПК не передбачає такої процесуальної дії як визнання потерпілим, тож невизнання потерпілим не може бути оскаржене слідчому судді.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою зобов`язати слідчого винести вмотивовану постанову про визнання його потерпілим або про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на положення ст.55 КПК України та зазначає, що ним була подана заява про кримінальне правопорушення, в якій викладено, що саме йому завдано майнової шкоди через використання підроблених документів та незаконне притягнення до адміністративної відповідальності.

Прокурор, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою в якій просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 та провести розгляд скарги без його участі. Також прокурор долучив копію постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 від 05.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0000116 від 03.02.2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення ОСОБА_6 , який уточнив вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу та призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції іншим слідчим суддею; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Главою 26 Розділу ІІІ КПК регламентований порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Колегією суддів встановлено, що під час вирішення питання щодо прийняття до розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, слідчий суддя місцевого суду дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадженні, з огляду на таке.

Статтею 303 КПК встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, ч.1 ст.303 КПК передбачена можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до вимог ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень Глави 26 КПК України.

Слідчим суддею відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 із посиланням на положення ч.4 ст.304 КПК, з мотивів того, що скарга подана на бездіяльність слідчого щодо невчинення відповідних процесуальних дій, яка не може бути оскаржена, без відповідного клопотання про їх проведення.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя зазначив, що КПК не передбачає такої процесуальної дії, як визнання потерпілим, тож невизнання потерпілим не може бути оскаржена слідчому судді.

Також слідчий суддя послався на те, що невчинення такої процесуальної дії, як невизнання потерпілим, невчинення процесуальних дії без клопотання про їх проведення, не можуть бути оскаржені слідчому судді.

Однак, такий висновок слідчого судді колегія суддів визнає необґрунтованим, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2024 року, ОСОБА_6 звернувся до ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за ст.366 КК України, а також визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, вручити пам`ятку про права та обов`язки.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси (справа №947/2438/25, провадження 1-кс/947/1037/25), 03.02.2024 року за заявою ОСОБА_6 до ЄРДР внесені відомості за №0000116 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Орган досудового розслідування Другий слідчий відділ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

30.07.2025 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси в порядку ст.303 КПК із скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , яка полягала у невизнанні його потерпілим у кримінальному в провадженні та не проведенні інших процесуальних дій. Того ж дня слідчим суддею постановлено оскаржену ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 ..

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.55 КПК, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частина 5 цієї статті передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З урахуванням зазначених положень КПК, слід зробити висновок, що невручення потерпілому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки або постанови про відмову у визнанні особи потерпілою, свідчить про бездіяльність відповідної посадової особи, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вона зобов`язана вчинити.

Будь-яких відомостей про прийняття слідчим процесуального рішення про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим, матеріали судового провадження не містять.

Тобто, на час звернення ОСОБА_6 із відповідною скаргою до Пересипського районного суду м. Одеси та прийняття рішення слідчим суддею рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, органом досудового розслідування заявнику не було вручена, ані пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, ані постанови про відмову у визнанні потерпілим, я разі відсутності підстав для визнання особи потерпілою, що регламентовано положеннями ч.ч. 2, 5 ст. 55 КПК, відповідно.

За наведених обставин, слід констатувати, що слідчий суддя фактично не перевірив доводи скарги та долучені до неї докази, та безпідставно відмовив у відкритті провадженні за скаргою.

Оскільки слідчий суддя не дотримався вимог процесуального закону та безпідставно

відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , доводи апелянта про існування підстав для скасування оскарженої ухвали є обґрунтованими, тому ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 309, 399, 376, 404, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 30.07.2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000116 від 03.02.2024 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 , подану в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000116 від 03.02.2024 року, в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4