ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 724/316/24

провадження № 51-2676км25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, відносно якого

кримінальне провадження закрито ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора

ОСОБА_7 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 04 червня

2025 року у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 грудня

2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК, і призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків, шляхом поглинання покарання за цим вироком суду, невідбутою частиною покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 років за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 червня 2022 року, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК, і призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Стягнуто із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 солідарно на користь держави шкоду завдану внаслідок незаконного вилову водних живих ресурсів в розмірі 439824 грн та процесуальні витрати за проведення судово експертизи в розмірі 3824 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду 11 жовтня 2023 року у ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_6 виник намір направлений на незаконне зайняття рибним, іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіює істотну шкоду, зокрема на вилов раків в темну пору доби за допомогою підсвічування.

Відповідно до Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ст. 50) і зобов`язаний не заподіювати шкоди природі та відшкодовувати завдані ним збитки (ст. 66).

У той же час, ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , в порушення вимог статей 11, 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 2, п. 4 розділу ІV Правил любительського і спортивного рибальства, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, реалізуючи свій умисел направлений на незаконне зайняття рибним, іншим водним добувним промислом, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, 11 жовтня 2023 року, близько 20:00, більш точний час не встановлено, перебуваючи на Дністровському водосховищі в адміністративних межах с. Рашків Дністровського району Чернівецької області, в темну пору доби, діючи умисно, протиправно, не маючи дозволу на вилов водних біоресурсів, зареєстрованого в органах рибоохорони, із застосуванням підсвічування, а саме налобного ліхтарика, в басейні річки Дністер, здійснили незаконний вилов 132 екземплярів виду «Рак» та в подальшому того ж дня, приблизно о 20:40 год. були виявлені працівниками Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області - «Чернівецький рибоохоронний патруль».

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , не маючи дозволу на вилов рибних біоресурсів, зареєстрованих в органах рибоохорони, здійснили в темну пору доби, незаконний вилов раків забороненим знаряддям лову - засобом підсвічування та відповідно до Такси для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) України (крім континентального шельфу України, виключно (морської) економічної зони України), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 р. № 1042, а також згідно висновку експерта інженерно екологічної експертизи № СЕ-19/126-23/8910-ФХЕД від 19 жовтня 2023 року розмір шкоди (збитку) заподіяної довкіллю внаслідок вилову 132 екземплярів виду «Рак» становить 439824 грн та має ознаки (критерії) визначення (встановлення) істотної шкоди.

Чернівецький апеляційний суд ухвалою від 04 червня 2025 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 скасував.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК) закрив, у зв`язку із відсутністю в їх діянні складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Цивільний позов Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області залишено без розгляду.

Вимоги й доводи особи, яка подала касаційну скаргу та заперечення на касаційну скаргу

У касаційній скарзі прокурор не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції, вважає, що вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, тому просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Стверджує, що, приймаючи рішення у цьому кримінальному провадженні, апеляційний суд не дотримався приписів ст. 370 КПК щодо законності, обґрунтованості й умотивованості судового рішення та вимог ст. 419 цього Кодексу.

Як зазначає прокурор, апеляційний суд дійшов хибного висновку про те, що місце вчинення кримінального правопорушення, де був безпосередньо здійснений вилов раків, відноситься до природно-заповідного фонду відповідно до Указу Президента України від 22 січня 2010 року № 56/2010 «Про створення національного природного парку «Хотинський», оскільки матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів того, що саме Дністровське водосховище в межах с. Рашків Дністровського району Чернівецької області відноситься до національного природного парку «Хотинський», який є природно-заповідним фондом. Водночас наголошує, що згаданий Указ Президента України та Закон України «Про природно-заповідний фонд України» чітко не визначають меж природно-заповідного фонду.

Необґрунтованим є висновок про те, що для розрахунку збитків в такому разі необхідно брати постанову Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушеннями законодавства про природно-заповідний фонд» замість постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 року №1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушеннями законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів».

Помилковим є твердження суду, що загальна сума збитків від вилову 132 екземплярів особин «річковий рак, рак-самітник» складає 16368 грн, виходячи із вартості однієї особі 124 грн.

У будь-якому випадку, відповідно до постанову КМУ № 575, на яку послався апеляційний суд, розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду, необхідно обчислювати з урахуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) та коефіцієнта, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду за встановленою формулою: Ні = (Нп х І / 100) х 10. За цією формулою загальний розмір збитків від вилову 132 екземплярів «річковий рак, рак-самітник» складає 207218,88 грн, а не 16368 грн, як про це вказує апеляційний суд.

Крім того, у висновку експерта від 19 жовтня 2023 року № СЕ-19/126-23/8910- ФХЕД, як на ознаку завдання істотної шкоди вказано не лише вартість водних біоресурсів (439824 грн), але і видобування великої кількості водних біоресурсів виду «рак», що підпадає під критерій «значна кількість добутих, знищених або непоправно ушкоджених водних біоресурсів порівняно з їх популяцією у конкретній водоймі».

Також суд залишив поза увагою спосіб вилову раків, який був здійснений в нічний час шляхом підсвічування ліхтарем, що підтверджено показаннями працівників Чернівецького рибоохоронного патруля та частково самими обвинуваченими, які були допитані в судовому засіданні. Вказаний спосіб вилову є незаконним.

Отже на переконання касатора, суд апеляційної інстанції об`єктивно не з`ясовав всі обставини вчинення кримінального правопорушення, на протиправний характер дій обвинувачених вказує сукупність доказів дослідженими під час судового розгляду, не вірно зроблено розрахунок завданої шкоди, не спростовано висновок експерта наявний в матеріалах справи.

До суду касаційної інстанції від ОСОБА_6 надійшли заперечення на касаційну скаргу представника публічного обвинувачення, в яких він вважає рішення апеляційного суду законним та обґрунтованим і просить його залишити без зміни.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні

Прокурор підтримала касаційну скаргу, просила суд скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні скарги прокурора, а ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, вислухавши думку особи, щодо якої кримінальне провадження закрито, та перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи викладені в касаційній скарзі і заперечення на неї, колегія суддів уважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. За частиною 2 цієї статті суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Статтею 438 КПК визначено, зокрема, що предметом перегляду справи в касаційному порядку є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального закону, вирішуючи питання щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судових рішень, виходить з установлених фактичних обставин кримінального провадження, викладених у рішеннях судів попередніх інстанцій.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала апеляційного суду - це рішення вищого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, що перевіряється в апеляційному порядку, та повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною і обґрунтованою.

Кримінальний процесуальний закон передбачає, що рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності й обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд за результатом судового розгляду повторно дослідив докази, на яких ґрунтувався вирок місцевого суду, і дійшов висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 та ОСОБА_6 складу інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки сторона обвинувачення не довела настання наслідків від дій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вигляді істотної шкоди. Тобто розмір завданої шкоди, кількість виловлених раків та інші критерії не свідчать про те, що обвинувачені своїми діями спричинили істотну шкоду, наявність якої є обов`язковою умовою для кваліфікації дій за ч. 1 ст. 249 КК.

До того ж суд указав, що місце вилову раків обвинуваченими має особливий правовий статус і належить до земель природно-заповідного фонду відповідно до Указу Президента України від 22 січня 2010 року №56/2010, Закону України від 16 червня 1992 року № 2456-XII «Про природно-заповідний фонд України», тому необхідно було застосовувати спеціальні норми розрахунку розміру завданої шкоди довкіллю, які визначено постановою КМУ від 10 травня 2022 року № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», а не постановою КМУ від 29 вересня 2023 року № 1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів», положення якої використав експерт та виклав у висновку від 19 жовтня 2023 року

№ СЕ-19/126-23/8910-ФХЕД.

Разом з тим такі висновки суду апеляційної інстанції є передчасними, а тому ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою, а також є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було обвинувачено в незаконному вилові в темну пору доби 132 раків забороненим знаряддям для лову із застосуванням засобу підсвічування - налобного ліхтарика, а також завданні довкіллю істотної шкоди, що також є предметом ретельної перевірки.

Відповідно до фактичних даних висновку інженерно-екологічної експертизи від 19 жовтня 2023 року № СЕ-19/126-23/8910-ФХЕД розмір шкоди (збитку) завданої довкіллю внаслідок вилову 132 екземплярів виду «рак», становить 439 824 грн та має ознаки (критерії) визначення (установлення) істотної шкоди. Для обчислення розміру шкоди експерт застосував такси, затверджені постановою КМУ від 29 вересня 2023 року № 1042.

Водночас апеляційний суд поставив під сумнів фактичні дані вказаної експертизи й самостійно без будь-якого правового обґрунтування територію, на якій було здійснено вилов раків. зарахував до природно-заповідного фонду, пославшись лише на Указ Президента України від 22 січня 2010 року №56/2010 «Про створення національного природного парку «Хотинський» та Закон України від 16 червня 1992 року № 2456-XII «Про природно-заповідний фонд України», які згідно з доводами прокурора чітко не визначають, що саме Дністровське водосховище в адміністративних межах с. Рашків Дністровського району Чернівецької області, де було здійснено вилов раків, належить до природно-заповідного фонду.

Крім того, суд самостійно зробив розрахунок шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з урахуванням постанови КМУ від 10 травня 2022 року № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» замість застосованої експертом постанови КМУ від 29 вересня 2023 року № 1042. При цьому в ухвалі не розкрито методики обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про природно-заповідний фонд.

У зв`язку з цим варті уваги доводи представника публічного обвинувачення про те, що в будь-якому разі апеляційний суд неправильно визначив розмір шкоди за вилов раків у межах природно-заповідного фонду в сумі 16 368 грн, оскільки відповідно до Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду підприємствами, установами, організаціями та громадянами, затвердженого постановою КМУ від 10 травня 2022 року № 575, застосовується відповідна формула: Ні = (Нп ? І / 100) ? 10, де

- Ні - розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду у поточному році, гривень з копійками (з округленням до двох десяткових знаків) за одну одиницю;

- Нп - такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду за одну одиницю, установлена у додатках 1-12 до постанови КМУ від 10 травня 2022 року № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», гривень;

- І - індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік, відсотків;

- 10 - коефіцієнт, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Таким чином є обґрунтованими доводи прокурора, що з огляду на зазначену формулу: 124 (такса) ? 126,6 (індекс споживчих цін за 2022 рік) / 100 ? 10=1569,84 грн за 1 одиницю «річкового рака, рака-самітника» ? на 132 (кількість екземплярів виловлених раків), загальний розмір шкоди становить 207 218,88 грн, а не 16 368 грн.

Отже, висновки апеляційного суду стосовно того, що розмір завданої шкоди, кількість виловлених раків та інші критерії не свідчать про те, що дії ОСОБА_6 та

ОСОБА_8 спричинили істотну шкоду, є передчасними й потребують ретельної перевірки з урахуванням установленого під час касаційного розгляду.

Щодо способу вилову раків шляхом підсвічування суд указав, що такого способу не було зафіксовано під час виявлення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на місці кримінального правопорушення, а на наявному у матеріалах справи відеозаписі показано тільки перерахунок раків.

Такі висновки суду є також передчасними, оскільки суд залишив поза увагою показання працівників Чернівецького рибоохоронного патруля ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які 11 жовтня 2023 року здійснювали рибоохоронне патрулювання в межах с. Рашків Дністровського району Чернівецької області, де на березі річки близько 20:00 помітили двох осіб, які з ліхтариками збирали раків, підійшовши до них, вони побачили, як ті вже виходили на берег, під час візуального огляду в садку вони виявили раків понад 100 штук. До того ж колегія суддів звертає увагу, що таким висновком суд поставив під сумнів правдивість показань свідків (патрулів у складі рибоохорони), при цьому не навів жодних аргументів, які б вказували на недостовірність показань. У будь-якому разі кожен факт або обставина повинна бути підтверджена доказами або сукупністю доказів, а посилання суду на відсутність відеофіксації наявності ліхтариків у обвинувачених не може безумовно свідчити про відсутність такого факту.

Тож підлягає перевірці спосіб вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими, оскільки апеляційний суд обмежився лише посиланням на відсутність відеофіксації факту ловлі раків шляхом підсвічування ліхтариками, при цьому варто врахувати також показання обвинувачених, які не заперечували наявності в них ліхтариків.

Положеннями ст. 94 КПК передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на викладене колегія суддів касаційного суду вважає, що суд апеляційної інстанції, маючи процесуальні можливості, не провів усебічного та повного аналізу обставин кримінального провадження, у тому числі з урахуванням доводів касаційної скарги представника публічного обвинувачення.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що посилання в касаційній скарзі на фактичні дані висновку експерта від 19 жовтня 2023 року № СЕ-19/126-23/8910-ФХЕД, як на ознаку завдання істотної шкоди видобування великої кількості водних біоресурсів виду «рак», що підпадає під критерій «значна кількість добутих, знищених або непоправно ушкоджених водних біоресурсів порівняно з їх популяцією у конкретній водоймі», є необґрунтованими, оскільки вказані наслідки відсутні в обвинуваченні.

Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно усунути виявлені за результатами касаційного переглядусправи недоліки та, залежно від установленого, ухвалити законне, обґрунтоване й умотивоване рішення, яке б відповідало положенням статей 94, 370, 419 КПК та кримінальному закону.

Отже, ухвала Чернівецького апеляційного суду від 04 червня 2025 року в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 04 червня 2025 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3