У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12166/23

№ 1-кп/183/1001/25

20 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції),

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000100 від 02 лютого 2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000100 від 02 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, проводити судовий розгляд у спеціальному судовому провадженні, мотивуючи його тим, що обвинувачений належним чином викликався, протокол огляду інтернет ресурсів свідчить про те, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території. По даній категорії справ за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України можливий розгляд у спеціальному судовому провадженні. Повістки публікувались в «Урядовому кур`єрі». В серпні 2023 року ОСОБА_5 оголошено у розшук, що дає можливість вважати, що останній залишається на окупованій території. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід, провадження перебувають на постійному контролі і у разі перетину обвинуваченим кордону України або лінії розмежування, орган обвинувачення був би повідомленим.

Для здійснення спеціального судового провадження в порядку, визначеному процесуальним законом, необхідна сукупність таких обставин: 1) подання відповідного клопотання прокурором; 2) можливість здійснення спеціального судового провадження щодо конкретного кримінального правопорушення, обвинувачення щодо яких розглядається судом, з визначеного КПК переліку; 3) оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук, та/або його виїзд, та/або його перебування на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором; 4) підтвердження обізнаності, або можливої обізнаності обвинуваченого про розпочате кримінальне провадження щодо нього; 5) підтвердження переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) неприбуття обвинуваченого до суду на виклик більш як два рази без поважної причини.

Так, відповідно до формулювання обвинувачення, наведеного у обвинувальному акті у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, щодо якого згідно із статтями 297-1 та 323 КПК України передбачена можливість здійснення спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває в м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, Сіверськодонецька міська територіальна громада Луганської області перебуває під тимчасовою окупацією російської федерації з 25.06.2022.

Те, що обвинувачений перебуває на тимчасово окупованій території, підтверджується отриманими під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду від 13.02.2023, відповідно до якого під час огляду відео публікації в мережі Інтернет встановлено, що ОСОБА_5 залишився на тимчасово окупованій території міста Сіверськодонецька Луганської області, де здійснює колабораційну діяльність.

Про те, що на оглянутій зазначеній відео публікації зображений саме ОСОБА_5 , підтверджено протоколом огляду за участі свідка ОСОБА_6 , який підтвердив, що навказаній відео публікації дає інтерв`ю саме ОСОБА_5 .

Показами свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що він знає ОСОБА_5 , як колишнього колегу. ОСОБА_5 залишився в м. Сіверськодонецьк Луганської області де здійснює колабораційну діяльність на так званій посаді «начальника Сєвєродонецької дільниці ДУП ЛНР «ЛЛВУМГ».

Щодо обізнаності обвинуваченого ОСОБА_5 про розпочате стосовно нього кримінального провадження, а також те, що він переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності свідчить таке.

Під час досудового розслідування, стороною обвинувачення вживались заходи щодо виклику ОСОБА_5 для його участі у кримінальному провадженні, шляхом публікації повісток про його виклик, а саме:

- на 09.08.2023, 10.08.2023 та 11.08.2023 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 157 (7555) від 05.08.2023) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 04.08.2023;

- на 16.08.2023, 17.08.2023 та 18.08.2023 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 162 (7560) від 12.08.2023) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 12.08.2023;

- на 28.10.2023, 29.10.2023, 30.10.2023 та 31.10.2023 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 213 (7611) від 24.10.2023) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 20.10.2023.

Визначений в повістках час та місце ОСОБА_5 жодного разу не з`явився, не повідомивши про неможливість та причини свого неприбуття.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, постановою слідчого від 19.08.2023 оголошено його розшук.

Крім того, стороною обвинувачення 12.08.2023 з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, шляхом публікації повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 162 (7560) від 12.08.2023) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 12.08.2023, що вважається належним повідомленням в розумінні абз. 2 ч. 8 ст. 135 КПК України.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26.09.2023 у справі №201/11629/23 відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000100 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, де констатовано набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного, обґрунтованість йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згодом слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ухвалою від 20.10.2023 у справі №201/12350/23 постановлено надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000100.

31.10.2023 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000100, після чого ОСОБА_5 набув статусу обвинуваченого та неодноразово викликався до суду у спосіб, визначений статтями 135 і 323 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово викликався у підготовчі судове засідання у справі № 183/12166/23, призначені на 28.11.2024, 10.02.2025, 31.03.2025 та 08.05.2025, шляхом публікації повісток про його виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, суд вжив всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення обвинуваченого ОСОБА_5 про судові засідання в цьому кримінальному провадженні, відтак такий вважається належним чином ознайомлений із повістками про виклик. Проте, не зважаючи на всі вжиті заходи, як стороною обвинувачення так і судом щодо забезпечення явки обвинуваченого, він всі виклики ігнорує та ухиляється від явки як до сторони обвинувачення, так і до суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладеного, з огляду на положення ч. 8 ст. 135, ч.ч. 1, 2 ст. 297-5 КПК України, ОСОБА_5 вважається належним чином ознайомленим зі змістом повісток про його виклик, а також зі змістом повідомлення про підозру та обвинувального акту, як наслідок він повинен бути обізнаним про здійснюване щодо нього досудового розслідування та судового провадження.

Отже, враховуючи те, що обвинувачений обізнаний про здійснюване щодо нього судове провадження, а також те, що він не з`являється за викликами для участі в ньому, будучи належним чином повідомленим про це, необхідно вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

При складанні обвинувального акту дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, проводити судовий розгляд у спеціальному судовому провадженні (in absentia).

Захисник заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду у спеціальному судовому провадженні, зазначивши про те, що докази того, що його підзахисний перебуває на окупованій території відсутні, також порушуються права його підзахисного. Крім того, послався на практику Європейського суду, який неодноразово наголошував на тому, що повинна бути недвозначна відмова від участі у кримінальному провадженні, наразі такої інформації ані у суду, ані у прокурора немає. З 2023 року взагалі немає інформації де перебуває його підзахисний. Щодо національного розшуку, то той факт, що розшук відпрацьовувався належним чином, є припущенням прокурора. Крім того, повідомлень від прикордонників про те, що особа не перетинала кордон чи лінію розмежування останнім часом не надходило. Відсутня інформація і про ВПО. Взагалі з 2023 року будь яка інформація щодо здійснення розшукових заходів його підзахисного відсутня.

Просив оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , кримінальне провадження зупинити.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, інші матеріали кримінального провадження наявні у розпорядженні суду, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 127, ч.2,3 ст. 146, ст.ст. 146-1, 147, ч. 2-5 ст. 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), ст.ст. 209, 225-258-6,348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400,408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Так, судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, складеного слідчим 2-го відділення слідчого відділу 3-го управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ УСБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_7 , затвердженого прокурором Сєвєродонєцкої окружної прокуратури Луганської області у кримінальному провадженні ОСОБА_8 ОСОБА_5 у липні місяці 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, знаходячись на тимчасово окупованій території міста Сєвєродонецьк Луганської області, реалізуючи свій протиправний умисел скерований на зайняття посади в незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації на території міста Сєвєродонецька Луганської області та реалізуючи його, вступив у злочинну змову з представниками так званої окупаційної адміністрації «лнр», які підконтрольні державі-агресору рф, отримавши від них пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з конанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно, погодився на вказану пропозицію.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт. Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 у серпні 2022 року (більш точної дати становити не виявилось за можливе), будучи громадянином України, перебуваючи на території міста Сєвєродонецька Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів, маючи керівний досвід у галузі газопостачання, добровільно зайняв посаду пов`язану виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, незаконному органі владі створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду так званого начальника Северодонецкого участка ГУП ЛНР «Луганское ЛПУМГ», що здійснює свою протиправну діяльність на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однак, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадку, коли положення цього Кодексу не регулюють або регулюють неоднозначно питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Частина 1ст. 7 КПК України до загальних засад кримінального судочинства відносить у тому числі забезпечення права на захист, доступу до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження.

Зважаючи, що ст. 314 КПК України не передбачає можливості проведення підготовчого судового засідання за відсутності обвинуваченого, а можливість проведення судового розгляду кримінального провадження за відсутності обвинуваченого передбачена у виключному переліку злочинів, зазначеному у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, враховуючи вимоги ст.ст.2,7,9 КПК України, і виходячи із загальних засад кримінального судочинства, у тому числі і дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що проведення підготовчого судового засідання за відсутності обвинуваченої можливе з урахуванням думки учасників кримінального провадження, після вжиття усіх можливих заходів для належного повідомлення обвинуваченого про час та місце проведення підготовчого судового засідання та виключно у випадках, передбачених ч. 3 ст.323 КПК України, тобто у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ч. 2 ст. 297-1 КПК України, якщо обвинувачений переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Європейський суд з прав людини у рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, відносяться право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

У рішенні «Меденіца проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснене відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою. Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації, є необґрунтованими (рішення «Сейдович проти Італії», «Т. проти Італії», «Шомоді проти Італії»).

У справі «Сейдович проти Італії» ЄСПЛ зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити відмовитись від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого 2-го відділення слідчого відділу від 19.08.2023 року ОСОБА_5 оголошено у розшук, здійснення якого доручено співробітникам ГВ ЗНД 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26.09.2023 у справі №201/11629/23 відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000100 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20.10.2023 у справі №201/12350/23 постановлено надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000100.

31.10.2023 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000100 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України надійшов до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Судом обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово викликався у підготовчі судове засідання у справі № 183/12166/23, призначені на 28.11.2024, 10.02.2025, 31.03.2025 та 08.05.2025, шляхом публікації повісток про його виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Згідно положень ч.1,2 ст. 297-4 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та /або оголошений у міжнародний розшук. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, при вирішенні питання про наявність /відсутність підстав для здійснення спеціального судового розгляду щодо обвинуваченого, суд, окрім іншого, повинен встановити наявність хоча б однієї з обставин: підозрюваний оголошений у міжнародний розшук; підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Суд, дослідивши надані на підтвердження доводів клопотання прокурора матеріали, приходить до висновку, що доводи прокурора носять суперечливий характер та не доводять існування обставин, які є підставою для застосування спеціального судового провадження у даному кримінальному провадженні.

Так, у клопотанні прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває в м. Сєвєродонецьк Луганської області, водночас суд вважає, що прокурором не доведено тієї обставини, що обвинувачений ОСОБА_9 переховується від суду на території держави, визнаної ВР - агресором, оскільки точної, дійсної і достовірної інформації останнім суду надано не було.

Інформація про перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території, що міститься в показаннях свідка ОСОБА_6 , є лише припущенням даного свідка або інформацією отриманою з чужих слів. Свідок зазначає, що «на звернення керівництва ОСОБА_5 відмовився виїжджати після окупації Сєвєродонецька…». Водночас, про яке саме керівництво йде мова, свідок не зазначає. Так само свідок повідомляє, що « ОСОБА_5 телефонував до своїх колег та пропонував посади у новоутвореній структурі…», водночас до яких саме колег телефонував ОСОБА_5 свідок не зазначає.

У постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15 суд роз`яснив, що під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу,зміна документів,які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своє смерті, тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

Отже, при з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності.

Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Разом з цим, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що ОСОБА_5 обізнаний про наявне щодо нього кримінальне провадження так само, як і про те, що у нього вже виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак він ухиляється від виконання такого обов`язку.

Таким чином, прокурором в клопотанні про здійснення спеціального судового провадження та доданих до нього матеріалах не наведено відомостей, які б носили систематичний, умисний характер та які б давали підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

При цьому, будь-яких інших доказів, крім показань свідка ОСОБА_6 , отриманих з чужих слів та протоколу огляду відео публікації в соціальній мережі «Вконткте» за участі того ж свідка, прокурором суду не надано.

Оцінюючи інформацію, повідомлену свідком ОСОБА_6 , суд виходить з того, що викладені у протоколі його допиту відомості, не мають посилань на будь-які джерела їх підтвердження та походження, тому вважає, що цей доказ не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 84, 86 КПК України, отже він не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень.

Поряд з цим, однією з підстав, передбачених законом, для здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного, є перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку.

Юридичною підставою для оголошення розшуку підозрюваного є рішення (окрема постанова) слідчого або прокурора про такий розшук.

Так, постановою слідчого 2-го відділення слідчого відділу від 19.08.2023 року ОСОБА_5 оголошено у розшук, здійснення якого доручено співробітникам ГВ ЗНД 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення та видів розшуку, однак в окремих статтях містяться словосполучення «міждержавний розшук» ( п. 20-1 Перехідних положень КПК України), «міжнародний розшук» ( ч.5 ст. 139, ч.2 ст. 297-1, п.4 ч.2 ст. 297-2 КПК України).

При цьому, юридична практика виділяє три види розшуку: державний, міждержавний та міжнародний. Поняття «міжнародний розшук» також у законодавстві відсутнє.

З метою визначення вказаного поняття, слід звернутися до Академічного тлумачного словника української мови, відповідно до якого розшук (юр.) це - система слідчих та оперативних заходів щодо виявлення злочинця, який зник, викраденого майна і т.ін.; міждержавний це той, який існує, відбувається між державами, спільний для кількох держав.

Таким чином, аналіз положень ч.1 ст. 281 КПК України в сукупності із зазначеним визначенням поняття «міжнародний розшук» дає підстави зробити висновок, що міжнародний розшук це система слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на виявлення зниклого підозрюваного саме за межами України.

В свою чергу матеріали кримінального провадження та клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження не містять відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував у міждержавному та/або міжнародному розшуку, більше того, прокурором не наведено та не надано доказів проведення ряду слідчих(розшукових), негласних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на виявлення зниклого підозрюваного саме за межами України в рамках розшукової справи.

Наведені вище обставини дають підстави для висновку суду про неможливість здійснення спеціального судового провадження даного кримінального провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки відсутні достатні дані ухилення ОСОБА_5 від явки до суду, відомості про його перебування на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, відсутні дані про оголошення ОСОБА_5 у міждержавний та/або міжнародний розшук, тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 є безпідставним та до задоволенню не підлягає.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що дозвіл на спеціальне досудове розслідування надано слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 20.10.2023 року, а 31.10.2023 року прокурором затверджено обвинувальний акт та скеровано його до суду.

Таким чином, спеціальне досудове розслідування тривало 10 днів і відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування після надання дозволу на його здійснення, а саме після 20.10.2023 року органом досудового розслідування не було здійснено жодних процесуальних дій, направлених на встановлення місця перебування обвинуваченого та отримання доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.

Тобто, об`єм доказів, наданих слідчому судді для вирішення клопотання про надання дозволу для здійснення спеціального досудового розслідування наразі фактично дорівнює доказам, зазначеним в обвинувальному акті і у клопотанні прокурора про здійснення спеціального судового провадження (in absentia).

З огляду на вищевикладені висновки, є передчасним клопотання прокурора в частині призначення спеціального судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ч.2 ст. 297-1 КПК України, ст.ст. 40,110, 297-1, 297-2 КПК України, Закону України " Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_10 про здійснення спеціального судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000100 від 02 лютого 2023 року, - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про оголошення у розшук обвинуваченого ОСОБА_5 та зупинення кримінального провадження, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст Ухвали буде оголошено 24 жовтня 2025 року о 08.30 годині.

Суддя ОСОБА_1