УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у режимі відеоконференції клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про звільнення у кримінальному провадженні за №0001730 від 16.04.2025 року від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді розвідника-навідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 , суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України N?64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» N? 2102-ХІ від 24.02.2022 року, на території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Матроса ОСОБА_4 , 14.03.2022 року призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, та згідно наказу начальника

ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.03.2022, відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом був зарахованим до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 14.03.2022 року, тобто з моменту відправлення його до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов?язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов?язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов?язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за мобілізацією, день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Будучи військовослужбовцем військової служби, призваним за мобілізацією, матрос ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 49, 113, 114, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов?язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.

Кожний військовослужбовець зобов?язаний виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов?язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов?язані завжди пам?ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Солдат зобов?язаний бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після

повернення доповідати йому про прибуття.

Проте, матрос ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов?язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентують виконання військового обов?язку і проходження військової служби та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби, призваним під час мобілізації 14.03.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходячи службу на посаді розвідника-навідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової «матрос», який згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 N?2 від 23.03.2022 року, відповідно до підпунктів 10 та 15 пункту 116 положень про проходження громадянами України військової служби Збройних Силах України був зарахованим до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 14, 16, 49, 113, 114, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов?язків військової служби, а саме 05.12.2024 року нез?явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується на території Одеської області (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв?язку із введенням на території України воєнного стану), та проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його з обов?язками військової служби.

Надалі, 04.11.2025 року ОСОБА_4 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , після чого добровільно та з власної ініціативи повернувся до несення служби до військової частини НОМЕР_2 який розташований в Запорізькій області (більш точну адресу зазначити неможливо у зв?язку із введенням на території України воєнного стану), тим самим зупинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання, та просив на підставі ч.5 ст.401 КК України звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та указане кримінальне провадження у справі закрити, та пояснив, що командиром військової частини НОМЕР_2 надано згоду на продовження ОСОБА_4 військової служби у вказаній військовій частині.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України, та повідомив, що він вже перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 .

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали указаного клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається із ч.2 ст.286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

6 вересня 2024 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон №3902-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану». Закон набрав чинності 7 вересня 2024 року.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, та 26.11.2025 року командиром військової частини надано письмову згоду на продовження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Підозрюваному ОСОБА_4 були роз`яснені підстави, правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, на що указаний підозрюваний надав письмову згоду на закриття вище зазначеного кримінального провадження із цієї підстави.

На підставі вище зазначеного, а також враховуючи положення п.1 ч.2 ст.284 КПК України, суд вважає за можливе звільнити підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, від кримінальної відповідальності за вчинення указаного кримінального правопорушення, та кримінальне провадження відносно нього закрити.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження підозрюваному ОСОБА_4 не обирати.

Керуючись ст. 284, 286, 288, 376, 381, 382, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0001730 від 16.04.2025 року за ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України задовольнити.

На підставі ч.5 ст.401 КК України звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України, та закрити кримінальне провадження за № 0001730 яке було внесено до ЄРДР 16.04.2025 року за ч.5 ст.407 КК України (справу №522/25928/25, 1-кп/522/3593/25).

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом 72 годин після набрання законної сили ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25.12.2025 року прибути за місцем служби у військову частину НОМЕР_2 .

Міру запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 не обирати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1