КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/5917/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

04 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

вирішуючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві питання можливості проведення апеляційного розгляду за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ( в режимі ВКЗ) ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на більш м`який, зокрема на домашній арешт.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року та змінити застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт, заборонивши йому покидати приміщення квартири, в якій він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22-00 до 06-00 години, окрім необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, а також необхідності прослідувати до найближчого укриття в разі оголошення сигналу повітряної тривоги, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, в тому числі: утримуватися від спілкування з визначеним переліком свідків, експертів, інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Заслухавши позицію захисника, який, посилаючись на вимоги Конституції України, вважав, що кожне судове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, а тому просив провести апеляційний розгляд за його апеляційною скаргою; позицію обвинуваченого, який підтримав захисника; позицію прокурора, який просив закрити апеляційне провадження, враховуючи те, що оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не передбачено вимогами КПК України; вивчивши наявні у провадженні апеляційного суду матеріали, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження, з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Абзацом 2 ч.2 ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

З аналізу вищевказаної норми Закону слідує, що апеляційному оскарженню підлягають лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не може бути предметом самостійного апеляційного оскарження, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на остаточне судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

Наведене вказує на те, що апеляційна скарга захисника подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Окрім того, про неможливість оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року безпосередньо зазначено і в самому тексті ухвали.

Нормами чинного кримінального процесуального закону України, зокрема, ч. 4 ст. 399 КПК України передбачена можливість судді-доповідача відмовити у відкритті провадження в тому разі, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому, на вирішення апеляційної скарги по даній категорії проваджень законодавцем визначено 72 години. Проте, протягом вказаного часу, витребувані з суду першої інстанції матеріали провадження до суду апеляційної інстанції не надійшли, як і не була до апеляційної скарги долучена оскаржувана ухвала, а тому, з метою дотримання строків розгляду даної категорії провадження, було призначене судове засідання.

При цьому, питання про те, яке рішення в такій ситуації має постановити колегія суддів за наслідками обговорення питання про можливість розгляду апеляційної скарги, чинними нормами КПК України не передбачено.

Згідно висновків, викладених в Постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18), та в Ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/118), зазначено, що рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

Тож, враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, які, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року є обов`язковими для застосування, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 376, 399 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3