КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

власника майна: ОСОБА_7

представника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000101 від 05 грудня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 201-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000101 від 05 грудня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 201-1 КК України- задоволено.

Накладено арешт шляхом заборони користування та розпорядження, в тому числі відчуження, на майно, вилучене в ході обшуку автомобільного напівпричіпу марки «Krone SD» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме пиломатеріали обрізані (сосна) в кількості 2440 дошок розміром 30*100*4000 мм., що належать Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП» ().

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, власник майна ТОВ «Даніком Груп» подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, а саме: інвойс №6 від 22 жовтня 2025 року та додаток № 2 від 22 жовтня 2025 року до договору №08.08-2025 від 08 серпня 2025 року та скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року у справі №760/34892/25 та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна ТОВ «ДАНІКОМ ГРУП» відмовити.

У мотивування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до протоколу обшуку від 12 грудня 2025 року встановлено, що в напівпричепі знаходяться лісоматеріали, зокрема десять палет пиломатеріалів розпилені вздовж, обрізні, нестругані, нешліфовані; також в ході митного огляду товарів за митною декларації 25UA27U7 встановлено фактичну відповідність товарів, в т.ч. товару № 3 (опис, кількість,маркування), заявленому до митного оформлення, про що складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12 грудня 2025 року (в матеріалах справи), підписаний без зауважень ст. детективом ТУ БЕБ у Київській області, експертом-дорадником (спеціалістом) та співробітником ГУ СБУ у м. Києві та Київській обл.

Вказує, що матеріалами справи достеменно підтверджується, що товар № 3 за МД № 25UA27U7 є пиломатеріалами із сосни (код 4407 УКТЗЕД), а не лісоматеріалами необробленими (код 4403 УКТЗЕД), про які йдеться в диспозиції статті 201-1 КК України та як вказано у витязі з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000101, отже відсутня подія кримінального правопорушення, що свідчить про незаконність обшуку та є самостійною й достатньою підставою для закриття кримінального провадження.

Також зазначає, що згідно таблиці 2 «Результати вимірювання параметрів пиломатеріалів обрізних» протоколу оцінювання пиломатеріалів за вмістом вологи та геометричними розмірами протоколу обшуку від 12 грудня 2025 року діапазон вологості склав 25-38%, тобто аж ніяк не 50-60%; відповідно до пункту 4 «Еталонний вміст вологи» ДСТУ EN 1313-1:2018 (EN 1313-1:2010, IDT) «Круглі та пиляні лісоматеріали, допустимі відхили та переважні типорозміри, пиломатеріали хвойних порід», підтверджений наказом ДП «УкрНДНЦ» від 11 грудня 2018 року № 476 (витяг додається) еталонний вміст вологи становить 20%; при цьому, в період бездіяльності митних та правоохоронних органів з 28 листопада 2025 року по 12 грудня 2025 року товар перебував у тентованому причепі на відкритій площадці в природніх погодних умовах (дощ), що відображено в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12 грудня 2025 року.

Звертає увагу суду на те, що якість пиломатеріалів з часом знижуються/погіршуються під впливом погодних умов, природних факторів та нормального фізичного зносу, що зрештою може призвести до неможливість їх використання, втрати товарного вигляду, якості та перетворення на сміття/дрова, таким чином матимуть місце невідворотні наслідки для Товариства та третіх осіб.

Пояснює, що немає достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, арешт матиме катастрофічні наслідки у вигляді збитків, неможливості виконання своїх договірних зобов`язань перед контрагентом (нерезидентом по зовнішньоекономічному контракту).

Таким чином, клопотання прокурора є незаконним та необґрунтованим, тобто таким, у задоволенні якого слід відмовити, а оскаржувана ухвала винесена із порушенням повноти судового розгляду, вимог кримінально процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Також 21 січня 2025 року на електронну адресу суду від прокурора надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просить дослідити у судовому засіданні відповідь Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства № 04-05/1448 від 19 грудня 2025 року та додані до неї матеріали, зокрема рахунок/Invoice № 6 від 22 жовтня 2025 року та відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги директора ТОВ «Даніком груп» ОСОБА_7 .

Вважає, що підстави для задоволення наведеної апеляційної скарги відсутні, оскільки арешт на зазначене у ньому майно накладено за наявності всіх передбачених кримінальним процесуальним законодавством України підстав, а потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження на цей час не відпала.

Вказує, що пиломатеріали мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, будуть використані для аналізу обставин вчинених кримінальних правопорушень, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень та обсяг винуватості кожного із них, а також інші важливі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема у ході проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, об?єктами дослідження яких мають бути вилучені речі і документи.

Зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії з метою виконання завдань кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення власника майна ОСОБА_7 та її адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Територіальним управлінням БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000101 від 05 грудня 2025 року, зареєстрованого за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 201-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «ДАНІКОМ ГРУП» (), діючи за попередньою змовою групою осіб, переміщують через митний кордон України з приховуванням від митного контролю необроблені лісоматеріали.

Так, 28 листопада 2025 року, з метою митного оформлення та випуску для вільного обігу за межами митної території України товарів, відправником/експортером яких виступало ТОВ «ДАНІКОМ ГРУП» (), до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Південний» Київської митниці подано митну декларацію типу ЕК/10/АА, якій було присвоєно реєстраційний № 25UA27U7.

Відповідно до відомостей вказаної вище митної декларації, частина задекларованих в ній товарів - товар № 3 являв собою «Пиломатеріали розпиляні уздовж, обрізні, нестругані, нешліфовані, які не мають профільного з?єднання, хвойних порід (сосни звичайної виду Pinus sylvestris L.) Завтовшки більше ніж 6мм, AD, 1-3 гатунку, геометричних розмірів: розмір 30*100*4000мм - 17,280 м3; розмір 30*100*4000мм-9,360 м3; розмір 30*100*4000мм-2,640 м3; Всього: 29,280 м3; Місць: 10 пачок, пов?язано поліпропіленовими стрічками. Виробник: ТОВ «Данком Груп», Україна», який класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД (ДЕРЕВИНА І ВИРОБИ З ДЕРЕВИНИ; ДЕРЕВНЕ ВУГІЛЛЯ; КОРК ТА ВИРОБИ З НЬОГО; ВИРОБИ ІЗ СОЛОМИ, АЛЬФИ ТА ІНШИХ МАТЕРІАЛІВ ДЛЯ ПЛЕТІННЯ; КОШИКОВІ ВИРОБИ ТА ПЛЕТЕНІ ВИРОБИ: - Деревина і вироби з деревини; деревне вугілля: - Лісоматеріали розпиляні або розпилені уздовж, розділені на шари або лущені, стругані або нестругані, шліфовані або нешліфовані, які мають або не мають торцеве, з?єднання, завтовшки більше як 6 мм: - хвойних порід: - з сосни (Pinus spp.), загальною вагою нетто 19 250,00 кг.

У якості підтвердження дотримання встановлених Законом України від 08 вересня 2005 року № 2860-IV «Про особливості державного регулювання діяльності суб?єктів підприємницької діяльності, пов?язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» заборон та обмежень, до митного контролю та оформлення подано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів в електронній формі від 18 листопада 2025 року № 0110, який є документом, без якого неможливо отримати дозвіл митного органу на вивезення даного виду товару за межі митної території України.

Згідно з відомостями графи 3 вказаного вище сертифікату, підставою для його видачі слугували товарно-транспортні накладні (ліс) серії ЛАХ № 080006 від 15 січня 2025 року, серії ЛАФ № 890043 від 22 січня 2025 року та серії ЮЖЛ № 461948 від 23 грудня 2024 року вантажовідправниками згідно з якими виступали Філія «Північний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () та Філія «Бориспільське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (), перевізником та вантажоодержувачем - ТОВ «ДАНКОМ ГРУП» ().

Виходячи з результатів проведеного за наявними відомостями про вагу та об?єм товару математичного розрахунку встановлено, що значення щільності деревини складає 657,4 кг/м3.

За даними відкритих джерел інформації, вологість свіжозрізаної сосни звичайної (Pinus sylvestris L) складає 50-60%, при якій щільність дорівнює 650-700 кг/м3.

Таким чином, розрахункова щільність заявленого до митного контролю та оформлення зазначеного вище товару вказує на те, що пиломатеріали виготовлено із свіжозрубаної деревини і не можуть бути виготовлені із лісоматеріалів, придбаних наприкінці 2024 року - початку 2025 року, які вказані у сертифікаті про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів в електронній формі від 18 листопада 2025 року № 0110.

У подальшому, в ході виконання доручення, наданого в порядку статті 40 КПК України оперативному підрозділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, встановлено, що вказані вище пиломатеріали доставлено до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Південний» Київської митниці та зберігаються у причепі марки «Krone SD» 2011 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході обшуку 12 грудня 2025 року автомобільного напівпричіпу марки «Krone SD», д.н.з. НОМЕР_3 , виявлено та вилучено пиломатеріали обрізані (сосна) в кількості 2440 дошок розміром 30*100*4000 мм.

12 грудня 2025 року вищезазначене майно, вилучене під час обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000101 від 05 грудня 2025 року.

Постановою старшого детектива Територіального управління БЕБ у Київській області від 12 грудня 2025 року про визнання та приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів, виявлених та вилучених в ході обшуку автомобільного напівпричіпу марки «Krone SD», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме пиломатеріали обрізані (сосна) в кількості 2440 дошок розміром 30*100*4000 мм, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000101 від 05 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201-1 КК України.

15 грудня 2025 року до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 05 грудня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 201-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000101 від 05 грудня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 201-1 КК України- задоволено.

Накладено арешт шляхом заборони користування та розпорядження, в тому числі відчуження, на майно, вилучене в ході обшуку автомобільного напівпричіпу марки «Krone SD» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме пиломатеріали обрізані (сосна) в кількості 2440 дошок розміром 30*100*4000 мм., що належать Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП» ().

З таким висновком слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно шляхом заборони користування та розпорядження, в тому числі відчуження, на майно, вилучене в ході обшуку автомобільного напівпричіпу марки «Krone SD», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме пиломатеріали обрізані (сосна) в кількості 2440 дошок розміром 30*100*4000 мм, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП» (), з тих підстав, що вказане майно містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, будуть використані для аналізу обставин вчинених кримінальних правопорушень, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень та обсяг винуватості кожного із них, а також інші важливі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема у ході проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, об`єктами дослідження яких мають бути вилучені речі і документи, а відтак воно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів може призвести до його пошкодження, псування, знищення чи відчуження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на викладене та встановлені під час здійснення досудового розслідування обставини, не заслуговують на увагу суду доводи скаржника про те, що відповідно до протоколу обшуку від 12 грудня 2025 року встановлено, що в напівпричепі знаходяться лісоматеріали, зокрема десять палет пиломатеріалів розпилені вздовж, обрізні, нестругані, нешліфовані; також в ході митного огляду товарів за митною декларації 25UA27U7 встановлено фактичну відповідність товарів, в т.ч. товару № 3 (опис, кількість, маркування), заявленому до митного оформлення, про що складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12 грудня 2025 року (в матеріалах справи), підписаний без зауважень ст. детективом ТУ БЕБ у Київській області, експертом-дорадником (спеціалістом) та співробітником ГУ СБУ у м. Києві та Київській обл.; матеріалами справи достеменно підтверджується, що товар № 3 за МД № 25UA27U7 є пиломатеріалами із сосни (код 4407 УКТЗЕД), а не лісоматеріалами необробленими (код 4403 УКТЗЕД), про які йдеться в диспозиції статті 201-1 КК України та як вказано у витязі з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000101, отже відсутня подія кримінального правопорушення, що свідчить про незаконність обшуку та є самостійною й достатньою підставою для закриття кримінального провадження, згідно таблиці 2 «Результати вимірювання параметрів пиломатеріалів обрізних» протоколу оцінювання пиломатеріалів за вмістом вологи та геометричними розмірами протоколу обшуку від 12 грудня 2025 року діапазон вологості склав 25-38%, тобто аж ніяк не 50-60%; відповідно до пункту 4 «Еталонний вміст вологи» ДСТУ EN 1313-1:2018 (EN 1313-1:2010, IDT) «Круглі та пиляні лісоматеріали, допустимі відхили та переважні типорозміри, пиломатеріали хвойних порід», підтверджений наказом ДП «УкрНДНЦ» від 11 грудня 2018 року № 476 (витяг додається) еталонний вміст вологи становить 20%; при цьому, в період бездіяльності митних та правоохоронних органів з 28 листопада 2025 року по 12 грудня 2025 року товар перебував у тентованому причепі на відкритій площадці в природніх погодних умовах (дощ), що відображено в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12 грудня 2025 року, є передчасними та такими, що не спростовують висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту.

Перевірка наведених апелянтом обставин, збір доказів на їх підтвердження або спростування і є метою проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000101 від 05 грудня 2025 року.

Аргументи апелянта, що якість пиломатеріалів з часом знижуються/погіршуються під впливом погодних умов, природних факторів та нормального фізичного зносу, що зрештою може призвести до неможливість їх використання, втрати товарного вигляду, якості та перетворення на сміття/дрова, таким чином матимуть місце невідворотні наслідки для Товариства та третіх осіб; немає достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, арешт матиме катастрофічні наслідки у вигляді збитків, неможливості виконання своїх договірних зобов`язань перед контрагентом (нерезидентом по зовнішньоекономічному контракту), не є достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження та матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень статей 170, 172-173 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам частини п`ятої статті 173, статті 372 КПК України та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4