Провадження № 1-кс/161/7594/25
У Х В А Л А

про відмову у скасуванні арешту на майно

м. Луцьк 26 грудня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся представник володільця майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , з клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2025 року, а саме, в частині на 5200 доларів США, 114 доларів США, 500 Євро, 1100 злотих та 36 500 гривень, фактичним користувачем яких є ОСОБА_3 .

Своє клопотання представник володільця майна мотивує тим, що власниками вказаних грошей є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Відповідно до пояснення ОСОБА_7 , остання протягом тривалого часу офіційно працевлаштована за кордом та періодично приїздить в Україну до родини. У березні 2025 року вона була удома та залишила матері ОСОБА_3 кошти на зберігання, а саме 114 доларів США, 500 Євро, 1100 злотих та 36 500 гривень, оскільки та планувала придбати кімнату у гуртожитку. Вона підтверджує факт передачі на зберігання вказаних коштів своїй матері, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 та факт законності отримання вказаних коштів. Вказані обставини підтверджує і мати ОСОБА_7 ОСОБА_3 , яка теж на даний час знаходиться за кордоном, однак вказує, що коли перебуває в Україні проживає за адресою АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі знаходяться її речі, в тому числі і кошти, які їй передала ОСОБА_8 , у кількості 114 доларів США, 500 Євро, 1100 злотих та 36 500 гривень. Крім того, з метою придбання кімнати у гуртожитку вона позичила у свого знайомого гроші у сумі 5 200 доларів США. Вказані кошти вона також зберігала за вказаною адресою. Факт позики коштів у сумі 5 200 доларів США підтверджується розпискою про позику та вказаний факт може підтвердити і позикодавець ОСОБА_9 , а тому просить слідчого суддю скасувати арешт, який накладений на вказане майно.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, кожного зокрема, якій просили відмовити в задоволенні клопотання, пояснення представника володільця майна, який клопотання підтримав та просив скасувати накладений арешт на майно, оглянувши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2025 року задоволено клопотання та накладено арешт в частині на 5200 доларів США, 114 доларів США, 500 Євро, 1100 злотих та 36 500 гривень.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, зважаючи на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, перетворення, передачі, відчуження,стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів. Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що представником володільця майна на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують підстави для подальшого збереження арешту майна, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженю не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1