Провадження №1-кп/523/1449/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАНИ

24.09.2025 року Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Пересипського районного суду міста Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000131 від 20.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Паркани Черненковського району р. Молдови, громадянки України, з середньою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, яка має четверо малолітніх дітей, працюючої неофіційно, в силу ст.89 КК України не маючої судимості.

Зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України, -

Встановив:

19.05.2025 року приблизно о 15:30 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованій по вул. Маловського, буд.9 у м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшла до раніше незнайомого їй ОСОБА_6 та звернулася до останнього з проханням надати їй мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати чуже майно. ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та впевненим в щирості дій ОСОБА_5 , вірячи, що вона поверне належний йому телефон, передав ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8+» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вартістю 3500 гривень. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, скориставшись сприятливими умовами, що потерпілий нічого не підозрюючи відволік свою увагу, покинула місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3500 гривень.

Крім цього, 20.05.2025 року приблизно о 11:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на дитячому майданчику, розташованому по вул. Балківська, буд.30 у м. Одесі, діючи повторно, навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшовши до раніше незнайомого їй ОСОБА_7 , попросила у останнього надати їй мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати чуже майно. ОСОБА_7 , будучи введеним в оману та впевненим в щирості дій ОСОБА_5 , вірячи, що вона поверне належний йому телефон, передав ОСОБА_5 мобільний телефон марки «OnePlus Nord N20 5G» імей1: НОМЕР_3 вартістю 4100 гривень. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, скориставшись сприятливими умовами, що потерпілий нічого не підозрюючи відволік свою увагу, покинула місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 4100 гривень.

Крім цього, 20.05.2025 року приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованій на пл. Молоді, буд.25 у м. Одесі, діючи повторно, навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшовши до раніше незнайомого їй ОСОБА_8 , попросила у останнього скористатись його мобільним телефоном під приводом здійснення дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати чуже майно. ОСОБА_8 , будучи введеним в оману та впевненим в щирості дій ОСОБА_5 , вірячи, що вона поверне належний йому телефон, передав ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi MI 11 Lite» імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 вартістю 4500 гривень. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, скориставшись сприятливими умовами, що потерпілий нічого не підозрюючи відволік свою увагу, покинула місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 4500 гривень.

Крім цього, 20.05.2025 року приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованій на вул. Чорноморського козацтва, буд.39 у м. Одесі, діючи повторно, навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшовши до раніше незнайомої їй ОСОБА_9 , попросила у останньої скористатись її мобільним телефоном під приводом здійснення дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати чуже майно. ОСОБА_9 , будучи введеною в оману та довіряючи ОСОБА_5 , що вона поверне належний їй телефон, добровільно передала ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А54 5G» імей1: НОМЕР_6 , імей2: НОМЕР_7 вартістю 5600 гривень. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, скориставшись сприятливими умовами, що потерпіла нічого не підозрюючи відволікла свою увагу, покинула місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 5600 гривень.

Крім цього, 22.05.2025 року приблизно о 16:30 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Продукти», розташованому по вул. Хаджибеївська дорога, 317 у м. Одесі, діючи повторно, навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшовши до раніше незнайомого їй ОСОБА_10 , попросила у останнього скористатись його мобільним телефоном під приводом здійснення дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати чуже майно. ОСОБА_10 , будучи введеним в оману та впевненим в щирості дій ОСОБА_5 , вірячи, що вона поверне належний йому телефон, передав ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Oppo A91» імей1: НОМЕР_8 , імей1: НОМЕР_9 вартістю 3600 гривень. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, скориставшись сприятливими умовами, що потерпілий нічого не підозрюючи відволік свою увагу, покинула місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 3600 гривень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , винною себе визнала повністю у пред`явленому їй обвинуваченні, вказуючи, що наприкінці травня 2025 року, вказані в обвинувальному акті дати відповідають дійсності, у різний час доби з метою заробити гроші шляхом обману, побачивши на вулиці своїх знайомих, підходила до них, просила дати їй телефон для здійснення дзвінка. Потерпілі, їх було четверо чоловіків та одна жінка, нічого не підозрюючи про її наміри заволодіти чужим майном, передавали їй належні їм мобільні телефони. Вона, не збираючись повертати телефони, в той момент, коли потерпілі відверталися, переключали свою увагу на щось інше, уходила з місця, утримуючи телефони, належних потерпілим. В подальшому майно продала знайомому, отримані кошти витратила на власний розсуд.

Вину визнає повністю, не заперечуючи фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, щиро розкаюється, дала покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, пояснюючи причину своїх вчинків тяжким матеріальним становищем, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомила свою провину, зробила висновки, стверджує, що більше нічого подібного вчиняти ніколи не буде. Матеріальні претензії відсутні, оскільки всі телефони були повернуті потерпілим.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілих, свідка ОСОБА_11 , повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, ніким із учасників процесу не оспорюється.

Покази обвинуваченої, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності її позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми діями скоїла умисні кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України та її дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками:

- ст.190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

- за сукупності тотожних епізодів від 20.05.2025р., 22.05.2025р. за кваліфікуючими ознаками ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно та її вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме враховує характер, ступінь тяжкості, мотивацію та суспільну небезпечність вчинених нею діянь, дані про особу обвинуваченої, те, що вона в силу ст.89 КК України вважається особою не маючої судимості, про що свідчить спец. вимога УІТ ГУНП в Одеській області, наданої стороною обвинувачення та долученої до матеріалів судового провадження; має постійне місце мешкання, четверо неповнолітніх дітей, які як вбачається не перебувають на утриманні ОСОБА_5 у зв`язку з позбавленням батьківських прав матері, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання; крім цього на обліках не перебуває, підробляє неофіційно, також суд приймає до уваги особисте негативне ставлення обвинуваченої до скоєного, бажання вести законослухняний спосіб життя, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій внаслідок повернення потерпілим майна, виходячи з історії кримінальних правопорушень до скоєння злочинів ОСОБА_5 спонукало тяжке матеріальне становище, просила вибачення за вчинене, що говорить про усвідомлення своєї провини та каяття.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачене ст.66 ч.1 п.1 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме п`ять мобільних телефонів, які передані потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку, про що наявні заяви потерпілих, датованих 5.06.2025 року та долучених до матеріалів кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000131 від 20.05.2025 року до обвинувального акту не долучались, суду лише були надані документи щодо речових доказів та характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_5 .

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 з урахуванням санкцій ст.190 КК України та вимог цього ж Кодексу, суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчинених кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєних діянь, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії проступку та нетяжких злочинів, приймаючи до уваги особу обвинуваченої, яка у судовому засіданні вину визнала повністю, її щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, те, що вона в силу ст.89 КК України вважається особою не маючої судимості, має місце проживання, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_5 під час судового провадження, з якої вбачається, що вона усвідомила протиправність своїх дій, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, але як з`ясовано не працевлаштована, що в свою чергу за відсутності постійних легальних джерел доходів унеможливлює призначення покарання у вигляді штрафу у розмірі, передбаченого санкцією вищезазначеної статті, а за відсутності офіційного місця роботи не вбачається підстав для застосування такого виду покарання як виправні роботи, на думку суду обмеження волі є не доцільним, з огляду на викладене, зважаючи на позицію прокурора щодо призначення обвинуваченій міри покарання не пов`язаної з ізоляцією від суспільства, суд дійшов до переконання, що міра покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до ОСОБА_5 ст.ст.75, 76 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних проступків або правопорушень.

Крім цього за правилами ст.33 КК України інкриміновані обвинуваченому злочини утворюють сукупність злочинів, які підлягають кваліфікації за відповідною статтею та потребують окремого призначення покарання, передбаченого різними статтями та різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, що дає підстави для застосування ст.70 ч.1 КК України.

Також при призначенні покарання суд приймає до уваги, що злочини від 20.05.2025р., 22.05.2025р є тотожними усі вчинені проти власності та не мають самостійної окремої санкції за епізодами злочинної діяльності, тобто підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.190 ч.2 КК України.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не обрився. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченій міри покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України, призначивши їй покарання:

- за ст.190 ч.1 КК України у вигляді 1 року пробаційного нагляду;

- за ст.190 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.70 ч.1, 72 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем фактичного проживання засудженої.

Речові докази мобільні телефони марки «Samsung Galaxy S8+», «OnePlus Nord N20 5G», «Xiaomi MI 11 Lite», «Samsung Galaxy А54 5G», «Oppo A91», які передані відповідно потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Пересипський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_12