Справа № 643/25/26
Провадження № 1-кс/643/380/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0022137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 405, ч.4 ст.187 КК України, -

встановив:

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуальним керівництвом Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони перебуває кримінальне провадження № 0022137 від 26.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.405, ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.12.2025 о 22:00 годин за адресою: Харківська область, Куп`янський район, селище Підсереднє, військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 та солдат ОСОБА_5 в ході конфлікту на ґрунті незгоди щодо недостатнього нарахування грошового забезпечення за участь у бойових діях нанесли тілесні ушкодження т.в.о. командира роти лейтенанту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто у зв`язку з виконанням останнім обов`язків з військової служби, тим самим спричинили ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: «Множинні садна та забої м`яких тканин обличчя, забійно-рвана рана надбрівної дуги справа, параорбітальна гематома справа, закритий перелом латеральної, медіальної та нижньої стінки правої орбіти без зміщення, перелом усіх стінок правого максилярного синусу з розповсюдженням лінії перелому верхньої щелепи справа, лінійний перелом виличної дуги справа без зміщення, перелом кісток носу без зміщення, гемосинус, субконюктивальний крововилив правого ока».

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб здійснили напад з метою заволодіння його грошовими коштами у сумі 70 000 гривень на т.в.о. командиру роти лейтенанту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із погрозою застосування зброї (травматичний пістолет) та заподіянням тілесних ушкоджень, в умовах воєнного стану.

В ході проведення досудового розслідування 26.12.2025 о 22:05 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано у порядку п.6 ч.1 ст.615, 208 КПК України. В ході проведення затримання в ОСОБА_5 в порядку ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України було виявлено та вилучено: мобільний телефон ОРРО сірого кольору IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із сім карткою оператора мобільного зв`язку за № НОМЕР_4 у полімерному чохлі чорного кольору.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві від 27.12.2025 вказаний вище мобільний телефон було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів .

Прокурор у судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій просив клопотання розглянути за її відсутності та задоволити.

Представник власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, в судове засідання не з`явився, клопотань та заперечень до слідчого судді не надходило.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 від 27.12.2025 вилучені речі, а саме: мобільний телефон ОРРО сірого кольору IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із сім карткою оператора мобільного зв`язку за № НОМЕР_4 у полімерному чохлі чорного кольору - визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання направлено до суду поштою 29.12.2025, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Підставність клопотання про арешт не спростовано, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

На даний час застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим з 26.12.2025 в ході огляду, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільним телефоном ОРРО сірого кольору IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із сім карткою оператора мобільного зв`язку за № НОМЕР_4 у полімерному чохлі чорного кольору.

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1