САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа № 206/6585/25
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000889 від 26.10.2023 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2026 року до Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000889 від 26.10.2023 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 22.11.2025, приблизно о 19 годині 45 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_4 , проходячи неподалік кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , побачив групу раніше невідомих людей, які стояли біля входу вищевказаного закладу, серед яких були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Підійшовши до них ОСОБА_4 почав із ними спілкуватись та у ході спілкування між ними виник словесний конфлікт.

В цей час у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням наявного у нього пістолета «ПМ» калібру 9 mm, тобто вогнепальної зброї, та спричинення ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 витягнув із кобури та узяв до рук вказаний пістолет «ПМ» калібру 9 mm. № НОМЕР_1 , який зберігав при собі. При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться інші особи та це є громадське місце, а також те, що його діями буде грубо порушено громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов відпочинку в громадському місці інших осіб, які знаходились неподалік.

Після чого, того ж вечора, тобто 22.11.2025, приблизно о 19 годині 45 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось за можливе, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати виниклий умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи на вулиці поруч з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи у руках пістолет ПМ» калібру 9 mm. № НОМЕР_1 та направивши його в бік ОСОБА_7 , безпричинно, з особливою зухвалістю, здійснив не менше двох пострілів в бік останнього чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: вогнепального наскрізного поранення лівого коліна та дотичного поранення правого стегна.

Такими умисними протиправними діями ОСОБА_4 було грубо порушено громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов відпочинку ОСОБА_7 , та інших осіб, які перебували в цей час поруч з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , а також інших громадян, які мешкають неподалік.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У подальшому, 22.11.2025 року приблизно о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося за можливе, перебуваючи біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , у ході конфлікту із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_4 тримаючи в руках пістолет «ПМ» калібру 9 mm. № НОМЕР_1 , спорядженого бойовими набоями, та направивши його у бік ОСОБА_8 , розуміючи та усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , здійснив не менше двох прицільних пострілів з вказаного пістолету у ОСОБА_8 . Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення брюшної порожнини. Після отриманого тілесного ушкодження внаслідок вогнепального поранення, ОСОБА_8 , був госпіталізований в тяжкому стані до лікарні, а ОСОБА_4 був затриманий перехожими на місці вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_4 виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідні для доведення свого злочинного умислу до кінця, а саме: у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, але не зміг його закінчити до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що

у невстановленому слідством місці і час, але не пізніше 22 листопада 2025 року, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на незаконне носіння, та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідуванні час, але не пізніше 22 листопада 2025 року, у невстановленому в ході досудового слідства місці придбав предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет «ПМ», після чого пішов разом з вказаною вогнепальною зброєю, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав та переніс предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет «ПМ», без передбаченого законом дозволу, чим порушив положення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576.

У подальшому, 22.11.2025 слідчим СВ відділення поліції № 1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет «ПМ».

Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №КСЕ-19/104-25/48563-БЛ від 18.12.2025:

- Наданий на дослідження пістолет, виявлений та вилучений 22.11.2025 під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_5 , є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 9-мм самозарядним пістолетом конструкції Макарова (ПМ) № НОМЕР_1 , 1988 року виготовлення. Пістолет виготовлений промисловим способом (виробництва СРСР). Пістолет придатний до стрільби.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у носінні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: за сукупністю вчиненого, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, також у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, а також у носінні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками кримінального

У зв`язку з цим, 30.12.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, які згідно ст.12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до п`ятнадцяти років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, а також може впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки йому відоме їх місце проживання, що негативно може вплинути на подальше досудове розслідування.

У зв`язку з тим, що двохмісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 23.01.2026, за клопотанням слідчого СВ відділення поліції №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , 18.12.2023 керівником Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000889 продовжено до 3-х місяців, а саме до 22.02.2026.

Строк тримання під вартою, обраний слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_4 , закінчується 19.01.2026 року, у той час, як для завершення досудового розслідування, враховуючи особливу складність кримінального провадження, необхідно виконання наступних слідчих дії:

-отримання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, які перебувають у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ДОР, а саме: медичної карти (історія хвороби) підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-отримання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, які перебувають у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_10 », а саме: медичної карти - історії хвороби (у тому числі й рентгенівських знімків та комп`ютерної томографії) потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи щодо стану підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-призначення та долучення до матеріалів кримінального провадження висновку судової-медичної експертизи щодо ступеню отримання тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження відповіді з ПП « Гуард » з приводу встановлення анкетних даних працівників охоронного агентства та допит останніх;

-встановлення абонентських номерів працівників бригади швидкої медичної допомоги, які прибували 22.11.2025 року, за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 та допит останніх;

-отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження висновку судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної по відібраному зразку букального епітелію ОСОБА_4 , з метою встановлення його генетичних ознак та вилученим змивам дистильованою водою на один марлевий тампон, кожен окремо, з затвору пістолета, з рукоятки пістолета, з курка пістолета, з поверхні правої долоні руки ОСОБА_4 , з поверхні лівої долоні руки ОСОБА_4 , з поверхні лівої долоні руки ОСОБА_13 , з поверхні правої долоні руки ОСОБА_13 з метою встановлення генетичних ознак;

-отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження висновку судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, призначеної по вилученим в ході огляду місця події та протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення речовим доказам, з метою встановлення слідів пострілу.

-вирішення питання про зміну раніше повідомленої ОСОБА_4 підозри;

-виконання інших процесуальних дій, необхідність в яких виникне після отримання висновків судово-медичних експертиз, зокрема вирішення можливих клопотань підозрюваного та його захисника;

-виконання вимог ст.290 КПК України;

-складання обвинувального акту у кримінальному провадженні та його затвердження;

-складання реєстру матеріалів кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше є:

- завантаженість експертів ДСУ « Дніпропетровське обласне бюро СМЕ », у зв`язку із чим проведення судово-медичної експертизи потребує терміну часу;

- завантаженість експертів Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України , у зв`язку із воєнним станом, зокрема проведення генетичних досліджень, через що проведення судово-медичної експертизи потребує терміну часу;

- важкий стан здоров`я потерпілого ОСОБА_8 ;

- значний обсяг слідчих (розшукових) дій у цілому. що

Крім того, виконання об`єму вищевказаних та інших слідчих дій, які проводилися в сукупності в рамках вказаного кримінального провадження, унеможливлювало проведення інших слідчих дій, необхідних для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст. 296 КК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, а саме:

-про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, санкція статті, однієї з яких передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, у зв`язку тим, що останній вчинив особливо тяжкий злочин проти життя особи є підстави вважати, що усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

-про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків, оскільки він усвідомлює, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується, у тому числі, на показаннях свідків у даному кримінальному провадженні та йому відомо де деякі з них проживають. У зв`язку з чим, може впливати на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показань, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого та повного розслідування у даному кримінальному провадженні.

-про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, окрім того підозрюваний не має стійких соціальних зав`язків у суспільстві, не працевлаштований.

Слідчий просить суд, продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 лютого 2026 року.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи прокурора та слідчого, думку захисника та пояснення підозрюваного, суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на наступні підстави.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000889 від 26.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

30.12.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до ч.1,3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Отже, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 суддя враховує, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до 15 років, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, а також може впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки йому відоме їх місце проживання, що негативно може вплинути на подальше досудове розслідування.

Вказані обставини дають суду підстави стверджувати, що ризики, зазначені слідчий, як підстава для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, існують, обрання іншого, більш м`якого виду, суд вважає не доцільним і буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, вирішуючи подане клопотання суд, також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення « Лабіта проти Італії » від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину та можливість ухилення від явки до суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суддя приходить до висновку про необхідність продовження строків тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на строк до 23 лютого 2026 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 23 лютого 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1