Справа № 362/4356/24
Провадження № 1-кп/362/299/25
ВИРОК

Іменем України

20.10.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 08.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Василькові Київської області, українець, громадянин України, освіта незакінчена вища, менеджер ТОВ «НФ Агро», зареєстрований та житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

в с т а н о в и в:

13.04.2024 близько 17:00 год. (більш точного часу не встановлено) у АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та її онуком ОСОБА_6 виник словесний конфлікт. В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел на завдання побоїв ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій прямий умисел на завдання побоїв, підійшов до ОСОБА_5 , яка стояла напроти нього, та умисно лівою рукою зібраною в кулак наніс один удар у праву частину плеча ОСОБА_5 , від удару остання впала на бетонну підлогу та отримала забій грудної клітини справа, чим завдав ОСОБА_5 фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень

Крім того 13.04.2024 близько 17:00 год. (більш точного часу не встановлено) у АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з дідом ОСОБА_4 . В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел на завдання побоїв ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на завдання побоїв, підійшов до ОСОБА_4 та умисно лівою рукою зібраною в кулак наніс один удар в шию та надпліччя зліва, від чого останній впав на сідниці. Після чого ОСОБА_6 наніс ще декілька ударів ногою у взутті в грудну клітину ОСОБА_4 , чим завдав останньому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що того дня з батьком пішли до будинку потерпілих, які є його дідом і бабою, бо хотіли забрати стіл. Їм заважав автомобіль діда, який стояв у подвір`ї. Попросили забрати автомобіль, але баба почала кричати. Дід тоді був у будинку. Коли їхнє прохання забрати автомобіль проігнорували, вирішили нести стіл іншим шляхом. У процесі цього з будинку вибіг дід і вдарив його кулаком по голові. Коли дід біг назад до будинку, то перечепився і впав. Почалася сварка. Туди підійшла його мачуха і забрала його з батьком з подвір`я діда і баби. Потім дід перегнав автомобіль до подвір`я сусідів ОСОБА_8 . Тоді з батьком знову вирішили забрати стола, так як автомобіля уже не було. Дід забороняв заходити на подвір`я, погрожував йому, ОСОБА_6 , кинув у нього каменем, потрапивши у лікоть. Баба кинула у нього також каменем і потрапила у ногу. Потім дід забіг до подвір`я сусідів, зачинив хвіртку і перебував там. У цей час тривала сварка з бабою. Обидві сторони викликали поліцію, по прибуттю якої він також написав заяву, але справу за його заявою закрито. Наголосив, що бабу і діда не бив, вони його постійно провокують, тривалий час з ними не спілкуюється. Тоді отримав тілесні ушкодження, до лікарні з цього приводу цього не звертався.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання, що того дня вони з чоловіком ОСОБА_4 перебували в будинку, з тріском відчинилась хвіртка до їх подвір`я. До подвір`я зайшли онук ОСОБА_6 , син ОСОБА_9 та невістка ОСОБА_10 . Усі були п`яні. Вимагали віддати стіл. Потім виникла сварка і її онук ОСОБА_6 наніс їй удар, від якого вона впала. У цей момент з будинку вийшов її чоловік ОСОБА_4 та схопив онука, щоб він не продовжував наносити удари. Після цього події розвивалися біля будинку сусідів ОСОБА_8 . Коли вона вийшла на дорогу, то бачила, як онук наносить удари її чоловіку ОСОБА_4 . Потім на місце події прийшла сусідка ОСОБА_11 , яка забрала онука звідти. Викликали поліцію, надали пояснення, потім були оглянуті у лікарні.

Потерпілий ОСОБА_4 надав суду показання, що того дня був вдома і з подвір`я почув крики. Коли вийшов, то побачив, як онук вдарив його дружину ОСОБА_5 , від чого вона впала у квітник. Він намагався припинити ці дії, онук його штовхнув, від чого він впав. Потім вирішив забрати з подвір`я автомобіль і перегнати його до сусідів. Онук тоді перебував поруч з сином і невісткою. Коли перебував на подвір`ї сусідів, туди намагався зайти онук через хвіртку. Тримав хвіртку разом із сусідами, щоб перешкодити онуку зайти, у ході чого онук через щілини наносив йому удари у область плеча та голови. Коли вийшов з подвір`я ОСОБА_8 , онук підбіг до нього, збив його з ніг та наносив удари ногами. Надалі онука забрали. Коли прибули працівники поліції, онук поводив себе зухвало, вони написали заяви та попрямували до лікарні в супроводі працівників поліції, де їх оглянули лікарі та відпустили додому.

Свідок ОСОБА_12 надав суду показання, що того дня був вдома. Почув сварку та гучний удар по залізу. Пішов на подвір`я, бо там була його дружина. Зайшовши на подвір`я, побачив, що ОСОБА_6 намагався проникнути до їхнього подвір`я, вони всі разом утримували хвіртку. Сварка тривала, ОСОБА_6 виражався нецензурною лайкою, погрожував та намагався дістати діда через хвіртку та вдарити. Надалі прийшла сусідка, яка забрала обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що не бачила як сварка розпочиналася. Того дня сусід ОСОБА_4 їй повідомив, що у нього з онуком виникла суперечка і попросив впустити його на її подвір`я. Вона впустила ОСОБА_4 до подвір`я та зачинила хвіртку, обвинувачений також хотів зайти до подвір`я. Вони не пускали обвинуваченого до подвір`я так як він конфліктував.

Свідок ОСОБА_10 , надала суду показання. що того дня до них прийшов син чоловіка ОСОБА_6 . Чоловік попросив його допомогти перенести стіл, так як він був досить великий та важкий. Вони всі разом пішли за столом. Коли почали виносити, то виявили, що їм заважає автомобіль, а тому вирішили йти в обхід повз будинок. В цей момент коли ОСОБА_6 тримав стола та стояв спиною до входу у будинок, з будинку вибіг потерпілий ОСОБА_4 та наніс один удар обвинуваченому рукою в область правого виска, повертаючись в будинок потерпілий зачепився за поріг та впав. Через цей конфлікт вони вирішили йти додому всі разом (чоловік, вона та обвинувачений). Вийшли з подвір`я та попрямували додому. Обвинувачений йшов позаду. Коли вона зайшла до подвір`я, то почула знову крики, повернулась на вулицю, де побачила як потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 били обвинуваченого камінням. Вона забрала обвинуваченого додому, вони викликали працівників поліції, по прибуттю яких надали пояснення. Запевнила суд. що обвинувачений потерпілого ОСОБА_4 не бив. Про обставини побиття ОСОБА_5 їй взагалі нічого не відомо.

З ініціативи сторони захисту судом допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_9 , батько обвинуваченого, який надав суду показання що з батьками в нього тривалі неприязні відносини. 13.04.2024 до нього приїхав обвинувачений. Він поросив сина допомогти забрати стіл у батьків. Коли прийшли та забирали стіл, на місці біла присутня матір ОСОБА_5 . Потім з будинку вискочив батько ОСОБА_4 та вдарив обвинуваченого в область виска зліва. Коли повертався (тікав) до будинку, батько зачепився зав поріг та впав. Вони покинули стіл та попрямували додому. За ними вибігли потерпілі та постійно сварились. Він повернувся додому. Зі слів дружини потерпілі кидалися камінням по сину, особисто очевидцем цих обставин він не був. Тілесні ушкодження у сина бачив, була гематома на виску та садна на руках та ногах. Дружина забрала сина додому, вони викликали працівників поліції, написали відповідні заяви. Наскільки йому відомо до лікарні син не звертався.

Також суд дослідив письмові докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Зокрема, за даними витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000121 від 08.05.2024, 07.05.2025 до ЧЧ ВП № 1 Обухівського РУП надійшов рапорт від ДОП капітана поліції ОСОБА_14 про те, що під час вивчення матеріалів ІТС ІПНП № 3730 від 13.04.2024 за заявою ОСОБА_5 , в якій вона вказує, що її внук ОСОБА_6 завдав їй тілесні ушкодження (т.1 а.с. 44-45).

Згідно довідки № 300 від 13.04.2024, виданої черговим травматологом КНП «Васильківська БЛІЛ», ОСОБА_5 звернулась зі скаргами на біль у відділені правого стегна та грудної клітини справа, дані травми отримала від побиття внука. За результатами огляду поставлено діагноз: «Забій м`яких тканин правого плеча, забій м`яких тканин грудної клітини справа» (т. 1 а.с. 52).

Згідно з даними довідки «Васильківська БЛІЛ» № 141 від 05.06.2024, 13.04.2024 о 19:39 год. ОСОБА_5 звернулась до приймального відділення (самозвернення). Була оглянута лікарями : травматологом та хірургом, проведено рентгенографію правого плеча та органів грудної порожнини. Діагноз: «Забій м`яких тканин правого плеча, та м`яких тканин грудної клітини справа». Проведено алкотест № 73 результат 0,00‰. Надані рекомендації. (т. 1 а.с. 62).

Висновком судово-медичного експерта «Васильківського відділення Київського обласного бюро Судово-медичної експертизи» № 055 від 30.05.2024 констатовано, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_5 , 1949 року народження, тілесні ушкодження не виявлені. Встановлений діагноз «Забій м`яких тканин правого плеча. Забій та м`яких тканин грудної клітини справа» до уваги не приймається згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995. (т. 1 а.с. 63).

За даними витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000325 від 12.05.2024, 11.05.2025 до ЧЧ ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , про те, що його онук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 13.04.2024 наніс умисний удар, який завдав фізичного болю заявнику (т. 1 а.с. 64).

Згідно з даними довідки № 299 від 13.04.2024, виданої черговим травматологом КНП «Васильківська БЛІЛ», ОСОБА_4 звернувся зі скаргами на біль в ділянці шиї та біль в грудній клітині справа, біль в ділянці сідниці справа, дані травми отримав від побиття внука. За результатами огляду поставлено діагноз: «Забій м`яких тканин шиї зліва. Забій м`яких тканин грудної клітини справа. Забій стегнової ділянки зліва» (т. 1 а.с. 66).

З довідки «Васильківська БЛІЛ» № 131 від 05.06.2024 видно, що 27.05.2024 о 19:40 год. ОСОБА_4 звернувся до приймального відділення (самозвернення). Був оглянутий лікарями: травматологом та хірургом. Діагноз: «Забій м`яких тканин грудної клітини праворуч. Забій м`яких тканин шиї». Проведено алкотест № 74 результат 0,00‰. Надані рекомендації. (т. 1 а.с. 77).

Висновком судово-медичного експерта «Васильківського відділення Київського обласного бюро Судово-медичної експертизи» № 059 від 30.05.2024 констатовано, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження не виявлені. Встановлений діагноз «Забій м`яких грудної клітини справа Забій сідничної ділянки зліва» до уваги не приймається згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995. (т. 1 а.с. 76).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 21.05.2024 за участю потерпілої ОСОБА_5 , у присутності двох понятих, з додатком - відеозаписом з технічного засобу «Sony» потерпіла ОСОБА_5 послідовно розповідає про події, які мали місце 13.04.2024 близько 17:00 год. (т. 1 а.с. 55 -60).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 21.05.2024 за участю потерпілого ОСОБА_4 у присутності двох понятих, з додатком - відеозаписом з технічного засобу «Sony», потерпілий послідовно розповідає про події, які мали місце 13.04.2024 близько 17:00 год. (т. 1 а.с. 67 -73).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 22.05.2024 року за участю свідка ОСОБА_13 , у присутності двох понятих, з додатком - відеозаписом з технічного засобу «Sony», свідок ОСОБА_13 послідовно розповідає про події, які мали місце 13.04.2024 близько 17:00 год.. а саме того вечора вона перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_4 . До її подвір`я прибіг сусід ОСОБА_4 та попросив поставити його автомобіль у них на подвір`ї. Вона дала згоду. ОСОБА_4 поставив автомобіль, вона зачинила ворота та пішла на город. Почула крики, стукіт хвіртки, а тому повернулась до подвір`я, де побачила ОСОБА_4 , який просив відкрити хвіртку. Коли вона відкрила її , ОСОБА_4 зайшов до подвір`я, за ним забіг обвинувачений ОСОБА_6 , якого вони разом виштовхали та зачинили хвіртку. Однак обвинувачений через хвіртку рукою зібраною в кулак наносив удари ОСОБА_4 . На запитання до обвинуваченого, яка причина його дій, він реагував агресивно, виражався нецензурною лексикою в її адресу. Після всі цих дій обвинуваченого забрала сусідка ОСОБА_11 . Обвинуваченого знає давно, однак в такому стані його бачила вперше, припускає що це могло бути викликано перебуванням у нетверезому стані. (т. 1 а.с. 79 -84).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 22.05.2024 року за участю свідка ОСОБА_12 , у присутності двох понятих, з додатком - відеозаписом з технічного засобу «Sony», ОСОБА_12 послідовно розповідає про події, які мали місце 13.04.2024 близько 17:00 год., зокрема, що того дня він був перебував за будинком на городі, коли почув гучний шум. Потім стало відомо, що це був удар по хвіртці їх домоволодіння. Чув крики, нецензурну лайку. Зайшовши до подвір`я, побачив сусіда ОСОБА_4 та свою дружину, які тримали хвіртку, щоб не впустити до подвір`я обвинуваченого ( ОСОБА_6 ) Він почав допомагали їм тримати хвіртку, в цей час обвинувачений нецензурно виражався, погрожував що вб`є їх всіх, при цьому наносив удари кулаком потерпілому ( ОСОБА_4 ), кількість ударів вже не пам`ятає. Надалі підійшла сусідка ОСОБА_11 , яка забрала обвинуваченого. Вказав, що стан обвинуваченого був агресивним, однак пояснити чим був викликаний не знає, таким бачив його вперше. (т. 1 а.с. 85 -91).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і неупередженому дослідженні обставин кримінального правопорушення, враховуючи відсутність у ході судового розгляду зауважень щодо достовірності та допустимості наданих суду доказів з боку учасників судового провадження, суд вважає всі вищезазначені докази належними, допустимими, достовірними та у своєму взаємозв`язку достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_6 це кримінальне правопорушення не вчиняв, спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, у тому числі показаннями потерпілих та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , а також протоколами слідчих експериментів за їх участю, де потерпілий ОСОБА_4 ствердно вказав, що онук наніс удар його дружині, того ж дня вона звернулася до медичного закладу, їй встановлено діагноз, що також встановлено судом. Стосовно нанесення обвинуваченим ударів потерпілому ОСОБА_4 , то даний факт також встановлено у судовому засіданні з показань потерпілих і вищезазначених свідків, а також протоколів слідчих експериментів. Факт звернення потерпілого ОСОБА_4 13.04.2024 до медичного закладу також встановлений судом. Водночас суд критично ставиться до показань обвинуваченого і свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , батька і мачухи обвинуваченого, так як вони спростовуються іншими дослідженими судом доказами, про що зазначено вище.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке є кримінальним проступком відповідно до ст. 12 КК України, неодружений, працевлаштований, з посередньою характеристикою за місцем проживання, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

З урахуванням усіх фактичних обставин цієї справи, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставин, які обтяжують покарання, відсутності обставин, які його помякшують, особи винного, враховуючи позицію прокурора та потерпілих щодо призначення покарання, яка висловлена у судових дебатах, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу.

На думку суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному проваджені потерпілим не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1