УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000480 внесеного до ЄРДР 25.03.2025, про продовження строку дії покладених обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русава, Ямпільського району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії покладених обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0000480 внесене до ЄРДР 25.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Підготовче судове засідання суддею Вінницького міського суду Вінницької області призначено поза межами строку дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме після 15.12.2025, тому відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України прокурор звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням.

В ході розгляду з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-1X, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено.

Так, 20 березня 2025 року, в другій половині дня (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебуваючи за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_8 : АДРЕСА_2 , маючи єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи мету одержати чуже майно, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, будучи впевненими, що мають фізичний та психологічний вплив на неповнолітнього ОСОБА_9 , викликали його за місцем проживання ОСОБА_8 . Під час розмови, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосовуючи психологічний вплив, висловили вимогу, а саме словесну погрозу фізичною розправою у випадку не виплати їм неіснуючого боргу в сумі 50 000 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перевезли ОСОБА_9 на околицю м. Ямпіль, Вінницької області, де використовуючи фізичну перевагу над неповнолітнім ОСОБА_9 та те, що діють групою осіб, продовжили вимагати у нього грошові кошти, що супроводжувалося погрозою насильства шляхом заподіяння тілесних ушкоджень та погрозою вбивства, де із застосуванням предмету, ззовні схожого на пістолет, який неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 сприймав як дійсний та реальний, продовжили вимагати з нього 50 000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя та здоров`я, погодився виконати протиправну вимогу та надати грошові кошти.

У подальшому, ОСОБА_9 , усвідомлюючи кримінально-протиправні наміри ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою захисту свого життя та здоров`я, звернувся до правоохоронних органів та повідомив про протиправні дії останніх.

Не зупиняючись на вчиненому, група осіб, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, в умовах воєнного стану, під час телефонних розмов та особистих зустрічей з ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, розуміючи відсутність правових підстав, продовжували вимагати грошові кошти, висловлюючи погрози насильства шляхом заподіяння тілесних ушкоджень та погрози вбивства, які сприймались ним як реальні, неодноразово висували ОСОБА_9 вимогу про повернення неіснуючого боргу на суму 50 000 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 , 20.05.2025 ОСОБА_8 , близько 15 год. 45 хв., зустрівшись із потерпілим ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, на території західного автовокзалу який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 107, поряд із платформою № 5, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, висунув вимогу неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 про передачу грошових коштів.

У подальшому, ОСОБА_9 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, у ході контролю за вчиненням злочину передав грошові кошти в сумі 50 000 гривень, після чого ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим та погрозою вбивства, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Обвинувальний акт скеровано до суду 16.10.2025.

ОСОБА_4 17.10.2025 продовжено строк дії обов`язків до 15.12.2025, однак підготовче судове засідання не проведено. Дата підготовчого судового засідання 27.01.2026, тому виникла необхідність у продовженні строку дії обов`язків.

Так, за ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею Вінницькго міського суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави.

У зв`язку із внесенням застави ОСОБА_4 звільнено з-під варти.

Беручи до уваги, що визначений судом строк обраного запобіжного заходу закінчується, а підстави для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який відсутні строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 необхідно продовжити.

Необхідність у продовженні запобіжного заходу викликана тим, що під час досудового розслідування зібрано докази для обґрунтованого оювинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обставинами, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду від 04.09.2025, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.03.2025, протоколом допиту неповнолітнього потерпілого від 26.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2025, додатковим протоколом допиту неповнолітнього потерпілого від 18.07.2025, протоколом огляду речового доказу від 05.06.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.04.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2025.

На підставі викладеного, сторона обвинувачення вважає, що зазначені докази є вагомими та дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

На дату розгляду вказаного клопотання у суді ризики визначені ст. 177 КПК України враховані судом під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не втратили своєї актуальності та обставини визначені ст. 178 КПК України не змінилися, відповідно продовження вищевказаного запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.

Так, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності, можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна).

З огляду на те, що санкція інкримінованої статті кримінального правопорушення є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, тому думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим тяжкість можливого покарання не є єдиною підставою для висновку про існування у цьому провадженні ризику переховування обвинуваченого від суду.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 року), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Внаслідок збройної агресії російської федерації, Україною з 24.02.2022 року, згідно відкритих даних, не контролюється орієнтовно 20 відсотків власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Існують способи виїзду за кордон громадян України чоловічої статі, які відносяться до категорії військовозобов`язаних, і через офіційні пункти пропуску, до прикладу, у зв`язку із наявністю інвалідності, або з волонтерською місією тощо. А тому стверджувати, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, у тому числі, за кордоном нівельовано повністю, неможливо.

Також існують реальні можливості переховування обвинуваченого і на тимчасово окупованих територіях України.

Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні теж існує враховуючи те, що обвинувачений знайомий із матеріалами кримінального провадження та здійснювати тиск на них, будучи обізнаним про їх адреси місця проживання.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала за обставин викладених у ньому, просила слідчого суддю продовжити строк покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків строком на шістдесят днів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_5 при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчим с суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП у Вінницькій області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000480 внесеному до ЄРДР 25.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в рамках якого ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2025 (справа №127/19410/25) підозрюваному ОСОБА_4 змінено застосований у кримінальному провадженні № 0000480 внесеному до ЄРДР 25.03.2025, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави - на запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладення ряду обов`язків у разі внесення такої застави.

На підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2025 (справа №127/19410/25), ОСОБА_4 , був звільнений з ДУ «Вінницька УВП №1» у зв`язку із внесенням застави у зазначеному розмірі.

Разом з тим, з матеріалів клопотання вбачається, що строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжено до 15.12.2025 включно.

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, направлено до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду справи по суті, проте підготовче судове засідання станом на дату подання клопотання не проведено, а строк дії покладених обов`язків спливає.

Підставою для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою було доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а відтак, незважаючи на діючий воєнний стан в Україні, ОСОБА_4 , у разі незастосування до нього дієвого запобіжного заходу, може у будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, тому наявний ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Частиною 6 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Зазначені у клопотанні обставини вказують про неможливість запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Крім того на даний час слідством не проведено усі необхідні слідчі дії, а тому задля забезпечення належного та всебічного досудового розслідування та унеможливлення впливу підозрюваного на свідків та інших учасників необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу.

Таким чином підставами для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину та не зменшення ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в судовому засіданні ризики, є достатніми для переконання, про необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, тривають, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних обов`язків:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або місця навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 лютого 2026 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя