Справа № 477/1249/25
Провадження № 1-кп/477/411/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000522, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Первомайське Миколаївського (раніше Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в наступному продовжено та який діє дотепер.

Обвинувачений ОСОБА_3 10 вересня 2024 року у вечірній час, більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , помітив біля під`їзду № 1 велосипед марки «Crоsser Stream26» сіро-блакитного кольору, який належить ОСОБА_7 та яким користувався неповнолітній син ОСОБА_8 .

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом викрадення вказаного велосипеда.

Реалізуючи вказаний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, діючи таємно, керуючись корисливим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих викрав велосипед марки «Crоsser Stream26» сіро-блакитного кольору вартістю 5900,00 грн., належний ОСОБА_7 .

З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 зник, розпорядившись викраденим велосипедом марки «Crоsser Stream26» на власний розсуд, завдавши своїми противоправними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5900,00 грн.

Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 діяння передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що увечері, вже було темно, на початку осені 2024 року повертався додому. Біля будинку потерпілої наткнувся на велосипед, який лежав на землі. Він підняв велосипед та відкотив його до себе додому та поставив у гаражі. Заходів щодо відшукання власника велосипеда не вживав, поліцію чи інших осіб про свою знахідку не повідомляв. Десь через півроку він поїхав на велосипеді до магазину. Наступного дня до нього прийшли працівники поліції, яким він добровільно видав велосипед.

Матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі.

Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Вважав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують його вину та обставини вчинення злочину, оскільки він їх не оспорює.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також докази, що підтверджують витрати на залучення експерта.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, а також йому зрозуміло, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені докази в сукупності, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану та його дії за ч. 4 ст. 185 КК України органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування спричиненої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.

З огляду на докази, надані прокурором, обвинувачений, хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у мінімальному розмірі.

Також суд, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував спричинені збитки, має сталі соціальні зв`язки, думку потерпілої, висловлену у поданій заяві, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізолювання від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Призначаючи покарання, суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, вважає, що призначення покарання, з застосуванням положень статей 75-76 КК України буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлявся. З огляду на заяву потерпілої ОСОБА_7 , претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні у сумі 3565,60 грн., довідку щодо витрат на залучення якого надано прокурором.

Речовими доказами розпорядитись відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань від учасників про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не надходило.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , на підставі ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Речові докази у справі: велосипед марки «Crоsser Stream26», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити їй, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілій надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1