ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20682/24

Провадження № 11-сс/820/51/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002411 від 11 грудня 2020 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14 січня 2026 року частково задоволено клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП у Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виглядів застави до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.229, ч.3 ст.190 (чинна до 11 серпня 2023 року) КК України

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимостей,

та застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199 680 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, постановлено заставу звернути в дохід держави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 у апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14 січня 2026 року та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах, які суд визнає необхідними та достатніми.

Уважав, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу судом першої інстанції не було належним чином ураховано фактичні обставини кримінального провадження, відомості про особу підозрюваного, а також не наведено достатнього обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які би виправдовували застосування саме такого запобіжного заходу та визначений розмір застави.

Зокрема, наголошував на тому, що клопотання сторони обвинувачення є необґрунтованим та таким, що не відповідає принципу пропорційності, бо наявні у матеріалах справи обставини свідчать про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання.

Разом з тим, посилався на те, що вказані ризики, передбачені ст.177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджуються та не підлягають задоволенню. Відсутність належного обґрунтування ризиків та їх доказової бази робить клопотання необґрунтованим і передчасним. Згідно зі ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність конкретних, реальних та доведених ризиків, а не припущень або оцінок сторони обвинувачення.

Окрім того, визначений судом першої інстанції розмір застави є завищеним та таким, що не відповідає реальному майновому стану підозрюваного. Так, ОСОБА_7 не має постійних та достатніх доходів, заощаджень або іншого майна, за рахунок яких міг би забезпечити внесення застави у встановленому судом розмірі, а тому фактично позбавлений можливості виконати покладений на нього обов`язок.

На думку захисника, запобіжний захід у вигляді застави у визначеному судом розмірі не відповідає вимогам ст.178 КПК України щодо врахування майнового стану особи та принципу пропорційності. У зв`язку з об`єктивною неспроможністю підозрюваного забезпечити внесення значної суми грошових коштів сторона захисту наполягала на застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з внесенням застави, який буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Посилався на те, що наразі не доведено завдання шкоди у заявленому розмірі, відсутні належні розрахунки та причинно-наслідковий зв`язок між діями підозрюваного та заявленими збитками.

Захисник просив врахувати відсутність доведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, міцні соціальні і сімейні зв`язки підозрюваного, його належну процесуальну поведінку, майновий стан та стан його здоров`я.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча би один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У провадженні СУ ГУНП в Хмельницькій області перебуває виділене кримінальне провадження за № 0002411 від 11 грудня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.229, ч.3 ст.190 (чинна до 11 серпня 2023 року) КК України.

12 січня 2026 року старший слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0002411 від 11 грудня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.229, ч.3 ст.190 (чинна до 11 серпня 2023 року) КК України, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_9 , будучи фізичною особою-підприємцем відкрив КВЕД підприємницької діяльності 47.82 (роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами одягом і взуттям) та у березні місяці 2014 року створив Інтернет магазин з доменним іменем « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розмістив на платформі (маркетплейсу) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - ТОВ «УАПРОМ».

Так, починаючи з серпня 2024 року ОСОБА_9 , всупереч нормам п.4 ст.16 п.1 ст.20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», маючи на меті систематичне отримання незаконних доходів, не маючи жодного дозволу з боку власників знаків на використання фірмового найменування торгівельної марки «Ecco», які належить компанії «Ecco Sko A/S», вирішив протиправно використовувати зазначені знаки для товарів та послуг, шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, пропонування до збуту та збут контрафактного взуття на яке незаконно наклеєно етикетки із зображеннями знаків для товарів та послуг і фірмового найменування торгівельної марки «Ecco» кінцевим споживачам під виглядом оригінальної продукції та з цією метою вирішив створити злочинну групу та залучив до вищевказаної злочинної діяльності своїх знайомих ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не пізніше серпня 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), достовірно знаючи, що їм не надано права на використання торгової марки «Ecco» та фірмового найменування «Ecco Sko A/S», організували незаконне використання знаку для товарів та послуг «Ecco», шляхом виробництва, зберігання товару із логотипом вказаної торговельної марки, з метою пропонування товару для продажу, а також подальший продаж такого товару, використання його для рекламування в мережі Інтернет, в тому числі й по системі дропшипінгу.

Так, ОСОБА_9 у невстановлений органами досудового розслідування час, однак не пізніше серпня 2024 року за невстановлених обставин, діючи з прямим умислом на незаконне використання знаків для товарів і послуг та фірмового найменування з метою підвищення прибутковості від реалізації підробленої (контрафактної) продукції, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які на території м. Харків організували весь необхідний (технологічний) процес для пошиття взуття.

ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи за вказівкою ОСОБА_9 , забезпечили виробничий процес виготовлення взуттєвої продукції з незаконним використанням позначення «Ecco», зокрема брали участь у підготовці необхідних матеріалів, правильному налаштуванні обладнання, підборі, навчанні найманого персоналу та виконанні технологічних операцій, необхідних для виготовлення взуття із нанесеним літерним тисненням/надписами «Ecco».

У подальшому ОСОБА_7 , у взаємодії з ОСОБА_11 , виконуючи вказівки ОСОБА_9 , здійснювали пакування, пересилання та доставку виготовленої фальсифікованої продукції до міста Хмельницького для подальшого збуту.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, апеляційним судом установлено, що слідчим суддею місцевого суду повною мірою були з`ясовані всі обставини, які передбачають підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді застави та умови, за яких таке застосування можливе.

Висновок слідчого судді місцевого суду про те, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_7 з інкримінованим йому злочином, на думку колегії суддів, заслуговує на увагу.

Повідомлена ОСОБА_7 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з якою термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Так, слідчий суддя місцевого суду достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити займатись злочинною діяльністю, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких умисних злочинів, незаконно впливати на представника юридичної особи, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є також обґрунтованим у частині можливого нез`явлення на виклики слідчого чи прокурора, що може вплинути на час для проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від 10 тисяч до 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, а тому усвідомлюючи тяжкість та неминучість покарання, ОСОБА_7 може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до відповідальності за вчинені злочини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Наведені стороною обвинувачення обставини в своїй сукупності свідчать про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому запобіжний захід у вигляді застави, на переконання колегії суддів, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти вказаним ризикам.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, колегія суддів уважає необґрунтованими, бо слідчим суддею місцевого суду при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується не на припущеннях, а на реальних фактичних даних, наведених у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст.177 КПК України доведені, які в сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді застави, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Підлягають відхиленню посилання захисника на соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки вказане не є беззаперечною підставою відповідно до вимог КПК України для зміни обраного йому запобіжного заходу, оскільки вони враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів уважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді місцевого суду про наявність достатніх підстав, згідно з вимогами ст.199 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді застави та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України визначений розмір застави від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя місцевого суду встановив суму застави, передбачену законом.

Доводи сторони захисту про те, що розмір застави визначеної підозрюваному є занадто великим для нього, є необґрунтованими.

Колегія суддів ураховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, у справі «Мангурас проти Іспанії»), згідно з якою метою застави є забезпечення з`явлення обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Колегія суддів приходить до висновку, що визначений розмір застави у сукупності з покладеними обов`язками є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками.

За таких обставин, колегія суддів уважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли би стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2026 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3