Справа № 466/6175/25
Провадження № 1-кп/466/381/26
У Х В А Л А

23 січня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в :

В процесі проведення судового розгляду за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000710 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України , ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 307 , ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України , прокурор звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . Зазначає, що в інший спосіб неможливо забезпечити його належну процесуальну поведінку , так як процесуальні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали , не зменшилися й виправдовують тримання особи під вартою. Так як термін дії попередньої ухвали суду про запобіжний захід завершується , просив клопотання задовольнити.

В процесі обговорення вказаного клопотання обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник, ОСОБА_8 та інші учасники судового розгляду зазначили, що не заперечують проти задоволення клопотання прокурора, так як на даний час фактично ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятора відбуває покарання за іншим вироком суду, що набрав законної сили.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого прокурором клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України , суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, його репутацію, наявність судимостей, постійного місця роботи тощо.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Виходячи зі змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості обвинувачення чи вагомості доказів, а тому, оцінюючи клопотання сторін бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу та в подальшому, продовження терміну його дії , оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як встановлено у даному судовому провадженні , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів . В умовах оголошеного в країні воєнного стану згадані злочини становлять загрозу суспільству. Дана категорія справ викликає великий публічний інтерес.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 , хоча і має постійне місця проживання, проте на даний час відносно нього є такий, що набрав законної сили вирок у іншому судовому провадженні, за яким останнього засуджено до позбавлення волі. Тобто, в умовах слідчого ізолятора ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання за вироком суду.

На виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Розмір такої було визначено судом та на даний час відсутні підстави для його зменшення.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд,-

постановив :

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , визначивши розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок ) грн. , строком на 60 діб, до 23 березня 2026 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі м. Львова без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків обвинуваченим, застава звертається в дохід держави.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з моменту виготовлення повного її тексту, до Львівського апеляційного суду . Обвинуваченим у той же строк, з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 23 січня 2026 року .

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3