Номер провадження: 11-п/813/459/25
Справа № 523/8956/25
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та з використанням системи «ВКЗ» за участю захисника ОСОБА_5 подане ним клопотання в інтересах ОСОБА_6 про направлення до іншого суду матеріалів справи за клопотанням слідчого про арешт майна в кримінальному провадженні №0000127 від 20.02.2025 року,

встановив:

Відповідно до клопотання захисника на розгляді Пересипського районного суду м.Одеси перебуває клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000127 від 20.02.2025 року про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене за результатами обшуку автомобіля марки «Volkswagen Touareg» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 (єдиний унікальний номер справи №523/8956/25).

Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав до апеляційного суду клопотання про направлення матеріалів клопотання про арешт майна з Пересипського районного суду м.Одеси до Приморського районного суду м. Одеси.

Клопотання захисника мотивоване тим, що матеріали за клопотанням слідчого про арешт майна не підлягають розгляду Пересипським районним судом м. Одеси, оскільки місцезнаходженням органу досудового розслідування - слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області, є адреса: м.Одеса, вул. Єврейська, буд.43, тому матеріали клопотання підсудні саме Приморському районному суду м. Одеси.

Заслухавши захисника ОСОБА_5 , який просив задовольнити клопотання; обговоривши доводи клопотання; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Як убачається з клопотання захисника в Пересипському районному суді м.Одеси перебуває на розгляді клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000127 від 20.02.2025 року про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене за результатами обшуку автомобіля марки «Volkswagen Touareg» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Із відповіді на запит апеляційного суду до Пересипського районного суду м. Одеси від 16.10.2025 року вбачається, що на розгляді місцевого суду, в провадженні слідчого судді ОСОБА_8 перебувають матеріали справи за клопотанням старшого слідчого з ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000127 від 20.02.2025 року про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене за результатами обшуку автомобіля марки «Volkswagen Touareg» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Розгляд вказаного клопотання, після вирішення питань про відвід, призначене в місцевому суді на 05.11.2025 року.

Тобто місцевим судом підтверджено факт перебування в провадженні слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси клопотання слідчого про арешт майна, стосовно якого захисник порушує питання про його передачу для розгляду до іншого суду.

Захисник стверджує у клопотанні, що Пересипський районний суд м. Одеси не уповноважений на розгляд клопотання слідчого про арешт майна, оскільки клопотання мало бути подане до Приморського районного суду м. Одеси, тобто за місцем розташуванням органу досудового розслідування слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, буд.43.

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи захисника стосовно того, що клопотання слідчого про арешт майна подано до Пересипського районного суду м. Одеси з порушенням правил підсудності, з огляду на таке.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у рішенні від 22.04.2020 року (справа №51-1901впс20), встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Згідно п.1 ч.2 ст.132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Із клопотання захисника та листа-відповіді місцевого суду вбачається, що органом, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні №0000127 від 20.02.2025 року - є Слідчий відділ Управління СБ України в Одеській області.

Згідно положень ч.2 ст.38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України; 4) підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів (у випадку здійснення досудового розслідування у формі дізнання).

Тобто, п.«б» ч.2 ст.38 КПК визначено, що саме слідчі підрозділи регіональних управлінь Служби Безпеки України - є органами досудового розслідування в кримінальних провадженнях.

Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна зробити висновок, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 171 КПК необхідно подавати до місцевого суду за адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

Розділом ІІ Закону України «Про Службу безпеки України» від 25.03.1992 року №2229-XII визначено систему і організацію діяльності Служби безпеки України.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про Службу безпеки України» систему Служби безпеки України складають Центральне управління Служби безпеки України, підпорядковані йому регіональні органи, органи військової контррозвідки, військові формування, а також навчальні, науково-дослідні та інші заклади Служби безпеки України.

Організаційна структура Служби безпеки України визначається Президентом України.

Центральне управління Служби безпеки України, інші органи та установи, що входять у систему Служби безпеки України, є юридичними особами, мають печатку із зображенням державного герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в банках, у тому числі валютні.

Указом Президента України від 27.12.2005 року №1860/2005 (з останніми змінами, внесеними згідно з Указом Президента №614/2025 від 23.08.2025 року) затверджено організаційну структуру Служби безпеки України.

Таким чином, структуру Служби безпеки України утворюють:

1)Центральне управління (Апарат Голови Служби безпеки України, 9 Департаментів, Головне слідче управління, Головне управління внутрішньої безпеки, Центр спеціальних операцій «А», Головна інспекція, Управління роботи з особовим складом, Управління правового забезпечення, Управління забезпечення спеціального оперативного обліку, Управління спеціального зв`язку, Військово-медичне управління, Служба мобілізації та територіальної оборони, Фінансово-економічне управління, Відділ забезпечення досудового слідства, Управління режиму, документального забезпечення і контролю, Управління внутрішнього аудиту, Центр охорони праці і пожежно-технічного нагляду;

2)регіональні органи (Головне управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, Управління Служби безпеки України у областях (в тому числі Управління Служби безпеки України в Одеській області), Управління Служби безпеки України у м. Севастополі;

3)органи військової контррозвідки (формуються як структурні підрозділи Департаменту військової контррозвідки Центрального управління);

4)навчальні, наукові, науково-дослідні та інші заклади, установи, організації і підприємства (Національна академія Служби безпеки України, Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, Галузевий державний архів Служби безпеки України, та інші заклади, установи, організації і підприємства);

5)Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про Службу безпеки України» з метою ефективного виконання своїх завдань Службою безпеки України створюються її регіональні органи: обласні управління Служби безпеки України, їх міжрайонні, районні та міські підрозділи, розміщення і територіальна компетенція яких можуть не збігатися з адміністративно-територіальним поділом України. В інтересах державної безпеки органи і підрозділи Служби безпеки України можуть створюватися на окремих державних стратегічних об`єктах і територіях, у військових формуваннях. У своїй оперативно-службовій діяльності регіональні органи Служби безпеки України є незалежними від органів місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування, посадових осіб, партій і рухів.

Листом-відповіддю за вих.№65.16.0.1/1/65.16-2886 від 17.10.2025 року на запит апеляційного суду, начальником Слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області повідомлено суд, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, враховуючи введення в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 воєнного стану, з метою забезпечення особистої безпеки особового складу слідчого відділу Управління, належної організації його діяльності, на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси від 28.04.2025 року №180/2025, наказом Управління СБ України в Одеській області №90 від 01.05.2025 року місце розташування Слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області визначено за адресою: м. Одеса, вулиця Маріупольська, будинок 6 (Пересипський район м.Одеси).

З урахуванням визначеної начальником Управління СБ України в Одеській області дислокації Слідчого відділу УСБУ в Одеській області, колегія суддів вважає, що розгляд клопотання старшого слідчого з ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000127 від 20.02.2025 року про арешт майна, відноситься до юрисдикції Пересипського районного суду м. Одеси, як місцевому суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Доводи захисника ОСОБА_5 про те, що досудове розслідування кримінального провадження здійснюється на території Приморського районного суду м. Одеси, за місцезнаходженням слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, буд.43, з посиланням на те, що вказана інформація підтверджується веб-сторінкою вказаного правоохоронного органу в соціальній мережі «Facebook», колегія суддів визнає безпідставними, оскільки інформація із соціальної мережі не є належним доказом місцезнаходження вказаного органу досудового розслідування.

Стосовно долученого захисником витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо УСБУ в Одеській області, колегія суддів зауважує, що вказана в ньому адреса: м. Одеса, вул. Єврейська, буд.43, є адресою місця реєстрації управління, однак не є підтвердженням актуального місця знаходження органу досудового розслідування - слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області та місця здійснення ним досудового розслідування.

З огляду на наведені обставини, слідчий відділ Управління СБ України в Одеській області, як орган досудового розслідування, на даний час підпадає під юрисдикцію Пересипського районного суду м. Одеси.

Стосовно посилань захисника на практику Верховного Суду у 2019 році, відповідно до якої повноважним судом розглядати клопотання слідчого є суд, який територіально знаходиться за місцем реєстрації юридичної особи до якого входить орган досудового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалах від 22.05.2020 року (справа №643/7609/20), від 22.04.2020 року (справа №487/7605/19) та від 13.05.2020 року (справа №643/7208/20), територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що на даний час Верховним Судом сформовано іншу практику, яка має враховуватися судом апеляційної інстанції як актуальна правова позиція суду касаційної інстанції.

При цьому, слід враховувати, що принцип єдності судової практики не має абсолютного характеру, оскільки процесуальним законодавством Верховний Суд наділений повноваженнями у встановленому порядку відступати від раніше сформованої правової позиції. Відступ від раніше сформованої правової позиції зумовлює необхідність виправлення раніше допущених передчасних підходів до тлумачення норм права, так і забезпеченням динамічного розвитку правозастосування, у тому числі з урахуванням змін, що відбулися у суспільних відносинах, у законодавстві, практиці ЄСПЛ тощо.

Колегія суддів звертає увагу, що з огляду на актуальну практику Верховного Суду у 2025 року, позиція суду касаційної інстанції щодо вищевказаного питання полягає в наступному.

Так, зокрема з ухвали Верховного Суду від 26.05.2025 року (справа №947/15673/25, №51-1897впс25) вбачається, що касаційним судом розглядалось клопотання адвоката про направлення матеріалів провадження (за клопотанням прокурора Офісу Генерального прокурора про арешт майна у певному кримінальному провадженні) із Київського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва.

Клопотання адвоката мотивувалося тим, що в провадженні органу досудового розслідування - слідчого підрозділу Бюро економічної безпеки України (далі - БЕБ України), перебуває певне кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора. Юридичною адресою БЕБ України - є м.Київ, вул.Шолуденка, буд.31, що належить до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м.Києва. Разом з тим, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження прокурором всупереч приписів ч.2 ст.132 КПК було скеровано до Київського районного суду м. Одеси. Посилаючись на вказані обставини, адвокат просив касаційний суд вирішити питання про направлення клопотання про арешт майна до Шевченківського районного суду м. Києва.

Однак, касаційний суд у вказаному рішенні дійшов висновку про відсутність підстав для передачі клопотання до іншого суду, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось відділом детективів із розслідування кримінальних правопорушень, вчинених організованою групою осіб, Головного підрозділу детективів БЕБ України, місцем дислокації якого згідно з наказом БЕБ України №60 від 08.04.2024 року - є м. Одеса, вул. Ак.Корольова, буд.16, тобто в межах юрисдикції Київського районного суду м. Одеси, тому залишив без задоволення клопотання адвоката.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в ухвалах від 26.05.2025 року (провадження №51-1898впс25), від07.07.2025 року (провадження №51-1897впс25), а також в ухвалі від 17.03.2025 року (провадження №51-977впс25).

Повертаючись до матеріалів цього провадження за клопотанням захисника ОСОБА_5 , колегія суддів звертає увагу, що обставини, на які посилається захисник фактично є тотожними із обставинами, які були предметом розгляду у згаданих рішеннях касаційного суду, оскільки з урахуванням визначеного місця дислокації органу досудового розслідування, яким здійснюється досудове розслідування, клопотання слідчого/прокурора про арешт майна, відноситься до юрисдикції місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться цей орган досудового розслідування.

З огляду на викладене, доводи захисника про наявність підстав для направлення матеріалів клопотання слідчого про арешт майна до Приморського районного суду м. Одеси із загальним посиланням напрактику Верховного Суду у 2019 році (без зазначення конкретного номеру справи та дати прийняття рішення), колегія суддів визнає необґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло з порушенням правил територіальної підсудності.

Оскільки апеляційним судом не встановлено обставин, які б на даний час давали підстави вважати, що клопотання старшого слідчого з ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000127 від 20.02.2025 року про арешт на майна надійшло до Пересипського районного суду м. Одеси з порушенням правил підсудності, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.34 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про направлення до іншого суду матеріалів справи за клопотанням старшого слідчого з ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000127 від 20.02.2025 року про накладення арешту на майно.

Матеріали справи за клопотанням захисника надіслати на адресу Пересипського районного суду м.Одеси для приєднання до матеріалів справи №523/8956/25.

Копію ухвали суду надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3