Справа №589/3139/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/378/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 липня 2025 року, якою ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 липня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою останнього про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, було відмовлено. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що в своїй заяві ОСОБА_6 частково виклав події, але не навів обставини, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення вказаного кримінального правопорушення. Також, слідчим суддею вказав, що оскільки заявник у заяві вказував на вчинення таких дій відносно нього прокурором Шосткинської окружної прокуратури, матеріали за зверненням останнього були направлені до ТУ ДБР у м. Полтава, за результатом розгляду якого було прийнято рішення про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за відсутності даних, які б свідчили про вчинення прокурором вказаного кримінального правопорушення. Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, заявник ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 липня 2025 року скасувати, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою вимоги його скарги задовольнити в повному обсязі. Крім того, заявник просить повторно дослідити матеріали за його скаргою, з посиланням на те, що вони були досліджені слідчим суддею в порушення чинного законодавства. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею не було враховано того, що факт доведення його прокурором до самогубства доведений в повному обсязі викликом на місце пригоди служб 102 та 103. При цьому, як вказує апелянт, поза увагою слідчого судді залишився висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у Постанові від 30 січня 2019 року по справі №818/1526/18, не враховано докази на підтвердження наявності в діях прокурора ознак ч. 1 ст. 120 КК України, не спростовано його доводи щодо бездіяльності щодо тривалої бездіяльності посадовців правоохоронних органів та АТ «Ощадбанку», а направлення матеріалів за його заявою до ТУ ДБР у м. Полтаві не узгоджується як з вимогами ст. 214 КПК України, так і з ч. 3 ст. 9, ст.ст. 216, 218 КПК України. На думку апелянта, слідчим суддею було допущено упереджене ставлення та зацікавленість при розгляді поданої ним скарги, а тому, вважати оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою підстави відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважав за можливе провести апеляційний розгляд без його участі.

Від прокурора надійшла заява з проханням здійснити розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 у її відсутність.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України, наявні підстави для здійснення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 без учасників даної справи, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення, всупереч доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так, відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

За змістом положень ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, серед іншого, і про обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана частина статті повністю кореспондується із підпунктом 1 пункту 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, де зазначено про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 214 КПК, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів даного провадження вбачається, що 01 липня 2025 року ОСОБА_6 звернувся до т.в.о. начальника Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області з письмовою заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення відносно нього прокурором Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України.

Заявник вказував, що 04 червня 2025 року, під час особистого прийому вказаний прокурор, проявляючи неповагу до людини похилого віку, зневажаючи людську честь та гідність, поводячись жорстоко, відмовився внести дані за його ( ОСОБА_6 ) заявою до ЄРДР, чим довів його до реальних суіцідальних дій шляхом повішення, однак, шляхом перерізання мотузки, не дав довести вказані дії до кінця та позбавився його.

Оскільки за вказаною заявою, в порушення ст. 214 КПК України, дані до ЄРДР внесені не були, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, в якій, за результатом розгляду, просив прийняти рішення, яким зобов`язати уповноважену особу даного правоохоронного органу внести дані за ч. 1 ст. 120 КК України згідно його заяви від 01 липня 2025 року та надати йому витяг з ЄРДР.

Розглядаючи подану ОСОБА_6 скаргу, слідчим суддею було встановлено, що заява ОСОБА_6 від 01 липня 2025 року, в розумінні ст. 214 КПК України, не є заявою про вчинення злочину, оскільки не містить даних про наявність об`єктивних ознак протиправних діянь, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 120 КК України, а саме: фактів доведення останнього до самогубства або до замаху на самогубство, що є наслідком жорстокого поводження, шантажу, систематичного приниження її людської гідності або систематичного протиправного примусу до дій, що суперечать її волі, схиляння до самогубства, а також інших дій, що сприяють вчиненню самогубства та що останній частково виклав події, але не навів обставини, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим суддею було враховано і те, що як у заяві, так і в судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що йшов на прийом до прокурора вже з мотузкою, яку потім використав в кабінеті останнього, що свідчить про виникнення бажання вчинити дії по повішенню ще до прийому у прокурора.

Також, слідчим суддею було враховано, що згідно листа Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області від 17 липня 2025 року, відомості за заявою ОСОБА_6 від 01 липня 2025 року були направлені до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, оскільки підслідність таких кримінальних проваджень визначена за вказаним органом досудового розслідування.

Саме з врахуванням вказаного, слідчий суддя і дійшов висновку, що вважати, що уповноваженими особами Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області після отримання заяви ОСОБА_6 про вчинення, як він вважав, відносно нього злочину, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, було допущено бездіяльність, підстави відсутні та відмовив останньому у задоволенні поданої ним скарги.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на те, що апелянт взагалі не наводить додаткових обставин, які залишились поза увагою та не були враховані слідчим суддею, тобто, доводами апеляційної скарги правильність висновків оскаржуваної ухвали жодним чином не спростовано, і під час апеляційного розгляду підстав, за яких подана скарга підлягала до задоволення, колегією суддів встановлено не було.

Крім того, колегія суддів зауважує на правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 провадження № 51-4229км20, в якому зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, є цілком обґрунтованим, оскільки відповідно до п.п.5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах ВС, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Така правова позиція Верховного Суду кореспондується з положеннями ст. 214 КПК України, якою передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

У даному випадку для висновку, що уповноваженими особами на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 01 липня 2025 року про вчинення злочину, за яким не ведеться досудове розслідування, підстави відсутні.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Кримінальним кодексом України передбачено кримінальну відповідальність по ч. 1 ст.120 КК України - доведення особи до самогубства або до замаху на самогубство, що є наслідком жорстокого з нею поводження, шантажу, систематичного приниження її людської гідності або систематичного протиправного примусу до дій, що суперечать її волі, схиляння до самогубства, а також інших дій, що сприяють вчиненню самогубства.

Вказана стаття Кримінального кодексу України визначає окремий склад злочину, що має свої складові: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивна сторону, і особа, яка звертається із заявою, має розкрити суть та зазначити обставини, які б свідчили про вчинення цього кримінального правопорушення, проте, у заяві ОСОБА_6 такі відомості відсутні, що і було вірно враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення.

Крім того, колегія суддів зауважує, що за даними звернення ОСОБА_6 прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури було проведено перевірку, за результатом якої встановлено, що заявником у заяві не наведено жодної з обставин вчинення саме злочинних дій прокурором Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_7 під час прийому та спілкування з ним. Викладені ОСОБА_6 у заяві доводи носять характер суб`єктивних висновків щодо незгоди із процесуальною діяльністю органів досудового розслідування та прокуратури щодо розслідування кримінального провадження в якому останній є заявником, а також відмови внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а сама по собі незгода з розслідуванням конкретного кримінального провадження, процесуальною діяльністю слідчого, прокурора чи дізнавача не може бути підставою для початку досудового розслідування.

Також, на спростовування доводів апелянта, колегія суддів зауважує, що оскільки у заяві від 01 липня 2025 року ОСОБА_6 вказує на обставини вчинення, на його думку, протиправних дій прокурором, підслідність за яким, відповідно до п. 1 ч. 4 ст.216 КПК України, віднесено за Державним бюро розслідувань, направлення відомостей за таким повідомленням останнього до вказаного органу було правомірним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку не внесення даних за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, не свідчить про бездіяльність службових осіб Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, ї її не встановлення слідчим суддею при прийнятті оскаржуваної ухвали є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апелянта, колегія суддів дійшла висновку про законність прийнятого слідчим суддею рішення та не вбачає підстав для його скасування, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 липня 2025 року, якою ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4