Справа № 276/1701/25
Провадження по справі№ 1-кп/276/141/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року с-ще Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Хорошів кримінальне провадження № 0000399 від 10.05.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Володарськ-Волинський Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

12.01.2025 близько 04 год. 13 хв. у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

У вказаний день, час та місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи суспільну мораль, систему етичних норм, правил поведінки, що склались у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 в редакції від 17.03.2021, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 в редакції від 17.03.2021, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи прямий злочинний умисел на одержання доступу до дитячої порнографії та її зберігання без мети збуту, для власного споглядання, перебуваючи за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 14» і доступ до всесвітньої мережі Інтернет, через мобільний додаток «Telegram», шляхом використання посилання на групу, яка містить порнографічний контент, здійснив завантаження 2 (двох) відеофайлів, які відносяться до творів порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію.

В подальшому, 20.06.2025 з 07 год. 06 хв. по 08 год. 21 хв. на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомир від 11.06.2025 в АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого вилучено вище зазначений мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 14», де у хмарному сховищі Google фото, акаунту ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено 2 (два) відеофайли, які відносяться до творів порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.301-1 КК України, які виразились в умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

26 вересня 2025 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.301-1 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.301 ККУкраїни у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із зберіганням, розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції через мережу Internet, та використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, а також діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей строком на 2 роки, із звільненням підозрюваного від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням.

В угоді про визнання винуватості зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просить її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом, також просив вирішити долю речових доказів та стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, зокрема, витрати на проведення комплексної судової мистецтвознавчої експертизи в сумі 2674 грн. 20 коп.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена, оскільки умови угоди не суперечать нормам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим, встановлено фактичні підстави для визнання винуватості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Покарання запропоноване сторонами відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням комплексної судової мистецтвознавчої експертизи в сумі 2674 грн. 20 коп. суд відповідно до вимог ст.124 КПК України стягує з обвинуваченого.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/6854/25, - скасувати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Зокрема, речовий доказ у вигляді мобільного телефону марки «Redmi» модель 24117RN76E у корпусі чорного кольору, на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації, оскільки він був знаряддям злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Речові докази у вигляді мобільного телефону марки «Redmi» модель M2003J6A1G; мобільного телефону марки Samsung модель SM-A04F/DSN; мобільного телефону марки Nokia модель ТА1401FCC; мобільного телефону марки Huawei модель AMN-LX9 FCC; USB флеш носіїв у кількості 5 шт. чорного кольору та 2 MICRO CD носія чорного кольору - повернути обвинуваченому як власнику, оптичний ДВД диск - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватостіу кримінальному провадженні № 0000399 від 10.05.2025, укладену 26 вересня2025 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із зберіганням, розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції через мережу Internet, та з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, а також діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення комплексної судової мистецтвознавчої експертизи в сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/6854/25, - скасувати.

На підставі ч. 1 ст. 96-1 та п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до мобільного телефону марки «Redmi» модель 24117RN76E у корпусі чорного кольору - безоплатно вилучивши його у власність держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Redmi» модель M2003J6A1G; мобільний телефон марки Samsung модель SM-A04F/DSN; мобільний телефон марки Nokia модель ТА1401FCC; мобільний телефон марки Huawei модель AMN-LX9 FCC; USB флеш носії у кількості 5 шт. чорного кольору та 2 MICRO CD носія чорного кольору - повернути ОСОБА_4 ; оптичний ДВД диск - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1