Справа № 487/8685/25
Провадження № 1-кс/487/5085/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000206 від 15.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в який просив скасувати постанову старшого дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП ОСОБА_4 від 03.10.2025 про закриття кримінального провадження № 0000206; повернути матеріали провадження для досудового розслідування злочину.

У скарзі зазначено, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та передчасною, оскільки дізнавачем не встановлено повно та всебічно фактичні обставини справи; висновки постанови ґрунтуються на неперевірених та суб`єктивних твердженнях зацікавленої особи; об`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, не досліджені; не проведено необхідних процесуальних дій, зокрема належного огляду місця події, будівельно-технічної експертизи, встановлення меж самовільно зайнятої території, допит інших співвласників багатоквартирного будинку, конституційні права яких порушено; неправильно витлумачено поняття значної шкоди, без врахування нематеріальних порушень прав співвласників; проігноровано обов`язкову до врахування правову позицію Верховного Суду щодо складу самоправства та критеріїв значної шкоди.

ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його присутності.

Старший дізнавач сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася, її неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скраги та кримінального провадження № 0000206 від 15.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 5 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КК України передбачено, що підставою для настання кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, закріплених у законі, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення. Кожний склад кримінального правопорушення обов`язково складається з наступних елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає кримінальну відповідальність особи.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такогорішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

З матеріалів кримінального провадження № 0000206 від 15.07.2025 встановлено, що 15.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ст. 356 КК України, за заявою ОСОБА_3 .

У заяві про кримінальне правопорушення від 28.05.2025 ОСОБА_3 просив розпочати досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 197-1 КК України (самовільне зайняття земельної діялнки та самовільне будівництво); ст. 356 КК України (самоправство), зазначивши, що громадянка ОСОБА_5 , яка є співвласником нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без дозвільних документів та без згоди інших співвласників самовільно здійснила капітальну прибудову, що вийшла за межі її власного майна. Прибудова має ознаки капітальної споруди: побудована з дерев`яною основою, металевим каркасом, стінами та дахом. ОСОБА_3 отримав відповідь Миколаївської міської ради, де зазначено, що земельна ділянка не передавалсь у користування, дозволів на будівництво не надавалось, заяви до архітектурно-будівельного контролю не подавались. Станом на 27.05.2025 незаконне будівництво ОСОБА_5 продовжується. Невжиття своєчасних заходів для відновлення законності може призвести до порушення конструктивної цілісності будівлі (фундамент, фасад, комунікації), створення правового прецеденту незаконного використання майна без наслідків, обмеження доступу до прибудинкової території інших мешканців будинку.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 03.10.2025 кримінальне провадження № 0000206 від 15.07.2025 було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Копія постанови та матеріали кримінального провадження № 0000206 від 15.07.2025 направлені до СДОП ВП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області для прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.

Слідчий суддя вважає, що закриваючи кримінальне провадження, дізнавач повністю перевірила доводи ОСОБА_3 , викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Так, під час досудового розслідування дізнавач оглянула місце події, про що склала протокол від 20.08.2025 з фототаблицею. В ході огляду дізнавач встановила, що предметом огляду є ділянка місцевості, на якій розташований п`ятиповерховий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де на першому поверсі розміщено нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . При огляді фасаду нежитлового приміщення, яке знаходиться зі сторони подвір`я будинку АДРЕСА_2 , виявлено закріплену до фасаду будинку, майже над вікнами, металеву конструкцію, роздільну, у виді п`яти секцій з скріплених між собою кутів з металу. Також виявлено біля вхідних дверей дві вертикальні металеві конструкції, які не мають зовнішніх ознак прив`язки до землі, впираються до сходів. Також на землі вздовж стіни будинку виявлено дерев`яний піддон, який стоїть на камінні та цеглі.

Також в ході досудового розслідування були вдібрані пояснення від ОСОБА_6 , допитано як свідка ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 пояснила, що є власницею нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , яке знаходиться на першому поверсі житлового будинку № 9, та належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 21.06.2007, реєстровий № 1090. ОСББ у вказаному будинку не створювалось, земля для обслуговування будинку у власність чи оренду не виділялась. З метою благоустрою вхідної зони до грумінг салону вона влітку 2025 року зі сторони подвір`я встановила козирьок від сонця, навісний, та два столика для відпочинку персоналу салону. Вказаний навіс є металевою конструкцією, "маркізою", тобто металевий каркас, на який буде кріпитися сонцезахисна тканина. Вхідну зону вона облаштувала бетонними вазонами, які будуть розміщуватися на металевій основі, що стоїть на сходах до приміщення та не вмурована в землю. Зазначені споруди не є капітальними.

ОСОБА_3 надав показання аналогічні змісту заяви про кримінальне правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_5 самостійно здійснила прибудову у виді металевої конструкції, яка, на його думку, нагадує капітальну споруду, чим порушено його право як співввласника багатоквартирного будинку. На його думку, захоплена прибудинкова територія шляхом розміщення металевого навісу, що може призвести в подальшому до виділення прибудинкової території та переходу її у власність ОСОБА_8 .

Встановивши, що у діях ОСОБА_6 відсутні об`єктивні дані, які свідчать про дії, що спричинили істотну шкоду, що є обов`язковим складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, дізнавач дійшла висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Відповідно до змісту ст. 356 КК самоправством є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Об`єктом злочину виступає встановлений законодавством порядок реалізації громадянами своїх прав та обов`язків, тощо.

Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або удаваного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку. Під удаваним слід розуміти право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється. Насправді цим правом суб`єкт не володіє.

Злочин визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Питання про те, чи є спричинена самоправством шкода значною, потрібно вирішувати у кожному конкретному випадку. До нематеріальної значної шкоди при самоправстві потрібно відносити, зокрема, заподіяння шкоди здоров`ю людини, порушення політичних, трудових, житлових та інших конституційних прав і свобод людини і громадянина.

У постанові Верховного Суду України від 12.01.2022 у справі № 712/15990/18 зазначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, тобто потерпілому. Саме з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди потерпілому кримінальне правопорушення визнається закінченим.

Слідчий суддя вважає, що дізнавач обґрунтовано встановила відсутність даних про те, що внаслідок дій ОСОБА_6 була заподіяна значна шкода ОСОБА_3 або іншим особам, тобто дійшла правильного висновку про відсутність у діянні ОСОБА_6 цієї обов`язкової ознаки складу кримінального правопорушення. Доказів, які б підтверджували спричинення шкоди, здобуто не було, в ході проведення огляду місця події пошкодження майна ОСОБА_3 або інших осіб не зафіксовано. У заяві по вчинення кримінального правопорушення заявник виклав лише загальні формулювання щодо порушення його прав, та припущення про те, що дії ОСОБА_5 можуть призвести, зокрема до порушення конструктивної цілісності будівлі, обмеження доступу до прибудинкової території інших мешканців будинку.

Щодо тверджень заявника ОСОБА_3 про непроведення необхідних слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування, слідчий суддя зазначає наступне.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. При цьому, встановивши відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий (дізнавач), відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закриває кримінальне провадження.

Статтею 91 КПК визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Це, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.1 ст. 84 КПК України).

Відповідно до ст. 94 КПК УКраїни слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з цим, КПК України не визначає перелік обов`язкових доказів чи процесуальних дій, проведення яких необхідно здійснити у тому чи іншому провадженні, а надає можливість стороні обвинувачення самостійно обирати та визначати, якими доказами вона буде обстоювати свою позицію та доводити винуватість особи в суді.

Згідно з положеннями ст. ст. 40, 40-1 КПК України слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, слідчий (дізнавач) наділений дискреційними повноваженнями щодо обсягу та спрямованості проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також на власний розсуд вирішує необхідність проведення певних слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій з урахуванням конкретних обставин справи.

На переконання слідчого судді, дізнавачем було встановлено фактичні обставини даної справи та правильно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, викладені в ній висновки відповідають встановленим фактичним обставинам, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття.

Незважаючи на закриття кримінального провадження за ст. 356 КК України, те, що підстав для скасування оскаржуваної постанови слідчий суддя не знайшов, ОСОБА_3 не позбавлений можливості відновити свої права, в разі їх порушення, шляхом пред`явлення цивільного позову до суду, зокрема на підставі ст. 376 ЦК України, яка регламентує відносини щодо самочинного будівництва.

Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000206 від 15.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апелційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1