Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4640/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/801/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі судове провадження № 274/4640/25 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та звільнити його від подальшого відбування покарання. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що суд розглянув справу упереджено, оскільки постановляючи оскаржувану ухвалу, проігнорував надані ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» докази про можливість його умовно-дострокового звільнення. Вказує, що судом не враховано, що він має позитивну характеристику, відбув 2/3 строку покарання, не має стягнень, має три заохочення, проходив соціальні та психологічні програми, щиро кається у вчинених злочинах, працює. При цьому, суд безпідставно врахував попередні судимості та стягнення, які погашені.

В ухвалі суду зазначено, що 02.07.2025 до суду надійшло подання ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 . Подання обґрунтоване тим, що засуджений за час відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований на виробництві установи, до праці ставиться добре, до благоустрою місць позбавлення волі відноситься з розумною ініціативою, вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнає. Відбув 2/3 частини призначеного покарання та сумліною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи у задоволенні подання ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)», суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_7 , хоча і відбув передбачену законом частину строку призначеного покарання, згідно останньої характеристики дотримується вимог режиму утримання, не має стягнень, має два заохочення, працевлаштований. Проте, досліджені в судовому засіданні документи свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризувався здебільшого негативно, хоча і не має непогашених стягнень, однак за час відбування покарання допустив п`ять порушень режиму утримання, за що тричі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності (один раз в 2023 році та двічі в 2024 році), мав негативне ставлення до праці та не бажав працевлаштовуватись в установі виконання покарання, до січня 2025 року перебував на обліку як злісний порушник режиму утримання, що в сукупності з тяжкістю і кількістю вчинених ним злочинів, за які останній відбуває покарання, не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання.

Позитивні зміни в поведінці засудженого з кінця 2024 початку 2025 років (працевлаштування в цей період та отримання заохочень) безсумнівно свідчать про те, що засуджений стає на шлях виправлення, але короткий проміжок часу, який він працює та характеризується позитивно, не дає можливості констатувати факт, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який також підтримав апеляційну скаргу засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З ухвали суду убачається, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст.81 КК України та ст.539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.

Зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Аналізуючи дані про поведінку засудженого та ставлення його до праці за весь період відбування покарання, суд першої інстанції правильно встановив відсутність відповідних підстав для задоволення подання ДУ «Райківська виправна колонія (№73)».

З таким висновком суду погоджується й апеляційний суд та вважає, що в матеріалах провадження відсутні переконливі дані, котрі свідчать про готовність засудженого до самокерованої правослухняної поведінки, а отже подання про умовно-дострокове звільнення засудженого наразі є передчасним.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений 10.05.2022 Житомирським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

03.05.2024 знову засуджений Романівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 04.06.2024 року, кінець строку: 20.08.2026 року, відбув 2/3 строку покарання - 30.05.2025 року.

Як вбачається з характеристики наданої ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» (а.п.3-5), засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі з 29.03.2023 року. За час відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштований на виробництві установи на дільниці по виготовленню МПП, має добре ставлення до праці. До робіт по благоустрою місць позбавлення волі відноситься з розумною ініціативою. Має 2 заохочення та 3 стягнення, які погашені. Вину в скоєних злочинах визнав. В період з 01.10.2024-31.12.2024 року пройшов у психолога установи корекційну програму «Психологічна та психосоціальна підтримка в`язнів, зокрема схильним до суїциду, а також про спонукання їхніх поведінкових змін», засвоєння на середньому рівні. 16.01.2025 року успішно завершив курс «Адаптація до цивільного життя. Курс для ветеранів та ветеранок» за допомогою платформи Prometheus. Також в 2025 році завершив навчальний модуль «Параюридична допомога в установах виконання покарань». Проходив корекційну програму «Я-тато». Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній. Ризик небезпеки для суспільства середній.

Під час апеляційного розгляду засуджений підтвердив, що працює в установі з жовтня 2024 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що наведені дані про особу засудженого ОСОБА_7 не дозволяють зробити висновок про сумлінну поведінку засудженого та ставлення до праці, які б вказували на доведення виправлення останнього та не можуть слугувати підставою для застосування щодо останнього положень ст. 81 КК України.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду про залишення подання ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» відносно ОСОБА_7 без задоволення.

Також, апеляційний суд відмічає, що для умовно-дострокового звільнення засудженого необхідно враховувати його поведінку за весь період відбування покарання.

Таким чином, доводи апелянта про те, що він став на шлях виправлення, колегія суддів вважає безпідставними, такими, що суперечать даним про особу засудженого ОСОБА_7 .

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що на даний час не досягнуто виправного та превентивного впливу на засудженого, що є основними цілями застосування до особи покарання, та змін його особи, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття.

Колегія суддів враховує, що поведінка засудженого, яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання.

Таким чином, незважаючи на наявність формальної підстави для умовно-дострокового звільнення, зокрема факту відбуття певної частини призначеного судом строку покарання, відсутньою є фактична підстава, а саме стала тенденція засудженого до виправлення.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано його характеристику, яка є позитивною, безпідставно враховано погашені стягнення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані дані враховані судом в повному обсязі. Більш того, в характеристиці, складеної 18.06.2025, яка міститься в матеріалах провадження, читко зазначено, що ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризувався здебільшого негативно, хоча і не має непогашених стягнень, однак за час відбування покарання допустив п`ять порушень режиму утримання, за що тричі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності (один раз в 2023 році та двічі в 2024 році), мав негативне ставлення до праці та не бажав працевлаштовуватись в установі виконання покарання, до січня 2025 року перебував на обліку як злісний порушник режиму утримання, що в сукупності з тяжкістю і кількістю вчинених ним злочинів, за які відбуває покарання, не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання.

Посилання апелянта на те, що він має двох малолітніх дітей 2022 та 2023 року народження, на думку колегії суддів жодним чином не впливає на правильність висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції щодо засудженого ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: