Провадження № 1-кс/185/815/25
24 вересня 2025 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 19.09.2025, близько 13:45 год,. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «BMW 7401», рухаючись по вул. Полтавській, у м. Павлограді зі сторони вул. Вокзальна у напрямку вул. Перемоги, здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , 2013 року народження, який перетинав вул. Полтавську у невстановленому місці, зліва направо відносно руху транспортного засобу. Внаслідок ДТП ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження. Діагноз встановлюється.
19 вересня 2025 року, о 14:24 год., під час огляду було оглянуто та вилучено легковий автомобіль марки «BMW 7401», реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, який поміщено для подальшого зберігання на площадці тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченко, 51.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 08.02.2017, легковий автомобіль марки «BMW 7401», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває в користуванні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений транспортний засіб, оскільки вони є речовим доказом у кримінальному провадженні, до якого необхідний доступ експертам які будуть проводити експертизу, а також може містити інші відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин під час розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України,слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений у ході огляду 19.09.2025 о 15:20 год. автомобіль легковий седан марки «BMW 7401», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1