У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1214/25

№ 1-кс/183/1700/25

26 вересня 2025 року Слідча суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , подану в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про проведення впізнання,-

в с т а н о в и л а:

Заявник звернувся до суду із скаргою, згідно якої просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 11вересня 2025 року, якою відмовлено потерпілому ОСОБА_4 у проведенні слідчої дії впізнання особи, яка вчинила протиправні дії відносно ОСОБА_4 безпосередньо, а не по фотознімкам.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 просив задовольнити його скаргу та повідомив суду, що в рамках кримінального провадження № 0001124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст. 296 КК України, ОСОБА_4 визнаний потерпілим.

09.09.2025 року представник потерпілого, за заявою самого потерпілого, звернувся до дізнавача з клопотанням про проведення слідчої дії впізнання особи, яка вчинила протиправні дії відносно ОСОБА_4 . Потерпілий при проведенні цієї слідчої дії безпосередньо хотів опізнати свідка ОСОБА_6 .

Однак постановою дізнавача від 11.09.2025 року у задоволенні такого клопотання було відмовлено, тому з метою поновлення прав потерпілого просить скасувати постанову.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши представника потерпілого та дослідивши подану постанову про відмову у задоволенні клопотання, слідча суддя дійшла до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до п. 6 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, при розгляді цієї категорії скарг судом оцінюється: 1) дотримання строку розгляду клопотання (не більше трьох днів); 2) обґрунтованість внесеного учасником кримінального провадження клопотання, 3) дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, 4) предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим.

За ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, відмова слідчого у проведенні слідчих (розшукових) дій має оформлюватись у вигляді постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Рішення дізнавача сектору дізнання СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було прийнято у вигляді постанови від 11.09.2025 року, а тому є об`єктом оскарження до слідчого судді.

Постанова була складена слідчим 11 вересня 2025 року, клопотання від представника потерпілого направлене електронною поштою 09.09.2025 року.

У ч. 5 ст. 110 КПК України визначені формальні вимоги, яким має відповідати постанова слідчого, дізнавача, прокурора. Це рішення складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Проаналізувавши зміст постанови старшого дізнавача сектору дізнання СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 11.09.2025 року, слідча суддя встановила, що вона відповідає формальним вимогам, визначеним КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки саме впізнання буде доказом того, що саме особа, яка буде впізнана під час слідчої дії причетна до скоєння протиправних дій відносно ОСОБА_4 ..

У постанові від 11.09.2025 року дізнавач дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, зважаючи на те, що коло осіб, які були присутні на місці події встановлено під час допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Слідча суддя погоджується з доводами слідчого, викладеними у постанові від 11.09.2025 року, і вважає, що його процесуальне рішення є обґрунтованим.

У відповідності до ч.1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії, у відповідності до ч.2 ст. 223 КПК України, є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Також у ч. 6 ст. 223 КПК України зазначено: слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) захисника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилась від участі в ній.

Пред`явлення для впізнання слідча дія, що полягає у пред`явленні особі будь-якого об`єкта з метою його ототожнення або встановлення групової належності з об`єктом, який раніше спостерігався цією особою у зв`язку з обставинами, що мають значення для розслідуваної справи.

Виходячи з клопотання потерпілого, він мав на меті встановити конкретну особі, причетну до протиправних дій відносно нього за допомогою проведення безпосереднього впізнання цієї особи.

Між тим у клопотанні не зазначено потреби у проведенні цієї слідчої дії.

Виходячи з пояснень представника потерпілого ОСОБА_4 хотів встановити допитаного в якості свідка ОСОБА_6 , як особу, що причетна до скоєння правопорушення, і ця особа є встановленою органом досудового розслідування.

Варто звернути увагу потерпілого та його представника на те, що метою діючий КПК України передбачає можливість проведення впізнання особи тоді, коли необхідно встановити, чи є людина, яких свого часу бачила особа з огляду на факти, що мають зв`язок із розслідуваним злочином і щодо яких вона давала попередні показання.

Наприклад, потерпілий, даючи показання про злочин і нападника, повідомляє, що запам`ятав злочинця, називає його зовнішні ознаки і властивості та заявляє про можливість упізнати цю особу.

Отже, метою розглядуваної слідчої дії є встановлення, чи був упізнаваний об`єкт тим, кого, впізнаючи, особа раніше спостерігала у зв`язку з розслідуваною подією.

Безпосередніми завданнями пред`явлення для впізнання є встановлення чи цю людину раніше міг бачити потерпілий, за обставин, які є важливими для слідства.

Слідча суддя позбавлена можливості оцінити мету проведення впізнання особи, яка є встановленою, та на яку потерпілий вказує, як на безпосереднього учасника протиправних дій відносно нього.

Неможливо з`ясувати навіщо проводити безпосереднє впізнання особи за певними зовнішніми даними, і яке це має значення у конкретному кримінальному провадженні.

За таких обставин слідча суддя вважає, що представником потерпілого не було доведено необхідності проведення такої слідчої дії, як впізнання особи.

В даному випадку відмова у проведенні впізнання особи не є обмеженням прав потерпілого, адже це не позбавляє його права звернутись до органу досудового розслідування з клопотанням про проведення певних слідчих (розшукових) дій, які передбачені на стадії досудового розслідування, достатнім чином обґрунтувавши необхідність їх проведення.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача ОСОБА_7 є обґрунтованою, потерпілим не було доведено можливість та необхідність проведення безпосереднього впізнання особи, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 84, 91, 95, 220, 223, 303-309, 369, 372 КПК України, слідча суддя,-

у х в а л и л а:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 11.09.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0001124.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1