Справа № 583/4045/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особа, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка клопотання, затверджене прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 30.07.2025 р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирська Сумської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 29.07.2025 р. близько 13.40 год. перебуваючи на відкритій території по вул. Грабовського в м. Охтирка під час конфлікту на грунті сімейних відносин з ОСОБА_7 , долонею правої руки наніс три удари в ділянку потилиці потерпілій ОСОБА_7 , які завдали потерпілій ОСОБА_7 фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_4 , відносно якого рішенням Охтирського міськрайонного суду сумської області від 14.07.2025 р. по справі № 583/3071/25 пр. № 2-о/583/168/25 видано обмежувальний припис, яким визначено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 , а саме: заборонено перебувати в місці проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 строком на 6 місяців та заборонено наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 строком на 6 місяців, з яким ОСОБА_4 був ознайомлений 18.07.2025 р., в порушення встановленої заборони 02.08.2025 р. близько 16.30 год. прибув до місця проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , тим самим не виконав обмежувальний припис, виданий судом.

Крім того, ОСОБА_4 02.08.2025 р. близько 16.30 год. за адресою АДРЕСА_2 під час конфлікту на грунті сімейних відносин з ОСОБА_7 , знаходячись в положенні стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_7 , пальцями правої руки наніс їй один удар в ділянку шиї зліва. В результаті цих дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця бокової поверхні шиї зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що у липні 2025 року перебуваючи на вул. Грабовського в м. Охтирка він вдарив свою матір ОСОБА_7 , але не сильно, та штурляв її. Крім того, 02.08.2025 р. він ( ОСОБА_4 ) прийшов на АДРЕСА_2 у будинок матері його батька, де в цей час проживали його ( ОСОБА_4 ) батьки, та бензопилкою став вирізати двері, бо йому ніхто не відчиняв, а йому потрібні були кошти на існування. У будинку була його мати ОСОБА_7 , якій він заподіяв тілесні ушкодження. Після цього сусід відібрав у нього бензопилку, а потім приїхали працівники поліції та відвезли його у психлікарню. Про те, що йому заборонено наближатися до будинку ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , він обізнаний, про це йому оголошував працівник поліції. Він ( ОСОБА_4 ) заперечує проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, так як не вважає себе хворим.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 126, ст. 390-1 КК України підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що вони з чоловіком ОСОБА_8 йшли по вул. Грабовського м. Охтирка в суд на судове засідання, а ОСОБА_4 їхав велосипедом по цій вулиці. Потім ОСОБА_4 підскочив до неї і сказав: «Давай гроші», штовхнув її та вдарив рукою по потиличній частині голови, після цього ОСОБА_4 поїхав з місця події. Також 02.08.2025 р. близько 16.00 год. ОСОБА_4 приїхав на АДРЕСА_2 , де проживає її свекруха - ОСОБА_9 . Вона ( ОСОБА_7 ) разом з чоловіком в цей час була там, так як через конфлікт з сином вона не може проживати по АДРЕСА_1 . Вона ( ОСОБА_7 ) почула звук бензопилки. Вона ( ОСОБА_7 ) вискочила з кімнати у тамбур, замок у вхідних дверях до будинку вже був вирізаний і шина робочої пилки вже знаходилася в тамбурі будинку. Побачивши це, вона ( ОСОБА_7 ) зачинила інші двері, однак шина від пилки вже пройшла в двері і вона вирішила відчинити двері. ОСОБА_4 з працюючою бензопилкою в руках увійшов у будинок та сказав їй: «Давай гроші!». Вона ( ОСОБА_7 ) знайшла гроші та віддала їх ОСОБА_4 . У кімнаті ОСОБА_4 її штовхнув і став тягати за волосся, а потім рукою стукнув по шиї зліва, після чого у неї на шиї були синці. Потім до будинку забіг сусід ОСОБА_10 , відібрав у ОСОБА_4 бензопилу та заштовхав його в куток. Згодом приїхали працівники поліції.

Довідкою № 72 КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» від 29.07.2025 р. про фіксацію тілесних ушкоджень, згідно якої у ОСОБА_7 виявлено забій м`яких тканин волосяної частини голови (потиличної ділянки).

Висновком судово-медичної експертизи № 352 від 20.08.2025 р., відповідно до якого у гр.. ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не виявлено.

Протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 31.07.2025 р. за участю потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого ОСОБА_7 розказала та продемонструвала на статисті, як саме її син - ОСОБА_4 29.07.2025 р. під час сварки наніс їй три удари долонею равої руки в потиличну ділянку голови, які завдали їй фізичного болю.

Протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 31.07.2025 р. за участю свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_8 розказав та продемонстрував на статисті, як саме 29.07.2025 р. ОСОБА_4 під час сварки наніс три удари долонею правої руки в потиличну ділянку своїй матері - ОСОБА_7 .

Копією рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/3071/25 пр. № 2-о/583/168/25 від 14.07.2025 р., відповідно до якого видано обмежувальний припис, яким визначено наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: заборонено ОСОБА_4 перебувати в місці проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців; заборонено ОСОБА_4 наближатися на відстань менше 50 (п`ятдесяти) метрів до місця проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відеозаписом, що міститься на диску DVD-R, на якому зафіксовано, як 18.07.2025 р. о 07.41 год. працівник поліції ознайомлює ОСОБА_4 з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.07.2025 р. шляхом зачитування рішення вголос, при цьому ОСОБА_4 відмовився від зазначення підпису про ознайомлення з рішенням суду.

Протоколом огляду речей і документів від 05.08.2025 р., відповідно до якого в приміщення Охтирського РВП ГУНП в Сумській області було проведено огляд диску DVD-R на якому зафіксовано, що 18.07.2025 р. о 07.41 год. працівник поліції ознайомлює ОСОБА_4 з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.07.2025 р. шляхом зачитування рішення вголос. ОСОБА_4 відмовився від зазначення підпису про ознайомлення з рішенням суду.

Протоколом огляду речей і документів від 04.08.2025 р., відповідно до якого в приміщення Охтирського РВП ГУНП в Сумській області було проведено огляд мобільного телефону NOKIA свідка ОСОБА_7 та виявлено СМС-повідомлення з мобільного номеру НОМЕР_1 , який підписано « ОСОБА_11 », яке було надіслано «вчера» (02.08.2025) о 15.13 год., наступного змісту: «Неси сюда деньги ілі вечером я приїду і виріжу двері і я поріжу всих хто буде в оселі за те шо ти отправила мене на дурку».

Висновком судово-медичної експертизи № 353 від 20.08.2025 р., відповідно до якого згідно довідки про фіксацію тілесних ушкоджень № 73 КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» у гр.. ОСОБА_7 лікарем 02.08.2025 р., поставлений діагноз: синець бокової поверхні шиї зліва. Вищеописане тілесне ушкодження утворились внаслідок дії тупого предмета (тупих предметів), за механізмом удару/удару-стику. Час утворення ушкодження відповідає часові, вказаному в постанові (02.08.2025), що підтверджується кольором синця. Виявлене тілесне ушкодження за ступенем тяжкості оцінюється як легке тілесне ушкодження.

Протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 03.08.2025 р. за участю потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 розказала та продемонструвала на статисті, як саме її син - ОСОБА_4 02.08.2025 р. о 16.30 год. за адресою АДРЕСА_2 під час конфлікту спричинив їй тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_4 перебуваючи в положенні стоячи навпроти неї ( ОСОБА_7 ), зігнутими пальцями правої руки наніс їй ( ОСОБА_7 ) один удар пальцями правої руки в ділянку шиї зліва.

Додатковим висновком судово-медичної експертизи № 354 від 20.08.2025 р., відповідно до якого механізм утворення тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_7 , відповідає механізму, продемонстрованому ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту 03.08.2025 р.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія ІІІ-БП №365665 від 01.11.1993, відповідно до якого його батьками є: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Таким чином, вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки діянь, передбачених Особливою частиною цього Кодексу, а саме: завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень; легкого тілесного ушкодження; невиконання обмежувального припису, доведено сукупністю наведених доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Як вбачається з висновку амбулаторної судово-психіатричного експертизи № 728 від 29.08.2025 року на час вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді Шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг з наростаючим дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді Шизофренії, параноїдна форма, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази доводять, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень; суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження та суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.390-1 КК України умисне невиконання обмежувального припису, перебуваючи у стані неосудності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, стосовно якої заявлено клопотання, її захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , які не заперечують проти застосування примусових заходів медичного характеру, враховуючи думку прокурора, який клопотання підтримав, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 19 КК осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними (ч. 1).

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру (ч. 2).

Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки (відповідно вольова та інтелектуальна ознаки) не є суб`єктом кримінального правопорушення в розумінні ч. 1 ст. 18 КК і в такому випадку відсутня вина як обов`язкова основна ознака суб`єктивної сторони будь-якого складу кримінального правопорушення, а отже і суб`єктивна сторона. Зазначене є правовою підставою для юридичної оцінки дій неосудної особи не як кримінального правопорушення, а як суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК.

Статтею 92 КК передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання (ст. 93 КК).

Згідно зі ст. 94 КК залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (ч. 1).

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку (ч. 3).

Визначаючи тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 513 КПК під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Отже, виходячи із аналізу положень статей 13, 15, 18, 19, 23, 24, 92, 93, 94 КК та ч. 3 ст. 503, ст. 505, ч. 1 ст. 513 КПК у їх взаємозв`язку, при розгляді кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого в стані неосудності, повинна ґрунтуватись лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, при цьому суд має виходити із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи, з огляду на те, що встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка такого діяння за наявності до того підстав може здійснюватися із застосуванням ст. 15 КК.

Такий висновок щодо правозастосування положень ст. 15 КК у взаємозв`язку з ч. 3 ст. 503 КПК міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі №761/37225/20 провадження № 51-321 кмо 22.

Безпосередньо дослідивши усі надані стороною обвинувачення докази, надавши кожному з них оцінку в аспекті ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості, достовірності та їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст.126, 390-1, ч.1 ст. 125 КК України, в стані неосудності і відповідно з вимогами ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, тому відповідно до ч.1 ст.94 КК України, враховуючи обставини вчинення і тяжкість вчинених ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб, суд вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Визначаючи тип психіатричної лікарні, в яку необхідно помістити неосудну особу, суд повинен виходити не тільки з її психічного стану, а й з характеру вчиненого нею суспільно небезпечного діяння.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2024 року у справі № 484/983/23 провадження № 51-5413км23.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, небезпеку для оточуючих, характер та тяжкість захворювання та думку експертів-психіатрів стосовно необхідності застосування примусових заходів медичного характеру, суд вважає, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом та тяжкістю вчинених ним суспільно небезпечних діянь, становить небезпеку для суспільства та, відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 КК, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 51 КК, примусові заходи медичного характеру не входять до системи покарань, відтак вони не є видами покарання, а є заходами кримінально-правового характеру. Порядок застосування цих заходів свідчить про відсутність у них карального потенціалу і вони не переслідують мети кари за вчинене, а основне їх призначення вбачається в усуненні умов, що сприяли вчиненню суспільно небезпечного діяння.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 19, ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речовий доказ: DVD-R диск на якому мається відеозапис під назвою 0e54fbed2e2703c1c7fcd6a7c7bef485 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_1