Судді Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 у провадженні № 51-3700км18.
Більшістю голосів колегії суддів ухвалою від 28 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на вирок Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 30 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 квітня 2014 року щодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто останньому.
Вважаю таке рішення неправильним і таким, що суперечить вимогам закону виходячи з наступного.
Кримінальна справа щодо ОСОБА_2 розглянута судами першої та апеляційної інстанцій за правилами Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року (далі - КПК 1960 року).
Вироком Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 30 грудня 2013 року ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді арешту на строк 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК, з урахуванням правил ст. 49 цього Кодексу звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд Донецької області ухвалою від 22 квітня 2014 року судове рішення змінено, виключено вказівку про порушення ОСОБА_2 правил експлуатації транспорту. В решті вирок залишив без змін.

Постановою судді Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3 від 10 червня 2014 року витребувано з Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області кримінальну справу щодо ОСОБА_2 для перевірки в касаційному порядку.

Загальновідомими є той факт, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації частина території Луганської та Донецької областей є тимчасово окупованими.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» від 07 листопада 2014 року № 1085- р та додатку до нього м. Макіївка внесена до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Кримінальна справа щодо ОСОБА_2 до суду касаційної інстанції не надходила.

Мої колеги уважали, що з огляду на те, що з 2014 року до суду не надходили жодні звернення від ОСОБА_2 , що може свідчити про втрату ним інтересу до розгляду поданої скарги, з урахуванням часу, змісту ухвалених судових рішень і спливу значного проміжку часу вказану скаргу потрібно повернути особі, яка її подала.

Проте жодною нормою КПК 1960 року не передбачено можливості повернення касаційної скарги особі з роз`ясненням її права на повторне звернення до суду, у провадженні де фактично провадження вже відкрито та витребувано матеріали справи, тобто скаргу визнано обґрунтованою, тим більше з мотивуванням про втрату заявником інтересу до її розгляду та з огляду на те, що будь-якого поштового або іншого сполучення між Україною та окупованими територіями чи Російською Федерацією наразі не існує і ОСОБА_2 фактично позбавлений реальної можливості звернутися з такою заявою до Суду.

Окрім того, з тих самих підстав ОСОБА_2 не має можливості отримати копію цієї ухвали і його місце проживання та знаходження на даний час Суду невідомі.

Також в ухвалі Судом роз`яснено заявнику його право на повторне звернення до Суду з касаційною скаргою разом із клопотання про поновлення строку на оскарження, що суперечить вимогам закону та матеріалам провадження, оскільки такий ОСОБА_2 пропущений не був, і за його скаргою провадження вже відкрито судом касаційної інстанції.

Більше того, нормами глави 31 КПК 1960 року не передбачено повноважень суду касаційної інстанції на поновлення строків оскарження ухвалених судових рішень, адже відповідно до вимог ст. 350 цього Кодексу це питання вирішує суд першої інстанції.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом?1 статті?6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є беззастережним. Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, на особу, яку обвинувачено у кримінальному правопорушенні, не можна покладати будь-який додатковий тягар доведення, чому вона не цікавилася станом розгляду справи, а її відсутність була зумовлена форс-мажором або непереборними обставинами.

За таких обставин вважаю, що рішення Суду про повернення ОСОБА_2 поданої касаційної скарги суперечить вимогам закону і є неправильним.

28 листопада 2025 року

Суддя ОСОБА_1