УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000852 від 29.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000852 від 29.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.08.2025 на адресу СУ ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали оперативних співробітників, відповідно до яких встановлено, що військова службова особа одного із військових формувань Вінниччини, умисно всупереч інтересам військової служби, вимагає неправомірну вигоду від військовослужбовців за сприяння останнім в ухиленні від виконання службових обов`язків.

Встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 № 228 від 12.08.2025 лейтенанта ОСОБА_6 прийнято на військову службу у Збройні сили України та призначено на посаду командира роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 .

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) передбачено, що лейтенанту ОСОБА_6 , окрім іншого, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе.

На підставі п. п. 1-4 ч. 1 ст. 24 Закону лейтенант ОСОБА_6 , окрім іншого, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно ужити таких заходів: відмовитись від пропозиції, за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію, залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників, письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника.

Водночас, лейтенант ОСОБА_6 вирішила стати на злочинний шлях та вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, після 24.02.2022, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_8 , будучи добровольцем, по розподілу потрапив для проходження військової служби у Збройних Силах України до військової частини НОМЕР_2 .

У подальшому, 24.08.2023 ОСОБА_8 , через наявність власних сімейних обставин, самовільно залишив військову частину, та перебував поза її межами. Отримавши інформацію про можливість поновлення в службі, при цьому будучи звільненим від кримінальної відповідальності за вчинення дій, пов`язаних із самовільним залишенням частини, ОСОБА_8 27.08.2025 добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_1 з дислокацією в АДРЕСА_1 , де оформив необхідні документи та, перейшов у розпорядження 1 роти резерву сержантського (старшинського) складу військової частини НОМЕР_1 .

Надалі, 28.08.2025, командир 1 роти резерву сержантського (старшинського) складу військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_6 , висловила вимогу підлеглому ОСОБА_8 , який перебував в безпосередньому її розпорядженні, надати їй грошові кошти в якості неправомірної винагороди в сумі 500 (п`ятсот) гривень за добу, за надання, без наявних на те законних підстав, дозволу на тимчасове увільнення від виконання обов`язків військової служби з правом виїзду за межі військової частини, після чого виписала останньому бланкову продукцію «Записка про звільнення» в кількості чотирьох одиниць та відпустила ОСОБА_8 за межі військової частини з обумовленістю передачі грошових коштів по результату повернення до території військової частини.

Вважаючи прохання командира 1 роти резерву сержантського (старшинського) складу військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_6 про надання їй неправомірної вигоди кримінально-протиправними, 29.08.2025 у ранню пору ОСОБА_8 , перебуваючи поза межами військової частини, звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому діяв під їх контролем, з метою перевірки дійсності намірів останньої на отримання неправомірної вигоди.

У подальшому, 02.09.2025 близько 14 години 00 хвилин лейтенант ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, обіймаючи посаду командира 1 роти резерву сержантського (старшинського) складу військової частини НОМЕР_1 , являючись службовою особою, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, протиправно, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході розмови, почала вимагати від військовослужбовця ОСОБА_8 надати їй, ОСОБА_6 , неправомірну вигоду у сумі 500 гривень за добу перебування поза межами військової частини.

02.09.2025 близько 14 години 10 хвилин, перебуваючи в кімнаті відпочинку командира роти, приміщенні № 7, що розміщується на другому поверсі будівлі штабу на території військової частини НОМЕР_1 , лейтенант ОСОБА_6 одержала від військовослужбовця ОСОБА_8 неправомірну вигоду в готівковій формі у вигляді грошових коштів в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, купюрами: дві по тисячі гривень та одна в п`ятсот гривень, за вчинення ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданого їй службового становища, а саме за надання дозволу на тимчасове увільнення від виконання обов`язків військової служби за контрактом та за посадою з правом виїзду за межі військової частини у період з 28.08.2025 по 02.09.2025, без наявних на те законних підстав; а також надала ОСОБА_8 п`ять заповнених без дат бланків «Записка про звільнення» з обумовленням вимоги їх оплати після використання такого звільнення; після чого командира 1 роти резерву сержантського (старшинського) складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 затримано правоохоронними органами у порядку статті 208 КПК України, а предмет неправомірної вигоди вилучено, чим, кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

03.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2025, постановленою у справі № 127/27872/25, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, строком на два місяці, а саме до 03.11.2025 включно.

27 жовтня 2025 року постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 03.12.2025 включно.

Термін дії запобіжного заходу та обов`язків, покладених судом на ОСОБА_6 стікає, однак ризики, які передбачені статтею 177 КПК України не зменшилися, зокрема:

1.переховування підозрюваної від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за його вчинення остання може переховуватися від органу досудового розслідування та, у подальшому від суду;

2.незаконного впливу підозрюваної на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки, згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому, ОСОБА_6 , може здійснювати вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності, так як остання особисто з ними знайома;

3.вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

У той же час, застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам,тому прокурор просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив продовжити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку адвоката.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання прокурора, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000852 від 29.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В межах даного кримінального провадження 03.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду від 03.09.2025 до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. Проаналізувавши обставини та враховуючу міру можливого покарання, суд прийшов до переконання, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної та запобігти ризикам, які випливають із положень ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу на сьогоднішній день не зменшились та продовжують існувати, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, покази яких матиме суттєве значення під час судового розгляду.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання, одружена та наразі вагітна, що підтверджено копією виписки з лікарні.

27 жовтня 2025 року постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 03.12.2025 включно.

З огляду на викладене, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, особу підозрюваної, яка обов`язки не порушує, співпрацює зі слідством, а також відомості встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, в межах строку досудового розслідування, оскільки вказаний запобіжний захід здатний запобігти встановленим ризикам.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22-00 год. по 06-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.12.2025 року включно.

Продовжити строк дії обов`язків, застосованих ухвалою Вінницького міського суду від 03.09.2025 (справа № 127/27872/25), а саме:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.12.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя