УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 Справа №607/26556/25 Провадження №1-кс/607/7510/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування кримінального провадження №0001471 від 21.08.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долина Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2025 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням під час досудового розслідування кримінального провадження №0001471 від 21.08.2025 про застосування щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів, із забороною залишати житло за місцем проживання у період доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. та покладенням на цей же строк обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001471 від 21.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що 21.08.2025 на адресу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла матеріали УСР в Тернопільській області ДСР НП України про те, що в ході проведення комплексу оперативно-розшукових заходів, встановлено факт зберігання гр. ОСОБА_8 боєприпасів, без передбаченого законом дозволу. Надалі, 18.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.12.2025 у справі №607/26201/25, у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , що знаходиться в гаражному кооперативі «Кенотрон», по вул. Спортивна, 1 у м. Тернополі, було виявлено та вилучено корпус гранати «Ф1» та запал УЗРГМ, яку ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу.

У клопотанні також вказано, що 18.12.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 14 год. 16 хв. 18.12.2025) за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

19.12.2025 ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

За наведеного, та посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання зазначеному у клопотанні ризику переховування, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваному.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, посилаючись на тяжкість інкримінованого останньому кримінального правопорушення та наявність у даному кримінальному провадженні ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 висловили заперечення щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість повідомленої йому підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та недоведеність зазначеного слідчим у клопотанні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просили врахувати відомості про особу ОСОБА_4 , який має міцні соціальні зв`язки, виключно позитивну характеристику, протягом війни займається волонтерською діяльністю на допомогу ЗСУ, в тому числі, в зоні проведення бойових дій, а тому просили застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який вважають достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Крім того, захисник ОСОБА_5 просив врахувати необхідність підозрюваного ОСОБА_4 регулярно виїжджати за межі Тернопільської області у зв`язку зі здійсненням волонтерської діяльності, у зв`язку з чим не покладати на нього обов`язку не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001471 від 21.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18.12.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 14 год. 16 хв. 18.12.2025) за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

19.12.2025 ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Зокрема такими є: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001471 від 21.08.2025; рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_9 від 21.08.2025; протокол за результатами проведення оперативно-розшукового заходу візуального спостереження за особою від 23.05.2025; протокол за результатами проведення оперативно-розшукового заходу обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння від 20.08.2025; протокол обшуку від 18.12.2025; довідки Управління вибухотехнічної служби ГУНП в Тернопільській області від 18.12.2025 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів; акт Управління вибухотехнічної служби ГУНП в Тернопільській області від 18.12.2025 перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів; протокол огляду від 18.12.2025; висновок експерта за результатами проведення судової вибухо-технічної експертизи від 19.12.2025, а також інші долучені до клопотання документи.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому слідчим суддею повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинене, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 цього кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, стороною захисту не наведено достатніх обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на непричетність ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Оцінюючи наявність ризику, на існування якого посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Як зазначено у клопотанні слідчого, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що обумовлено тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним поводженням з бойовими припасами, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Відтак, усвідомлюючи вказані обставини, підозрюваний ОСОБА_4 може умисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України слугує підставою для застосування запобіжного заходу.

Як видно, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та можливості запобігти існуючому ризику.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання слідчого судді, в судовому засіданні прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, втім, не доведено обставини згідно з п. 3 ч. 1 цієї статті.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, виключно позитивно характеризується, протягом війни займається активною волонтерською діяльністю на допомогу ЗСУ, зокрема виконував завдання у районах підвищеної небезпеки із постійною загрозою для життя та брав участь в евакуації цивільного населення із зони активних бойових дій, а відтак слідчий суддя доходить висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як на цьому наполягав прокурор в судовому засіданні, не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

На переконання слідчого судді, пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, тобто по 18.02.2026.

Так, відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За наведеного, слідчий суддя доходить висновку, що достатнім та дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявному у цьому кримінальному провадженні ризику є особисте зобов`язання. При цьому, слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і доходить висновку, що такий запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід відмовити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому посилання сторони захисту на те, що заборона виїзду підозрюваного ОСОБА_4 за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду перешкоджатиме здійсненню ОСОБА_4 його волонтерської діяльності не спростовує необхідності застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Водночас, слідчий суддя роз`яснює, що покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язку не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду не перешкоджає йому виїжджати за межі Тернопільської області за умови отримання відповідного дозволу слідчого, прокурора або суду, що на даному етапі досудового розслідування є необхідним для здійснення органом досудового розслідування належного та ефективного контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків по 18.02.2026.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1