Справа № 569/6453/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненськоїобласті в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у порядку спеціального судового провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.05.2024 за №0000085 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Антрацит Луганської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , не судимого, (інші відомості відсутні)

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_7 діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, обороноздатності та державній безпеці України, будучи обізнаним про початок 24.02.2022 повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації (далі РФ) на територію України та сповідуючи проросійські наративи, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2023 року вступив на військову службу до приватної військової компанії « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка у складі «Росгвардії» РФ приймає безпосередню участь у повномасштабній військовій агресії РФ проти України, та протягом травня - червня того ж року, брав безпосередню участь в бойових діях проти Сил оборони України на території Бахмутського району, Донецької області, неподалік с. Рівнопіль, с. Урожайне та безпосередньо в м. Бахмут.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (inabsentia), останній показань суду не надавав, клопотань на адресу суду також не подавав.

Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Розгляд кримінального провадження відбувся колегією суддів.

Відповідно до ухвали колегії суддів від 11вересня 2025 року, вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду, та постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 , а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (inabsentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою inabsentia, слідчий суддя Рівненського міського суду в ухвалі суду від 13 березня 2025 року,виходив із того, що інкриміновані обвинуваченому злочин та його поведінка узгоджуються з вимогами, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України. Відповідною ухвалою суду, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченого. (т.1а.п. 120)

Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого.

Відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

Повістки про виклик ОСОБА_7 , повідомлення про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та на стадії судового розгляду надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення» та на офіційному веб-сайті Рівненського міського суду Рівненської області, а копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_7 , на виконання вимог ч.2 ст.2975 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від сторони захисту, на адресу суду не надходили.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області, адвоката ОСОБА_6 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст. 46, 47 КПК України, забезпечити надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_7 ,

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування, вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів, для виклику обвинуваченого ОСОБА_7 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через призначеного захисника, реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України, реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Як вказано вище, відповідно до ухвали колегії суддів від 11 вересня 2025 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , здійснювалось спеціальне судове провадження. У судових засіданнях призначеного до розгляду кримінального провадження, приймав участь захисник ОСОБА_6 який також здійснював захист обвинуваченого на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження, від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Разом з тим, судом вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликалася у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Рівненського міського суду Рівненської області.

Захисник обвинуваченого здійснював дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймав участь у дослідженні доказів, виступав у дебатах, заперечував запропоновану прокурором міру покарання для його підзахисного.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення, вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Колегія суддів вважає, що вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_7 , був поінформований належним чином про дати розгляду провадження, а також дотримані його права на захист (представництво) у суді.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні, не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження. Стверджував та просив суд, щодо його підзахисного ОСОБА_7 , ухвалити виправдувальний вирок. Оскільки вважає недопустимими досліджені докази, якими не доведено, що вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, наявні правові підстави, проводити розгляд даного кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Дослідивши всі докази кримінального провадження, взявши до уваги позицію захисника про відсутність належних та допустимих доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доводиться сукупністю письмових доказів, допитами свідків, які були предметом дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Так, протоколом огляду від 10.06.2024 (в ході досудового розслідування) персонального профілю ОСОБА_7 в китайському соцмедійному застосунку для поширення відеофайлів та онлайн-трансляцій «TikTok» оглянуто (виявлено) близько 61 публікації (зображення, фото, відеозаписи), які свідчать про перехід останнього на бік ворога в період збройного конфлікту.

Зокрема, на знімку екрана комп`ютера №9 та №10 виявлено публікацію, яка містить відеозапис, де ОСОБА_7 вихваляється наявним паспортом громадянина рф (стенограма вищевказаного відеозапису: «…Да, действительно я бил рожден при Украине на Донбасе и все в етом роде Конечно же сейчас у меня правильний паспорт (зображено ОСОБА_7 з паспортом громадянина рф в руках)».

Оглядом знімку екрану 11 встановлено ОСОБА_7 у військовій формі одягу з шевроном ПВК «Вагнер» та прапором рф, поширену 12.05.2024.

Оглядом знімку екрану 13 встановлено публікацію, що містить поширений 10.05.2024 власником відеозапис тривалістю 00:00:10 де ОСОБА_7 , у військовій формі одягу та наявний наступний інформаційний зміст: «Ну а тепер вниманиє для тех, кто говориться что я чевото боюсь и боюсь показать свое лицо, так смотрите! (на фоні грає музичний супровід «Оркестр Вагнер»)».

На знімках екрану 14-18 обвинувачений зображений у військовій формі одягу з п`ятикутною зіркою на георгіївській стрічці, шевроном ПВК «Вагнер» та прапором рф. (т. 2 а.п. 34-214)

Відповідно до протоколу огляду офіційного інтернет - представництва (офіційної сторінки Офісу Президента України) від 31.03.2025, ОСОБА_7 не був позбавлений громадянства України на підставі Указу Президента України. (т. 2 а.п. 31-33).

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів (інформації) від 21.03.2025 відповідно до якого на виконання ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 19.03.2025, підтверджується проведення тимчасового доступу та вилучення наявних у Відомчій інформаційній системі ДМС належним чином завірені копії заяв про видачу паспорта громадянина України ОСОБА_7 ..

Протокол огляду від 11.12.2024 мережі Інтернет, підтверджує інформацію, щодо діяльності ПВК «Вагнер» та докази їхньої участі у збройному конфлікті на території України, місця їхньої діяльності на стороні рф у військових діях проти України, статус ПВК «Вагнер» на протязі 2022-2024 років у збройній агресії проти України (т. 2 а.п. 1-30).

Також, оглянуто низку наступних веб-сторінок:

ПВК «Вагнер» - Вікепедія (відображено інформацію щодо статусу, хронології участі у воєнних діях ПВК «Вагнер» в збройній агресії рф проти України, фінансування ПВК «Вагнер» її засновника);

Что осталось от ЧВК «Вагнер» - Парламентская газета;

ЧВК «Вагнер» 10 мая - передаст позиции в Артемовске войскам Миноборони - Парламентская газета (в якій відображено орієнтовне місцезнаходження та діяльність представників ПВК «Вагнер» на території Донецької області станом на травень 2023 року);

ПВК Вагнер у складі різних російських підрозділів дійсно перекидають під

ОСОБА_8 ще залишаються «вагнерівці», але з передмістя вийшли Маляр» - «Радіо Свобода» (відображено участь та дислокації ПВК «Вагнер» у збройному конфлікті на стороні рф в України станом на травень-червень 2023 року);

«Пригожин сообщил об уничтожении в Артемовське до 600 воєнних ВСУ в сутки» - «Парламентская газета» (відображено орієнтовне місцезнаходження та діяльність представників ПВК «Вагнер» на території Донецької області станом на травень 2023 року);

«Куда пропала ЧВК «Вагнер»» «Парламентская газета»;

«Колишні бійці «Вагнера»» справді перебувають на Бахмутському напрямку, це психологічна операція - «Суспільне Донбас»;

«Британская юрфирма судиться с ЧВК «Вагнера» из-за терроризма в Украине» - «громадське радіо»

Отже, із оглянутих вищевказаних веб сторінок, підтверджуються відомості щодо ПВК «Вагнер», та доказів їхньої участі в збройному конфлікті на території України, а також місця їхньої діяльності на стороні рф, у військових діях проти України, в тому числі статус ПВК «Вагнер» в період 2022-2024 у збройній агресії рф проти України.

Протоколом огляду від 10.12.2024 мережі Інтернет, відображені відомості щодо окупації Донецької та Луганської областей збройними силами рф та відповідні офіційні інтернет-ресурси України, що підтверджує факт тимчасової окупації Луганської та Донецької областей. (т.1 а.п. 199-250).

Протокол огляду від 10.06.2024 мережі Інтернет, підтверджує персональний профіль в російській соціальній мережі «ВКонтакті», ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 169-198).

Проведеним оглядом виявлено публікації із текстом, зображеннями, відео записами, які вказують про перехід на бік ворога, шляхом безпосередньої участі в повномасштабній збройній агресії рф проти України в лавах приватної військової компанії ПВК «Вагнер» у складі «росгвардії».

Зокрема, 10.01.2023, 21.02.2024, 24.03.2024, 25.03.2024, 26.03.2024, 22.05.2023, 06.04.2024, 12.04.2024, 16.04.2024, 20.04.2024, ОСОБА_7 опубліковано світлини на яких він зображений у військовій формі одягу, а 12.08.2023 - відеозапис тривалістю 00:00:10 на якому останній зображений у військовій формі одягу із шевроном у формі прапору рф.

Із досліджених судом показань допитаного в якості свідка ОСОБА_9 , (здійснених в умовах воєнного стану, які зафіксовані за допомогою технічних засобів відео фіксації) з яких слідує, що були отримані у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, та зафіксовані оперативним працівником регіонального органу безпеки, на виконання доручення слідчого, за допомогою технічних записів відеофіксації в приміщенні Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід-1».

Вказаний свідок надав пояснення, що безпосередньо познайомився з обвинуваченим у травні 2023 року, коли при виконанні військового розвідувального завдання в районі околиць міста Бахмут завітав до позиції представників ПВК «Вагнер». Зазначив, що ОСОБА_7 йому хизувався контрактом з ПВК «Вагнер», показував документ із своїм фото та установчими даними, де було чітко прописано його премії та грошове забезпечення (т. 1 а.п. 151-156).

Із дослідженого судом протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.12.2024, слідує, що свідок ОСОБА_9 серед 4 осіб, зображених на фотознімках, впізнав на фотознімку №3 громадянина України ОСОБА_7 за рисами обличчя, а саме:обличчя овальне європейського типу, чоло середньої висоти, волосся русяво-чорного кольору, пряме, в міру коротке, зачесане на ліво (т. 1 а.п. 145-150).

Із досліджених судом показань допитаного в якості свідка ОСОБА_10 , отриманими в умовах воєнного стану, допит зафіксовано за допомогою технічних записів відеофіксації в приміщенні Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід-1», слідує, що останній безпосередньо познайомився із ОСОБА_7 в червні 2023 року на території Донецької області неподалік с. Рівнопіль при підготовці до штурму околиць м. Бахмут спільно з представниками ПВК «Вагнер». Зокрема, останній зазначив, що особисто знайшов військовий квиток ОСОБА_7 , підняв його із землі та повернув власнику. Водночас, свідок зазначив, що під час спільної вечері ОСОБА_7 зазначив, що негативно ставиться до політики керівництва України, прийшов у ПВК «Вагнер» оскільки завжди хотів бути найманцем та отримувати високу заробітну плату.

Крім того, свідок вказав що зустрічався з обвинуваченим не одноразово. Через кілька днів на околицях с. Урожайне Донецької області під час виконання бойової задачі вони дружньо вітались та домовились про зустріч у м. Бахмут, однак зустріч не відбулась у зв`язку із тим, що свідка перекинули на інший напрямок. (т.1 а. п. 163-168).

Із дослідженого судом протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.12.2024, відповідно до змісту якого, свідок у провадженні ОСОБА_10 серед 4 осіб, зображених на фотознімках, впізнав на фотознімку №3 громадянина України ОСОБА_7 за рисами обличчя. Водночас свідок зазначив, що ОСОБА_7 безпосередньо приймав участь у повномасштабній збройній агресії рф проти України в лавах приватної військової компанії «Вагнер» у складі «Росгвардії» (т. 1 а.п. 157-160).

Враховуючи, що допит названих вище свідків у кримінальному провадженні здійснювався в умовах воєнного стану та їх свідчення фіксувались за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації, колегія суддів використовує їх як докази в цьому провадженні. Використання наведених свідчень як докази в суді передбачено ч.11 ст.615 КПК України.

Постановою слідчого СВ УСБУ в Рівненській області від 7.03.2025 ОСОБА_7 , як підозрювану особу, було оголошено у розшук.

Наведені докази в їх сукупності, не мають між собою протиріч, є узгодженими, а тому, суд бере їх до уваги.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винним.

Неможливість проведення судом допиту обвинуваченогоОСОБА_7 , не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду, щодо доведеності «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Оскільки сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, прямо і опосередковано свідчить про вчинення ним інкримінованого діяння.

При цьому, судом врахована практика Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.111 КК України які виразились у державній зраді, а саме діяння, умисно вчинене громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту.

Передбачених законом підстав, для визнання доказів у справі неналежними та недопустимими, у судовому засіданні не встановлено.

Не заслуговує уваги позиція захисника в судовому засіданні про відсутність доказів вини його підзахисногоОСОБА_7 , зокрема те, що досліджені докази провадження - є недопустимими. На думку суду, суб`єктивний аналіз захисника доказів сторони обвинувачення, не узгоджується з об`єктивним аналізом, проведеним судом та викладеному у мотивувальній частині вироку.

Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 , кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченомуОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із позицією прокурора в судових дебатах, взявши до уваги позицію захисника, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає можливим призначити покаранняОСОБА_7 , необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з ізоляцією його від суспільства, тобто у виді позбавлення волі та з конфіскацієювсього належного йому на праві власності майна.

Суд призначає покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений злочин.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Письмові речові докази (документи)CD-R диски, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Обраний запобіжний захід обвинуваченомуОСОБА_7 , необхідно залишити попередній тримання під вартою, без визначення розміру застави, відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2025 року. (т.2а.п.241-242).

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_7 тримання під вартою, без визначення розміру застави, залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 , рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Письмові речові докази (документи), CD-R диски - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3