У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2026 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.03.2026 року (включно).

??

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції )

захисник: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції )

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. В разі залишення підозрюваному запобіжного заходу у вигляді варти визначити йому заставу.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.03.2026 року (включно).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не було доведено.

Також на думку сторони захисту, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем з 2022р., одружений, має двох малолітніх дітей, наявні підстави для застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 02.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її в посаді старшого навідника гранатометного взводу роти вогневої підтримки 2-го батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані старший матрос, 01.01.2026, близько 23.30 год. шляхом обману проник у приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою зґвалтування останньої, за допомогою цегли наніс їй удар в область голови від чого остання впала на підлогу, де він за допомогою кулаків рук наніс їй ще декілька ударів в обличчя, в результаті чого спричинив відповідно до довідки КНП «ХОКН» ХОР № 5 від 02.01.2026 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, перелому дна правої орбіти, субдуральної гематоми малого об`єму скроневої ділянки зліва, множинні поверхневі рани голови та обличчя після чого він словесно виразив намір у її зґвалтуванні, при цьому силоміць зняв з неї спідню білизну, однак він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що незалежали від його волі, оскільки потерпіла покликала на допомогу чоловіка в результаті чого ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину.

Він же, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 01.01.2026, близько 23.30 год. шляхом обману проник у приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на зґвалтування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді задоволення статевої пристрасті, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, за допомогою цегли наніс потерпілій удар в область голови від чого остання впала на підлогу, де він за допомогою кулаків рук наніс їй ще декілька ударів в обличчя, в результаті чого спричинив відповідно до довідки КНП «ХОКН» ХОР № 5 від 02.01.2026 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, перелому дна правої орбіти, субдуральної гематоми малого об`єму скроневої ділянки зліва, множинні поверхневі рани голови та обличчя після чого він словесно виразив намір у її зґвалтуванні, при цьому силоміць зняв з неї спідню білизну, однак він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла покликала на допомогу чоловіка в результаті чого ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину.

08.01.2026 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

08.01.2026 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

Слідчим до суду подано клопотання, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 02.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України.

Зауважено, що 08.01.2026 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на цей час про правильність висновку слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик того, що ОСОБА_6 розуміючи наслідки вчиненого, зважаючи на покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності такого ризику, як ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків кримінального правопорушення, оскільки він особисто знайомий зі свідками у кримінальному провадженні, до моменту затримання, разом з ними ніс військову службу, а отже йому відомі анкетні дані свідків, засоби зв`язку з ними та місце їх знаходження, тобто він може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Також є наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у здійсненні особливо тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу свідчить, про наявність соціальної небезпеки підозрюваного для оточуючих та вірогідність повторного вчинення кримінального правопорушення.

За такого, не є слушними доводи апелянта відносно того, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, відомості про особу підозрюваного, а також встановлені ризики, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Тому не є слушними твердження захисника, що зважаючи на відомості про особу підозрюваного до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2026 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: