Сарненський районний суд
Справа № 572/2645/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» про приведення у відповідність до законодавства вироків щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого :

вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, зміненого ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 25 липня 2024 року - до 2 років позбавлення волі;

вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2025 року за ч.4 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі

на підставі ч.2 ст.74 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» звернулась до суду із поданням в порядку ст.539 КПК України про приведення у відповідність до вимог закону вироків, ухвалених Шосткінським міськрайонним судом Сумської області від 21 лютого 2023 року та 17 лютого 2025 року щодо ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст.74 та Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

В обґрунтування клопотання установою вказано, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), через що діяння, вчинені засудженим віднесені до дрібного викрадення майна, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.51 КУпАП.

За вказаних обставин вважає за доцільне вирішити питання про приведення вказаних вище вироків у відповідність до чинного законодавства.

Представник установи подав письмову заяву, якою клопотання підтримав, просить розглядати дане провадження у його відсутність.

Засудженим також подано письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

В судовому засіданні прокурор вважає подання обґрунтованим, не заперечує проти його задоволення, просить привести вказані у поданні вироки щодо ОСОБА_5 у відповідність до законодавства з урахуванням вимог Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості поданого клопотання.

Судом встановлено, що вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до 2 років позбавлення волі.

Вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2025 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.4 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Вироки набрали законної сили.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX , який набрав чинності 9 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме - перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IVцьогоКодексудля відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року вбачається, що кримінальні правопорушення, за які засуджений відбуває покарання, вчинено у 2022 році.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., відповідно розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України у 2020 році становив 2481 грн. (1240,5 * 2 = 2481).

Відповідно до вказаного вище вироку засудженому інкриміновано викрадення майна за епізодом від 07 лютого 2022 року на суму 477 грн. 08 коп., за епізодом від 09 лютого 2022 року на суму 427 грн. 20 коп., за епізодом від 11 лютого 2022 року на суму 2100 грн., що за кожним епізодом не перевищує суму у 2481 грн.

Отже, діяння за вказаними епізодами, кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України підлягає декриміналізації.

Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст.58 Конституції Українизакони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до приписів п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Отже, клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» підлягає до задоволення, а покарання за вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року щодо ОСОБА_5 в частині обвинувачення, вказаній вище - декриміналізації.

Керуючись п.13 ч.1 ст.537, ч.2 ст.539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , від покарання за вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 місяці, за ч.3 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі - на підставі ч.2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, виключивши із вказаного вироку посилання на ч.1 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року за ч.2 ст.185 КК України до арешту на строк 6 місяців.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2025 року за ч.4 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі ( з урахуванням покарання, призначеного вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 6 місяців).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя