СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, без визначеного місця реєстрації, проживає: АДРЕСА_1 , судимий: 21.04.2011 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 31.03.2016 на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 23.03.2016 умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 7 днів, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники - потерпілий ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2025 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 з добровільної згоди власника квартири - ОСОБА_7 знаходився в приміщені квартири АДРЕСА_2 . Перебуваючи у приміщенні спальної кімнати вказаної квартири, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а також відсутністю інших мешканців квартири, повторно таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: ноутбук марки «Asus TUF Dash FX516PE (FX516PE-HN001) 16/512 Gb», вартістю 25 666 грн. 67 коп. та мобільний телефон марки «Xiaomі Redmi Note 10 Pro» 8/128 Gb, іmei 1: НОМЕР_1 , іmei 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 213 грн 33 коп., після цього з місця злочину втік, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 27 880 грн.

Допитаний ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно 17 серпня 2025 року протягом дня перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_2 ., шляхом вільного доступу викрав належні потерпілому ОСОБА_7 ноутбук та мобільний телефон, загальну вартість яких у 27 880 грн. не оспорював, після чого з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У подальшому викрадене майцно було повернуто потерпілому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 17 серпня 2025 року в умовах військового стану повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжує покарання, немає.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, знаходить можливим із застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нового кримінального правопорушення.

Суд виключає з обвинувального акта вказівку на судимість ОСОБА_3 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2024 за ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки останній законної сили не набув, триває процедура апеляційного оскарження.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, відсутність з цього приводу клопотань сторін провадження, суд вважає за необхідне раніше обраний запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді особистого зобов?язання з покладеними на нього обов`язками залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 - особисте зобов?язання - залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази (особисті речі потерпілого) після набрання вироком законної сили - повернути потерпілому, а інші - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_1