КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8530/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями представника АТ "Райффайзен Банк" - адвоката ОСОБА_6 ,на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника АТ "Райффайзен Банк" ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000315 від 28 жовтня 2024 року, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України та накладено арешт на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною його відчуження, а саме:

- житловий будинок, площею 30,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :00:001:0003, площею 0,2351 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :00:001:0019, площею 0,2442 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, площею 121,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (власник - ОСОБА_11 );

- земельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:001:0041, площею 0,2912 га, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, площею 380,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- домоволодіння, площею 261,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- корпоративні права ТОВ «ТД «Фідлайф» () розміром 50% (500,00 грн);

- корпоративні права ТОВ «Слов`янська індичка» () розміром 50% (500000,00 грн);

- корпоративні права ПАТ «Діанівська Птахофабрика» () розміром 1 550 000 грн (50%);

- корпоративні права ТОВ «Фідлайф» () розміром 35% (1 050 000,00 грн) ;

- корпоративні права ТОВ «Діанівський бройлер» () (володільцем корпоративних прав розміром 801 068,10 грн є ТОВ «СКВ-АГРО» (), власниками якого є ОСОБА_11 (володіє корпоративними правами розміром 50 % (1000000,00 грн)), ОСОБА_10 (володіє корпоративними правами розміром 50 % (1000000,00 грн));

- корпоративні права ТОВ «СКВ-АГРО» () розміром 50 % (1000000,00 грн).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник АТ "Райффайзен Банк" - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_11 , а саме: земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:001:0041, площа 0,2912 та, за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок площею 380,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що АТ «Райффайзен Банк» не погоджується із вказаною ухвалою в частині накладення арешту на вказане вище заставне майно, що перебуває під обтяженням Банку і на звернення стягнення на яке Банк має пріоритетне й першочергове право.

Апелянт вказує на те, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 01/З-КБ/1573 від 07.09.2017 р., з наступними змінами і доповненнями, між Банком та ОСОБА_11 укладено Іпотечний договір № 12/3-КБ/3853 від 24.04.2020 (далі - Іпотечний договір-1) за яким в іпотеку АТ «Райффайзен Банк» передано нерухоме майно, що знаходиться в м. Харків, вулиця Волошкова, 12, а саме: житловий будинок літ. "А-1", загальна площа (кв.м): 380.9, житлова площа (кв.м): 183 з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. "Б"; літня кухня літ. "Д"; навіси літ."В", "Е", "Ж", "З"; вбиральня літ. "Г"; огорожі №№ 1, 2, 3, 4; басейн № 5; дворовий водогін літ. "К"; вигрібна яма літ. "Я" та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :14:001:0041, площа 0.2912 га, (далі - іпотечне майно).

За вказаним Іпотечним договором-1 24.04.2020 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРПНМ) зареєстровано відповідне обтяження про іпотеку № 36337237 щодо вказаного майна.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 01/3-КБ/4506 від 11.06.2021 р., з наступними змінами і доповненнями, між Банком та ОСОБА_11 укладено Іпотечний договір №12/3-КБ/4490 від 11.06.2021 р. (далі - Іпотечний договір-2) за яким в іпотеку АТ «Райффайзен Банк» передано це ж іпотечне майно.

За вказаним Іпотечним договором-2 11.06.2021р. у ДРРПНМ зареєстровано відповідне обтяження про іпотеку № 42467110 щодо цього ж майна.

Вказані обтяження за іпотечними договорами станом на дату винесення оскаржуваної ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 18.07.2025 р. були та є чинними.

Крім того, з метою забезпечення належного виконання вказаних Генеральних кредитних договорів між Банком та ОСОБА_11 було укладено Договори поруки № 12/3-КБ/4489 від 11.06.2021р. та № 12/3-КБ/4332 від 11.06.2021 р.

З метою виконання рішення Господарського суду Донецької області N° 905/573/24 від 24.06.2024 р. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121990232) про стягнення солідарно з ОСОБА_11 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором № 010/3- КБ/4484 від 02.07.2021 р. укладеного між Банком та ТОВ «ТД «ФІДЛАЙФ» в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/3-КБ/1573 від 07.09.2017 р. 3 702 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 886 711,76 грн. заборгованості за відсотками та витрати на оплату судового збору у розмірі 55 064,54 грн., та рішення Господарського суду Донецької області № 905/572/24 від 17.09.20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120320473) про стягнення солідарно з ОСОБА_11 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором № 010/3-КБ/4533 14.07.2021 р., укладеного між Банком та ТОВ «ТД «ФІДЛАЙФ» в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 1/3-КБ/4506 від 11.06.2021р. у розмірі - 40 912 444,93 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 10 420 769,53 і приватним виконавцем ОСОБА_12 відкрито виконавчі провадження по боржнику ОСОБА_11 та накладено арешти 24.03.2025р. у ДРРПНМ на все майно боржника, в т.ч. і іпотечне майно.

У зв`язку з тим, що вказані рішення суду не виконано самостійно боржниками в тому числі ОСОБА_11 у межах зведеного виконавчого провадження № 76146013 від 01.05.2025 р. приватним виконавцем ОСОБА_12 складено постанову про опис та арешт майна боржника відповідно до якої описано та накладено арешт на майно боржника - іпотечне майно.

З наведеного вбачається, що на момент розгляду слідчим суддею клопотання слідчого та наданих ним до суду витягів з реєстру нерухомості були наявні записи про обтяження іпотекою іпотечного майна ОСОБА_11 . Однак суд у своїй ухвалі не навів жодних обґрунтованих висновків щодо вимушеного порушення прав та інтересів АТ «Райффайзен Банк» у зв`язку з необхідністю застосування заходів забезпечення кримінального провадження і накладення арешту на іпотечне майно на яке вищий пріоритет має Банк.

З огляду на той факт, що майно, на яке судом накладався арешт, перебувало в іпотеці АТ «Райффайзен Банк», який не був повідомлений про розгляд питання щодо арешту такого майна, не зміг надати свої пояснення і міркування з питань правомірності, доцільності і співмірності застосування такого заходу як арешт, і через що інтереси Банку не були враховані при вирішенні питання про арешт майна за клопотанням слідчого, внаслідок чого слідчим суддею порушено вимоги ст. 173 КПК України.

Також апелянт зазначає, що безпідставним є посилання слідчого судді в частині іпотечного майна на положення ст. 170 КПК України, оскільки це майно не може бути конфісковане враховуючи його статус як заставне майно.

Як вбачається із раніше вказаних іпотечних договорів та витягу з ДРРПНМ, АТ «Райффайзен Банк» має переважне право на іпотечне майно, а арешт застосований слідчим суддею, прямо порушує права та інтереси Банку на задоволення своїх вимог за рахунок спірного рухомого майна.

Апелянт також звертає увагу на те, що арешт на підставі оскаржуваної ухвали слідчого судді до ДРРПНМ внесений лише 08.10.2025 р., тобто навіть після накладення арешту 24.03.2025 р. приватним виконавцем ОСОБА_12 .

Станом на 21.01.2025 р. заборгованість ОСОБА_11 перед Банком за раніше зазначеними визначеними судовими рішеннями, що забезпечується іпотечним майно становить понад 55 млн. грн.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що 07.10.2025р. відбулись електронні торги із визначенням переможця (https://setam.net.ua/auction/579502'). Згідно протоколу № 647433 проведення електронного аукціону (торгів) від 07.10.2025 р. ДП «СЕТАМ» переможцем аукціону (торгів) став ОСОБА_13 , ціна продажу - 6 897 800,00 грн., який повністю здійснив відповідну оплату за придбане майно та 08.10.2025 р. приватний виконавець ОСОБА_12 у зведеному виконавчому провадженні №76146013 виніс Акт про реалізацію предмета іпотеки та направив його до ДП «СЕТАМ» і передав покупцю.

Проте, лише 08.10.2025р. (через 2,5 місяці після винесення оскарженої ухвали) - органами обвинувачення подано на реєстрацію і реєструється арешт на іпотечне нерухоме майно ОСОБА_11 , вочевидь з метою заблокувати оформлення права власності на продане майно, за яке проведений розрахунок.

При цьому спірна ухвала слідчого судді була винесена 18 липня 2025 року, а торги проводились 07 жовтня 2025 року. У органів обвинувачення було більш ніж достатньо часу для того, щоб і своєчасно і завчасно зареєструвати арешт.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника АТ "Райффайзен Банк" - адвоката ОСОБА_6 ,який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, з доповненнями та просив її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, також зазначив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та 09.12.2025 обвинувальний акт скеровано для розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями представника АТ "Райффайзен Банк" - адвоката ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, щослідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000315, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2024 року, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 09.07.2025 старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000315 від 28 жовтня 2024 року, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною його відчуження, а саме:

- житловий будинок, площею 30,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :00:001:0003, площею 0,2351 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :00:001:0019, площею 0,2442 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, площею 121,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (власник - ОСОБА_11 );

- земельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:001:0041, площею 0,2912 га, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, площею 380,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- домоволодіння, площею 261,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- корпоративні права ТОВ «ТД «Фідлайф» () розміром 50% (500,00 грн);

- корпоративні права ТОВ «Слов`янська індичка» () розміром 50% (500000,00 грн);

- корпоративні права ПАТ «Діанівська Птахофабрика» () розміром 1 550 000 грн (50%);

- корпоративні права ТОВ «Фідлайф» () розміром 35% (1 050 000,00 грн) ;

- корпоративні права ТОВ «Діанівський бройлер» () (володільцем корпоративних прав розміром 801 068,10 грн є ТОВ «СКВ-АГРО» (), власниками якого є ОСОБА_11 (володіє корпоративними правами розміром 50 % (1000000,00 грн)), ОСОБА_10 (володіє корпоративними правами розміром 50 % (1000000,00 грн));

- корпоративні права ТОВ «СКВ-АГРО» () розміром 50 % (1000000,00 грн).

На обґрунтування вимог, даного клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після окупації території Донецької області з боку Російської Федерації, будучи прихильниками проросійського режиму, а також маючи намір сприяти державі-агресору у завданні шкоди Україні, шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів, будучи засновниками ряду підприємств на території Донецької області, перебуваючи на непідконтрольній території України - окупованій території Донецької області, впродовж 2023-2025 років, здійснили перереєстрацію за системою оподаткування Російської Федерації наступних підконтрольних їм товариств, де виступили засновниками та фактичними керівниками а саме: ООО «СКВ-АГРО» (ОГРН 5481, ИНН , адрес: Донецкая Народная Республика, м. о. Краснолиманский, г. Красный Лиман, ул. Обороны, д. 231), ООО «СЛАВЯНСКАЯ ИНДЮШКА» (ОГРН 758, ИНН , адрес: Донецкая Народная Республика, м. о. Краснолиманский, г. Красный Лиман, ул. Обороны, д. 231), ООО «ПТИЦЕФАБРИКА ДИАНОВСКАЯ» (ОГРН 979, ИНН , адрес: 285783, Донецкая Народная Республика, м. о. Волновахский, с. Кировское, ул. Мира, д. 1А), ООО «ДИАНОВСКИЙ БРОЙЛЕР» (ОГРН 559, ИНН , адрес: 285783, Донецкая Народная Республика, м. о. Волновахский, с. Кировское, ул. Мира, д. 1).

Вказані товариства, після повномасштабного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, і по даний час здійснюють передачу представникам країни-агресора матеріальних ресурсів у вигляді надання власної продукції, устаткування, приміщень та інших активів в користування, чим фактично забезпечують стале функціонування об`єктів критичної інфраструктури російської федерації та відповідно підтримку оборонного комплексу держави-агресора, фінансування воєнізованих формувань та регулярної армії РФ.

Реалізовуючи свій злочинний задум, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, перебуваючи на непідконтрольній території України - окупованій території Донецької області, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше кінця 2023 року, вступили в попередню змову з директором ТОВ «Слов`янська Індичка», ТОВ «Діанівський Бройлер» ОСОБА_9 .

Так, маючи відповідні знання та навички у здійсненні організаційно-розпорядчої діяльності, підготовці та веденні діловодства, ОСОБА_9 , починаючи з кінця 2023 року, діючи умисно, перебуваючи у м. Києві, за завданням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснював підготовку договорів, документів для реєстрації/перереєстрації підприємств, розробку проектної документації щодо приведення у відповідність статутної документації підприємств різної форми власності до законодавства Російської Федерації. Крім того, з метою оптимізації роботи підприємств, розташованих на непідконтрольній території України, а також для отримання грошової винагороди за сприяння у вказаній протиправній діяльності, ОСОБА_9 входив до складу наглядової ради ООО «ПТИЦЕФАБРИКА ДИАНОВСКАЯ».

Діючи на виконання спільного злочинного задуму, ОСОБА_9 використовуючи встановлений у його мобільному телефоні месенджер «Телеграм», підтримував спілкування з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , звітував щодо виконаної ним роботи, направляв підготовлені документи в електронному вигляді та скановані копії друкованих та підписаних документів.

Отже ОСОБА_9 , розуміючи, що фактично змістом підготовлених ним документів є інформація щодо сталого функціонування підприємств на непідконтрольній території України (ДНР), метою діяльності яких є виготовлення та постачання продукції підприємствам держави-агресора та військовим формуванням зс рф, що тягне за собою збільшення військового потенціалу та зміцнення обороноздатності російської федерації, умисно готував та перевіряв такі документи, відповідно реалізуючи спільний злочинний задум, спрямований на завдання шкоди Україні, шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

Серед іншого встановлено, що в ході ведення фінансово-господарської діяльності на окупованій території ООО «СКВ-АГРО» упродовж 2024 року здійснило розрахунки із підприємствами (серед яких є державний сектор економіки), АО «ПФ «СКБ КОНТУР», ПАО «ПРОМСВЯЗЬБАНК», ГУП ДНР «республіканський оператор связи», які згідно Указів Президента України знаходяться під санкціями, на загальну суму понад 1 млн. 300 тис. рублів, тобто фактично здійснюючи фінансування для збільшення військового потенціалу та зміцнення обороноздатності Російської Федерації у умовах воєнного стану.

Крім цього, встановлено що після 24 лютого 2022 року, тобто повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації до України, ООО «ПТИЦЕФАБРИКА ДИАНОВСКАЯ» збільшило масштаби виробництва продукції у вигляді м`ясних виробів та сублімованої продукції, які постачає станом й на сьогоднішній день до збройних сил Російської Федерації щотижнево, тобто приймає безпосередню участь в забезпеченні функціонування армії країни-агресора, шляхом передачі продовольства на потреби військовослужбовців.

25 червня 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

28 червня 2025 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підозрюваному ОСОБА_11 на праві власності належить:

- житловий будинок, площею 30,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :00:001:0003, площею 0,2351 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :00:001:0019, площею 0,2442 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, площею 121,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (власник - ОСОБА_11 );

- земельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:001:0041, площею 0,2912 га, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, площею 380,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- домоволодіння, площею 261,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 ;

Крім того, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підозрюваний ОСОБА_11 є фактичним володільцем частки корпоративних прав наступних юридичних осіб:

- володільцем корпоративних прав ТОВ «ТД «Фідлайф» () розміром 50% (500,00 грн);

- володільцем корпоративних прав ТОВ «Слов`янська індичка» () розміром 50% (500000,00 грн);

- володільцем корпоративних прав ПАТ «Діанівська Птахофабрика» () розміром 1 550 000 грн. є ОСОБА_10 (50%) та ОСОБА_11 (50%);

- володільцем корпоративних прав ТОВ «Фідлайф» () розміром 35% (1 050 000,00 грн);

- володільцем корпоративних прав ТОВ «Діанівський бройлер» () розміром 801 068,10 грн є ТОВ «СКВ-АГРО» (), власниками якого є ОСОБА_11 (володіє корпоративними правами розміром 50 % (1000000,00 грн)), ОСОБА_10 (володіє корпоративними правами розміром 50 % (1000000,00 грн)).

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, що належить підозрюваному ОСОБА_11 , на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно та рухоме майно, що належить на праві власності підозрюваному з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

18.07.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та накладено арешт на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною його відчуження, а саме:

- житловий будинок, площею 30,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :00:001:0003, площею 0,2351 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :00:001:0019, площею 0,2442 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, площею 121,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (власник - ОСОБА_11 );

- земельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:001:0041, площею 0,2912 га, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, площею 380,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- домоволодіння, площею 261,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- корпоративні права ТОВ «ТД «Фідлайф» () розміром 50% (500,00 грн);

- корпоративні права ТОВ «Слов`янська індичка» () розміром 50% (500000,00 грн);

- корпоративні права ПАТ «Діанівська Птахофабрика» () розміром 1 550 000 грн (50%);

- корпоративні права ТОВ «Фідлайф» () розміром 35% (1 050 000,00 грн) ;

- корпоративні права ТОВ «Діанівський бройлер» () (володільцем корпоративних прав розміром 801 068,10 грн є ТОВ «СКВ-АГРО» (), власниками якого є ОСОБА_11 (володіє корпоративними правами розміром 50 % (1000000,00 грн)), ОСОБА_10 (володіє корпоративними правами розміром 50 % (1000000,00 грн));

- корпоративні права ТОВ «СКВ-АГРО» () розміром 50 % (1000000,00 грн).

Оскільки дана ухвала оскаржена представником АТ "Райффайзен Банк" - адвокатом ОСОБА_6 , тільки в частині накладення арешту на земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:001:0041, площею 0,2912 га, та житловий будинок, площею 380,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ,тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах вимог поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за № 0000315, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2024 року, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК Українита накладаючи арешт на земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:001:0041, площею 0,2912 га, та житловий будинок, площею 380,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки 28 червня 2025 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У порядку визначеному ч. 1 ст. 278, ч. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_11 опубліковано на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», що підтверджується протоколами огляду вебсайту та газети.

Отже, у відповідності до вимог статті 42 КПК УкраїниОСОБА_11 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

У клопотанні слідчого зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої,ОСОБА_11 має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, та слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт належить підозрюваному.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення можливої конфіскації вказаного майна підозрюваного як виду покарання, слідчий суддя вважав необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людинипередбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_11 повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, та у випадку доведеності його вини, санкції ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачають додаткове покарання у виді, зокрема, конфіскації майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_11 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_11 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132, 170, 172, 173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на вказане майно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

При цьому під час апеляційного розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, що стосується ОСОБА_11 та інших закінчено та 09.12.2025 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_11 направлено для розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва, по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому у разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, твердження апелянта, про те, що відповідно до іпотечних договорів та витягу з ДРРПНМ, АТ «Райффайзен Банк» має переважне право на іпотечне майно, а арешт застосований слідчим суддею, прямо порушує права та інтереси Банку на задоволення своїх вимог за рахунок спірного рухомого майна, мають бути перевірені під час розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_11 оскільки у разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями представника АТ "Райффайзен Банк" - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року, в частинні задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000315 від 28 жовтня 2024 року, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 111-2 КК України та накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною його відчуження, а саме:

- земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:001:0041, площею 0,2912 га, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, площею 380,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями представника АТ "Райффайзен Банк" - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4