Справа № 129/2024/24
Провадження №11-кп/801/264/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 26 січня 2026 року про продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Гайсин Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 109, частиною першою статті 110, частиною другою статті 111, статті 436, частинами другою, третьою статті 436? КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 26 січня 2026 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Продовжено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 109, частиною першою статті 110, частиною другою статті 111, статті 436, частинами другою, третьою статті 436? КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів до 26 березня 2026 року без визначення застави.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу суд виходив з того, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість висунутого обвинувачення, а також продовження наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, внаслідок чого дійшов висновку про необхідність продовження виключного запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Водночас вирішуючи питання про визначення застави слідчий суддя урахуванням висунутого обвинувачення за ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2, 3 ст. 436? КК України, вчинених під час дії воєнного стану, та з посиланням на положення абз. 3 ч. 4 ст. 183 КК України дійшов висновку про недоцільність визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 26.01.2026 через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Просить винести своє рішення, яким застосувати до ОСОБА_7 меш суворий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у тому числі носити електронний засіб контролю, а у випадку наявності підстав для задоволення клопотання прокурора визначити заставу у максимальному розмірі, встановленому для особливо тяжких злочинів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання суд не враховував, що прокурором у судовому засіданні не було доведено необхідність подальшого ув`язнення підозрюваної. Також суд не врахував вимоги ст. 187 КПК України щодо оцінки в сукупності всіх обставин, зокрема відсутність даних про попереднє притягнення до кримінальної відповідальності, позитивну репутацію (характеристику), наявність місця постійного проживання, міцність соціальних зв`язків. Окремо зазначає про необґрунтованість висновків щодо неможливості визначення застави.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченої не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримано, внаслідок чого викладені в ухвалі висновки в частині неможливості визначення альтернативного запобіжного заходу (застави) належним чином не умотивовані.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Висновки щодо доведеності ризиків та застосування виключного запобіжного заходу.

Стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Під ризиками, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною першою статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Суд наголошує, що можливе призначення в майбутньому кримінального покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, у певній мірі може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що підозрюваним буть вчинятись спроби ухилятись від органів досудового розслідування чи суду. У даному ж провадженні у сукупності із тяжкістю інкримінованих злочинів та значного суспільного резонансу суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно доводів сторони захисту в частині застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу (домашнього арешту), суд наголошує, що за змістом ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114? КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Такі обставини вказують на те, що з урахуванням доведеності ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є неможливим.

Висновки щодо визначення застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Проте ч. 4 ст. 183 КПК України встановлює винятки з цього правила та зазначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, з-поміж інших щодо злочину, передбаченого, з-поміж інших, статтями 109-114? КК України.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі обвинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених статтями 109-111 КК України, вирішення питання про визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, належить до дискреційних повноважень суду, проте з обов`язковим урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. 177, 178 КПК України та рішення про визначення або не визначення застави має бути належним чином умотивовано.

Суд погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для визначення застави, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, такі дії вчинені під час відкритої збройної агресії проти України, відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку в цій частині.

Зам наведених обставин суд не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 26 січня 2026 року про продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 109, частиною першою статті 110, частиною другою статті 111, статті 436, частинами другою, третьою статті 436? КК України, залишити без змін.

Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: