КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/2589/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/6075/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000181, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року задоволено клопотання заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна.

Накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час обшуку 24.06.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки Apple 16 Pro золотого кольору (без сім-карти), пароль не надано, з чохлом коричневого кольору; мобільний телефон марки Samsung S/N НОМЕР_1 з сім-карткою «Київстар» та номером НОМЕР_2 ; планшет марки «Apple» Ipad Pro модель А2836, пароль не надано; сім-картки в кількості 6 штук; блокнот чорного кольору з чорновими записами; картка побуту НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_9 (країна видачі - Республіка Польща) та документ виданий Латвійською Республікою НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_10 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення клопотання про арешт майна та зобов`язати орган досудового розслідування повернути майно законним власникам.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що у клопотанні про арешт майна відсутні будь-які обґрунтування відповідності вищевказаного майна критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Крім того, апелянт вважає, що при розгляді клопотання про арешт майна було порушено правила територіальної підсудності.

Апелянт наголошує на тому, що встановлений КПК України строк для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна був пропущений, крім цього, слідчим суддею було пропущено строки розгляду клопотання про арешт майна.

Прокурор у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомив та клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності осіб, які без поважних причин не прибули у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування, в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 15.04.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, установлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець: м. Гадяч Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (власник: ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України (ID картка), серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 09.12.2016, видавник: 8025), має у власності та користується автомобілями: MERCEDES GLS 2018 р.в., д.н.з.: НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 ; MERCEDES-BENZ GLS 450 D, 2024 р.в., д.н.з.: НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 , організував функціонування злочинної схеми з підроблення документів країн Європейського союзу з метою подальшої реалізації, у томі числі особам, які переховуються від правоохоронних органів.

З метою реалізації злочинного задуму, ОСОБА_7 для залучення та пошуку клієнтів під виглядом надання інформаційних послуг, організував шахрайський Сall-Center , який розташований в м Київ.

Для реалізації підробних документів країн Європейського союзу використовуються веб ресурси: euro-center.stream та drivegreen.pravaauto.com.

Злочинна схема полягає в наступному. Сформовані за допомогою веб ресурсів: euro-center.stream та drivegreen.pravaauto.com. заявки надходять до операторів Сall-Center, розташовану у м. Київ, які зв`язуються з потенційними клієнтами, уточнюють необхідні данні, надають інформацію щодо вартості та надсилають реквізити для отримання авансу. Після отримання попередньої оплати, виробляються замовленні документи на спеціальному обладнанні, розташованому в невстановленому місці, які відправляють клієнту поштовим зв`язком. Оплата за вказані послуги здійснюється на карткові рахунки фізичних осіб, відкритих в банківських установах країн ЄС. За наявною інформацією вартість таких документів становить від 2000 до 20000 євро в залежності від виду документу.

24.06.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Золотоворітська, 141, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Apple 16 Pro золотого кольору (без сім-карти), пароль не надано, з чохлом коричневого кольору; мобільний телефон марки Samsung S/N НОМЕР_1 з сім-карткою «Київстар» та номером НОМЕР_2 ; планшет марки «Apple» Ipad Pro модель А2836, пароль не надано; сім-картки в кількості 6 штук; блокнот чорного кольору з чорновими записами.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що слідчим за погодженням прокурора у межах кримінального провадження № 0000181 від 15.04.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України

23.07.2025 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час обшуку 24.06.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки Apple 16 Pro золотого кольору (без сім-карти), пароль не надано, з чохлом коричневого кольору; мобільний телефон марки Samsung S/N НОМЕР_1 з сім-карткою «Київстар» та номером НОМЕР_2 ; планшет марки «Apple» Ipad Pro модель А2836, пароль не надано; сім-картки в кількості 6 штук; блокнот чорного кольору з чорновими записами; картка побуту НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_9 (країна видачі - Республіка Польща) та документ виданий Латвійською Республікою НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_10 .

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Приписами ч. 5 ст. 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Положення ч. 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду уповноважують слідчого, прокурора оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. При цьому, такі речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, з тих підстав, що воно може бути використано як докази у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час обшуку 24.06.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Apple 16 Pro золотого кольору (без сім-карти), пароль не надано, з чохлом коричневого кольору; мобільний телефон марки Samsung S/N НОМЕР_1 з сім-карткою «Київстар» та номером НОМЕР_2 ; планшет марки «Apple» Ipad Pro модель А2836, пароль не надано; сім-картки в кількості 6 штук; блокнот чорного кольору з чорновими записами; картка побуту НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_9 (країна видачі - Республіка Польща) та документ виданий Латвійською Республікою НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_9 , оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Посилання представника апелянта на невідповідність тимчасово вилученого майна критеріям речових доказів є безпідставними, оскільки встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що воно може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для арешту даного майна як речового доказу з метою збереження.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника майна чи інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а питання наявності події та складу кримінального правопорушення підлягає вирішенню під час судового розгляду справи по суті.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Твердження представника апелянта про порушення прокурором строків звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, відхиляються колегією суддів, позаяк істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

Посилання представника апелянта на допущені слідчим суддею порушення кримінального процесуального закону колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки слідчим суддею розглянуто клопотання у найкоротший об`єктивно можливий строк, з огляду на положення чинного КПК України, тому, колегією суддів не встановлено таких порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді:

ОСОБА_3____________ ОСОБА_4 ____________