МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6289/25

Провадження № 1-кс/210/1595/25

17 вересня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0000249 від 24.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не маючого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата резерву 120 запасної роти, у військовому званні «солдат», фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому 02 червня 2022 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді 03 років 01 місяця позбавлення волі. 29 березня 2024 року умовно-достроково звільнений з Софіївської ВК Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділенням ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 24 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.

Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п.1, 3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав 26 січня 2025 року, в умовах воєнного стану без поважних причин самовільно залишив місце тимчасового розташування підрозділу, який розташовувався в Інгулецькому районі, міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, та без відповідних дозволів командирів і начальників, без документального оформлення відпустки чи відрядження, перебував за адресою постійного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 в період з 26 січня 2025 року по 31 січня 2025 року включно, в умовах воєнного стану, незаконно постійно перебував поза межами місця тимчасового розташування підрозділу, який розташовувався в Інгулецькому районі, міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, а саме: перебував за адресою постійного мешкання: АДРЕСА_1 .

За час відсутності ОСОБА_5 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території місця служби в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, поки, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення 31 січня 2025 року солдат ОСОБА_5 був доставлений співробітниками Військової служби правопорядку ЗСУ до 120 запасної роти військової частини НОМЕР_1 . Проте солдат ОСОБА_5 , який в подальшому був переданий до військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання щодо проходження військової служби, знову самовільно залишив місце служби та до 16 вересня 2025 року перебував у статусі військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, поки 16 вересня 2025 року був затриманий працівниками відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, чим припинив вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

17 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від 05 до 10 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , на переконання слідства підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, рапортом про виявлення відсутності військовослужбовця за місцем служби, матеріалами проведеного службового розслідування, допитом свідка ОСОБА_7 , а також іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

При вирішенні питання про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу відповідно до ст.178 КПК України враховано наступні обставини: 1) вагомість наявних доказів вчинення підозрюваного злочину; 2) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) міцність соціальних зв`язків у підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема ОСОБА_5 , міцних родинних зв`язків не має, на утриманні неповнолітніх або інших осіб не має, роботи та інших законних джерел доходу не має; 4) майновий стан підозрюваного, зокрема ОСОБА_5 , будь-яких законних джерел доходу, в тому числі для задоволення природних потреб у їжі, одязі та житлі, не має; 5) наявність судимостей у підозрюваного, зокрема ОСОБА_5 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має судимості, що свідчить підвищений ризик вчинення нових злочинів, у тому числі військових, що підтверджує неможливість забезпечення його належної процесуальної поведінки без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст.177 КПК України підстави застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуються слідством можливістю настання таких ризиків:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик на переконання слідства підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 по момент затримання незаконно перебував поза військовою частиною, не з`являвся до командування, не повідомляв про своє місцезнаходження, чим фактично переховувався від виконання військового обов`язку та має стійку мотивацію ухилятися від несення військової служби, що свідчить про реальний ризик повторного ухилення та невиконання процесуальних обов`язків. Окрім цього, підозрюваний ніде не працює, неодружений, що свідчить про відсутність в останнього будь-яких міцних соціальних зв`язків, та можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду. До переховування підозрюваного може спонукати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та бажання уникнути кримінальної відповідальності передбаченої ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

2) Незаконно впливати на свідків, інших військовослужбовців. Даний ризик на переконання слідства підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проходив службу у підрозділі, особовий склад якого може давати показання щодо обставин його самовільного залишення частини та перебуваючи на волі, підозрюваний може схиляти їх до зміни чи відмови від показань.

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик на переконання слідства підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має судимості, що свідчить підвищений ризик вчинення нових злочинів, у тому числі військових, що підтверджує неможливість забезпечення його належної процесуальної поведінки без ізоляції від суспільства.

4) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик на переконання слідства підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може мати реальну можливість свідомо використовувати свої знання для ухилення від слідства, наприклад, шляхом вибору способів і місць переховування, враховуючи порядок перевірок та особливості організації пошуку дезертирів/осіб, які самовільно залишили військову частину, а також попереджати інших військовослужбовців, які можуть бути допитані як свідки, про проведення слідчих (розшукових) дій, з метою узгодження з ними показань чи перешкоджання їх допиту. Створювати перешкоди для встановлення істини у кримінальному провадженні шляхом поширення неправдивої інформації серед особового складу чи подання до командування неправдивих рапортів і пояснень.

З урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий просить клопотання задовольнити, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо проти клопотання слідчого не заперечували.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 24.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено вищевикладені обставини, викладені в мотивувальній частині клопотання слідчого.

17 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що підозра ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ст.177 ч.1 КПК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення). Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на слідчого покладається обов`язок запобігання можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги ст.5 п.п.3, 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу ст.183 ч.2 п.5 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, утриманців; його репутація та майновий стан. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення підтверджується наданими до клопотання доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, рапортом про виявлення відсутності військовослужбовця за місцем служби, матеріалами проведеного службового розслідування, допитом свідка ОСОБА_7 , а також іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, який є тяжким злочином проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який не працює, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата резерву 120 запасної роти, у військовому званні «солдат», таким чином не має засобів для існування, раніше судимий, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, не одружений, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), обставини його вчинення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст.183 ч.4 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Зважаючи, що діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, враховуючи обставини вчиненого злочину, особу підозрюваного, який раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), не працює, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата резерву 120 запасної роти, у військовому званні «солдат», не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, не має міцних соціальних зв`язків, враховуючи його майновий стан, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0000249 від 24.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто починаючи з 17 вересня 2025 року до 15 листопада 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 15 листопада 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1