ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3094/25 Справа № 177/1023/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

17 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 України, ОСОБА_6 ,строком на 60 діб, до 02 листопада 2025 року включно, із визначенням застави розміром 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень) гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 України, ОСОБА_6 ,строком на 60 діб, до 02 листопада 2025 року включно, із визначенням застави розміром 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень) гривень. Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за яке законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовження вчинення кримінального правопорушення.Вік та стан здоров`я дозволяють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На зазначену ухвалу суду захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року скасувати. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно обрав ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні ризики, які зазначені в оскаржуваній ухвалі суду.

Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 422-1 КПК України порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Колегія суддів зазначає, що наразі відбувається розгляд апеляційної скарги захисника в порядку ст. 422-1 КПК України, а тому колегія суддів перевіряє лише обґрунтованість обрання запобіжного заходу, наявність або відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 обраний під час судового провадження в суді першої інстанції до 02 листопада 2025 року включно, із визначенням застави розміром 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень) гривень.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за яке законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання який йому загрожує в разі визнання винуватим, а також поведінка обвинуваченого після скерування обвинувального акта до суду, адже останній, будучи обізнаним про призначення щодо нього підготовчого судового засідання, що ним не заперечувалося в судовому засіданні, фактично з травня 2024 року, тобто, більше року, до суду не з`являвся, причини неявки не повідомляв.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що доводи обвинуваченого та його захисника про бажання ОСОБА_6 продовжити проходження військової служби, наявність постійного місця проживання, перебування на утриманні дітей та вагітної дружини, враховуючи обставини інкримінованого правопорушення та його тяжкість, дані щодо особи обвинуваченого, не спростовують та не зменшують існуючих ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчать про вагомість заявлених ризиків, яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги захисника про можливість скасування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не є слушними

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: