Номер провадження: 11-кп/813/421/25
Справа № 523/5727/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

перекладача ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ), на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000058, внесеному до ЄРДР 16 січня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина Держави Ізраїль, з середньо - технічною освітою, одруженого, утримуючого малолітню дитину, працевлаштованого на території Держави Ізраїль, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бака, Держави Ізраїль, громадянина Держави Ізраїль, з середньою освітою, одруженого, утримуючого трьох неповнолітніх дітей, працевлаштованого на території Держави Ізраїль, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Фергани, Узбекистану, громадянина Держави Ізраїль, з середньою освітою, розлученого, утримуючого трьох неповнолітніх дітей, працевлаштованого на території Держави Ізраїль, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Бака, Держави Ізраїль, громадянина Держави Ізраїль, з середньою освітою, одруженого, утримуючого п`ятеро неповнолітніх дітей, працевлаштованого на території Держави Ізраїль, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваним вироком:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ) визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, та призначено покарання:

- за ч.3 ст.305 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років та 6 місяців, з конфіскацією належного на праві власності майна;

- за ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років, з конфіскацією належного на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ) остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років та 6 (шість) місяців, з конфіскацією належного на праві власності майна.

ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ) визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, та призначено покарання:

- за ч.3 ст.305 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років, з конфіскацією належного на праві власності майна;

- за ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років, з конфіскацією належного на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ) остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років, з конфіскацією належного на праві власності майна.

ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, та призначено покарання:

- за ч.3 ст.305 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років та 3 місяці, з конфіскацією належного на праві власності майна;

- за ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років, з конфіскацією належного на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_18 ( ОСОБА_15 ) остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років та 3 (три) місяці, з конфіскацією належного на праві власності майна.

ОСОБА_10 ) визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, та призначено покарання:

- за ч.3 ст.305 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років, з конфіскацією належного на праві власності майна;

- за ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років, з конфіскацією належного на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено Газмаві (Балата) Салама ( ОСОБА_19 ) остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років, з конфіскацією належного на праві власності майна.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувано ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ), ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 ), ОСОБА_10 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_23 ), кожному окремо, в строк відбутого покарання, час їх попереднього ув`язнення у період часу з 24 жовтня 2020 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ), ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 ), ОСОБА_10 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_23 ), кожному окремо, визначено обчислювати з 24 жовтня 2020 року.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ), ОСОБА_8 ( ОСОБА_22 ), ОСОБА_10 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_23 ), кожного окремо, запобіжний захід залишено попередній - тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Вироком вирішено питання щодо долі речових доказів, спеціальної конфіскації та процесуальних витрат.

Відповідно до оскаржуваного вироку, навесні 2019 року (більш точні дата, час та місце не встановлені) громадяни Держави Ізраїль ОСОБА_16 ), ОСОБА_24 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ) та інші невстановлені особи (матеріали щодо яких виділені в інше кримінальне провадження) вступили у злочинну змову, спрямовану на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також на контрабанду з Перу до України наркотичного засобу кокаїну, в особливо великих розмірах. За попередньою домовленістю вказаних осіб, наркотичний засіб повинен був бути прихований у спеціально пристосованих для цього схованках у електромеханічному верстаті для вальцювання листового металу.

На виконання злочинного умислу, з метою прикриття дійсних намірів, ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ) прибув 02 квітня 2019 року в Україну, в м. Нікополь, Дніпропетровської області, до свого родича ОСОБА_25 , з яким домовився про утворення від його імені підприємства з оптової торгівлі машинами й устаткуванням, у зв`язку із чим, 08 квітня 2019 року було створено товариство з обмеженою відповідальністю «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» (LIMITED LIABILITY COMPANY «NK TRADE LTD.UA»), код 42939602, зареєстровано 09 квітня 2019 року, за юридичною адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Лапинська, буд.№186.

Вказані дії ОСОБА_7 вчиняв у змові з ОСОБА_26 ( ОСОБА_22 ), ОСОБА_10 ), ОСОБА_27 ( ОСОБА_23 ) та іншими невстановленими особами, з метою незаконного придбання та поставки наркотичного засобу під виглядом дозволеного товару на вказане підприємство та оформлення необхідної документації на підставну особу - брата першого із зазначених обвинувачених - ОСОБА_25 . В свою чергу ОСОБА_7 фактично керував та здійснював організацію діяльності ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» через найнятого бухгалтера ОСОБА_28 . З метою прикриття основної мети створення вказаного підприємства, протягом 2019 року було здійснено декілька торгових операцій з України до компанії «LLC Michael М. ALL IN LTD», від якої за цю діяльність протягом року надходили грошові кошти на валютний рахунок ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА», які в подальшому, за вказівкою ОСОБА_7 , який діяв згідно злочинного задуму з іншими учасниками злочину, були використані для придбання двох електромеханічних верстатів.

Зокрема встановлено, що 20 грудня 2019 року ОСОБА_28 , надаючи бухгалтерські послуги ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА», діючи за вказівкою ОСОБА_7 , здійснила банківський переказ до банку «BANK BBVA CONTINENTAL PERU» на банківський рахунок компанії «LLC LYM BUSSINES IMPORT EXPORT» № НОМЕР_1 на загальну суму 60 220 доларів США за придбання двох електромеханічних верстатів, частина грошей з яких була фактично виплачена за незаконне придбання кокаїну.

Надалі, 27 червня 2020 року з Перу до України на морському судні «Nordsummer» на адресу компанії ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» у контейнері DFSU 3055654 направлено один з придбаних електромеханічних верстатів марки «Rexon W11-6X 2500».

Оригінали товаро-супровідних документів на вказаний верстат направлені невстановленою особою за вказівкою ОСОБА_7 з Перу до України міжнародною поштовою мережею DHL (в Україні - ПАТ«ДХЛ Интернешнл Україна») на ім`я ОСОБА_28 , яка отримала їх 17 серпня 2020 року.

В подальшому, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ), ОСОБА_26 ( ОСОБА_22 ), ОСОБА_10 ( ОСОБА_29 ) та ОСОБА_27 ( ОСОБА_23 ), спрямованою на придбання та зберігання з метою збуту, а також на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу кокаїну, невстановлена особа 24 серпня 2020 року прибула до м. Одеси, де 28 серпня 2020 року уклала з директором ТОВ «ФАРМА» договір оренди складського приміщення №2, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, а також отримала у відділенні №86 ТОВ «НОВА ПОШТА» (м. Одеса, вул. Генуезька, буд.№24-Б) оригінали товаро-супровідних документів на вищезазначений верстат, які надійшли від ОСОБА_28 .

Окрім того, невстановлена особа домовилась через посередників про митне оформлення електромеханічного верстату, який 31 серпня 2020 року прибув у контейнері DFSU 3055654 з Перу до України на морському судні «Nordsummer» на адресу компанії ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА».

Після проведення всіх митних процедур вищезазначений контейнер разом з верстатом марки «Rexon W11-6X 2500», у супроводі невстановленої особи 11 вересня 2020 року доставлено на територію ТОВ «ФАРМА» (м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15), де 12 вересня 2020 року вказаний верстат був вивантажений з контейнеру та розміщений на заздалегідь орендованому складському переміщенні №2, де залишений на зберігання без відкриття схованок. Вказане складське приміщення невстановленою особою було зачинено на навісні замки, ключі від яких останній залишив собі, попередивши директора ТОВ «ФАРМА» про те, що замість нього до цього приміщення прибудуть його знайомі, які пред`являть договір оренди вказаного приміщення.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 20 жовтня 2020 року до м. Одеси прибули громадяни Держави Ізраїль ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ) та ОСОБА_30 ( ОСОБА_22 ), які наступного дня відправились до вказаного складського приміщення, де пред`явили договір оренди складського приміщення №2 ( АДРЕСА_3 ), відчинили замки приміщення наявними у них ключами, які отримали від невстановленої особи та здійснили огляд верстату. Надалі, ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ) разом з ОСОБА_26 ( ОСОБА_22 ) почали шукати будинок для оренди на чотирьох осіб, обов`язково із наявністю гаражного приміщення.

23 жовтня 2020 року до м. Одеси прибули громадяни Держави Ізраїль Газмаві ОСОБА_31 ( ОСОБА_19 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_23 ), які разом із ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ) та ОСОБА_26 ( ОСОБА_22 ) оселились в орендованому приватному будинку. Того ж дня, вони всі разом прибули до складського приміщення №2, де повторно здійснили огляд вказаного верстату. Після чого, в цей же день ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_23 ) відправились здійснювати підготовку до розрізання металевих частин верстату, у вигляді придбання необхідних інструментів у ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро-М» (м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд.№54А/1), а наступного дня ОСОБА_30 ( ОСОБА_22 ) та ОСОБА_10 ) - у ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» (Одеська область, Овідіопольський (в даний час Одеський) район, смт Авангард, 7-й км Овідіопольської дороги, 1).

24 жовтня 2020 року ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ), ОСОБА_30 ( ОСОБА_22 ), ОСОБА_10 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_23 ), діючи за попередньою змовою між собою та невстановленими розслідуванням особами, усвідомлюючи незаконність своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку обігу наркотичних засобів та їх переміщення через митний кордон України, прибули до вищезазначеного складського приміщення №2, де розпочали вилучення наркотичного засобу з конструктивних порожнин верстату, шляхом розрізання його металевих частин. Розрізавши одну з металевих труб, яка була складовою частиною верстату, ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ), ОСОБА_30 ( ОСОБА_22 ), ОСОБА_10 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_23 ) дістали з середини металевої частини верстату поліетиленові брикети з білою порошкоподібною речовиною та поклали їх у текстильні мішки. Після чого продовжили розрізання інших металевих частин електромеханічного верстату, з метою вилучення брикетів з наркотичним засобом до моменту їх затримання правоохоронцями.

Оглядом складського приміщенні №2 виявлено громадян Держави Ізраїль ОСОБА_7 ( ОСОБА_20 ), ОСОБА_8 ( ОСОБА_22 ), ОСОБА_10 ) та ОСОБА_32 ( ОСОБА_23 ), які здійснювали розрізання електромеханічного верстату «Rexon W11-6X 2500». Окрім того, виявлено текстильні мішки, в середині яких знаходились 49 округлих поліетиленових брикетів з надписами «МАМ», із білою порошкоподібною речовиною. Також встановлено, що електромеханічний верстат містить надрізи в різних місцях, які в ході огляду місця події дорізані та встановлено, що всередині конструктивних особливостей верстату знаходяться аналогічні поліетиленові брикети, загальною кількістю 65 штук.

Виявлена 24 жовтня 2020 року в місці події порошкоподібна речовина, яка містилась у 114 брикетах з надписами «МАМ» містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, загальною вагою 114520 г. Загальний кількісний вміст кокаїну в спресованій речовині білого кольору, становить 80679,34 г.

Кокаїн включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року і внесений до списку наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця 11, Список 1).

Відповідно до Таблиці №1 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», кокаїн у розмірі від 15,0 г і більше відноситься до особливо великих розмірів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ), звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій вказує, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та постановленим при неповному судовому розгляді, з істотним порушенням вимог КПК України, з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з наступних підстав:

- в рамках вказаного кримінального провадження недотримано належну правову процедури для внесення відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування кримінального провадження. Так, 16 січня 2020 року підставою для внесення відомостей до ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні, слугували матеріали правоохоронних та контролюючих держаних органів. Однак, аналіз змісту повідомлення від 15 січня 2020 року щодо виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 305 КК України, свідчить проте, що він не є належною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Крім того, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 307 КК України були внесенні до ЄРДР 26.10.2020 року, натомість, сторона обвинувачення з 02.09.2020 року цілеспрямовано збирала докази за вказаним кримінальним правопорушенням без внесення відповідних відомостей до ЄРДР;

- під час кримінального провадження були порушенні фундаментальні прав і свободи обвинувачених під час затримання, які мають прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Так, обвинувачені фактично були затримані о 20 годині 45 хвилин 24 жовтня 2020 року (протокол затримання складений о 10 годині 05 хвилин 25 жовтня 2020 року), однак з цього моменту їм не були роз`яснені права, як того вимагає частина 4 статті 208 КПК України, зокрема право мати захисника, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти них, тобто з моменту затримання до складання протоколу про затримання минуло 17 годин. Натомість, після фактичного затримання обвинувачених було проведено особистий обшук та обшук (огляд) складу без участі захисника, тобто докази, які отриманні в наслідок проведення вказаних слідчих дій, є недопустимими, оскільки отримані внаслідок порушення його права на захист;

- у вказаному кримінальному провадженні були відсутні підстави для невідкладного обшуку у складі, оскільки стороні обвинувачення було відомо про оренду складу та про можливе перебування у ньому фігурантів, з огляду на матеріали, які були у їх розпорядженні. Разом із цим, сторона обвинувачення із клопотанням про надання дозволу на обшук не звернулась, хоча мала таку можливість. Крім того, обшук здійснено оперативним співробітником, разом із цим, ст. 233 КПК України уповноважує лише слідчого, дізнавача та прокурора на проникнення до приміщення. Матеріали провадження містять дві ухвали слідчого судді, які суперечать одна одній, а саме, ухвала від 28.10.2020 року про відмову у легалізації огляду та ухвала від 30.10.2020 року про легалізацію огляду, натомість оскаржуваний вирок суду не містить належного обґрунтування про неможливість використання ухвали слідчого судді від 28.10.2020 року. У свою чергу, слідчим суддею під час постановлення ухвали від 30.10.2020 року не було реалізований функцію судового контролю, оскільки слідчий суддя формально послався на ч. 3 ст. 233 КПК України, тобто не містить належного мотивування обмеження права на недоторканість житла шляхом проведення обшуку;

- досліджені судом докази ніяким чином прямо не підтверджують вчинення обвинуваченими інкримінованих кримінальних правопорушень, а висновки суду ґрунтують на припущеннях. Відсутні докази щодо наявності попередньої змови між обвинуваченими, зокрема того, що усі обвинувачені брали участь у придбанні кокаїну та планували реалізувати контрабанду, обізнаності усіх обвинувачених про те, що верстаті мав бути кокаїн; використання грошових коштів ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» для придбання кокаїну. Крім того, відсутні докази щодо встановлення спрямованості умислу та мети вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України;

- у вироку відсутні мотиви неврахування матеріалів НСРД. Матеріали провадження не містять жодного повідомлення у порядку ст. 253 КПК України особам, конституційні права яких обмежувались.

На підставі наведеного, захисник просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості у суді і вичерпані можливості їх отримати.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та обвинувачені у судовому засіданні підтримали апеляційні скарги з підстав, викладених в них, просили їх задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Положеннями ст. 84 КПК України регламентовано те, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1 ст. 86 КПК України). Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 86 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод, крім випадків, у яких Основний Закон України допускає такі обмеження.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для визнання винуватості доведеною поза розумним сумнівом версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (див. постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17 та ін.).

Повертаючись до матеріалів цього кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що цей стандарт у кримінальному провадженні стосовно обвинувачених ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, було дотримано.

Незважаючи на позицію кожного обвинуваченого, які не визнали вину та відмовилися від надання показань у суді, свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, суд першої інстанції обґрунтував, покладаючись, зокрема, на наступні докази:

- показання свідка ОСОБА_28 , яка під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції пояснила, що у м. Нікополі, на прохання обвинуваченого ОСОБА_7 , вона надавала бухгалтерські послуги (звітність, сплата податків, розрахунки з контрагентами) для ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА», яке було останнім зареєстровано по АДРЕСА_4 , на ім`я його брата ОСОБА_25 . Безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_7 свідок бачила лише один раз, в 2019 році, після чого контактувала з ним виключно через месенджер «Viber». Товариство здійснювало зовнішньоекономічну діяльність, зокрема, з поставки деревного вугілля до Ізраїлю, де отримувачем була фірма, в назві якої чи в контрактах англійською мовою свідок вичитувала прізвище ОСОБА_33 2020 році ОСОБА_7 попрохав її зробити контракт на поставку із Перу до України двох верстатів, які в подальшому, як зрозуміла свідок, планувалось переправити вже до Ізраїлю, оскільки всі платежі щодо цих верстатів здійснювались грошима, що надходили від фірми ОСОБА_34 , тобто, на думку свідка, ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» виступало в якості посередника між суб`єктами господарювання в Перу та в Ізраїлі. Виконуючи вказівки ОСОБА_7 , свідок здійснила оплату поставки одного із верстатів з Перу до України для ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА», в сумі понад 60 тисяч доларів США, за рахунок грошей, що попередньо надійшли на рахунок цього товариства від фірми ОСОБА_34 із Ізраїлю. Також, за вказівкою обвинуваченого, свідок особисто здійснювала поштове відправлення якихось документів щодо цієї поставки ОСОБА_35 в м. Одесу. Оригінали усіх документів зберігалися у обвинуваченого ОСОБА_7 . Свідок також пояснила, що під час досудового розслідування правоохоронцями через її персональний комп`ютер було отримано доступ до банківських розрахунків ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» в Приват24;

- показання свідка ОСОБА_36 , який під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції пояснив, що на протязі понад 10 років він мав ділові відносини з громадянином Держави ОСОБА_37 , якому допомагав у здійсненні поставок безалкогольних напоїв та продуктів харчування із України в Ізраїль. Влітку 2018 чи 2019 років, під час вечері в одному із закладів харчування м. Одеси, ОСОБА_38 познайомив його з ОСОБА_7 та ОСОБА_26 , представивши тих, як своїх знайомих чи родичів. Влітку 2020 року свідок, на прохання ОСОБА_34 , надав тому телефонний номер митного брокера ОСОБА_39 , оскільки неконкретизованим родичам ОСОБА_34 була потрібна допомога у розмитненні в Україні їхнього верстата з металообробки. В реалізацію домовленостей ОСОБА_38 через свідка електронною поштою передавав ОСОБА_40 якісь документи, серед яких було і фотографічне зображення верстату, а також отримував зворотну інформацію про виниклі труднощі з довіреністю від отримувача верстату, яким була якась українська фірма. Свідку відомо, що ОСОБА_38 заплатив близько 5 тисяч доларів США за процедуру розмитнення верстату. Окрім того, той просив свідка здійснити розмитнення якнайшвидше, допоки ОСОБА_38 буде перебувати на території України, а також розповідав свідку, що орендував на околиці м. Одеси складське приміщення, куди і відвезли цей верстат. Будь-які розмови із свідком про наркотичні засоби ОСОБА_38 , ОСОБА_7 чи ОСОБА_30 не вели;

- показання свідка ОСОБА_41 , яка під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції пояснила, що у 2018 році була присутньою під час вечері її чоловіка ОСОБА_36 , в кафе з ОСОБА_42 , ОСОБА_7 та ОСОБА_43 2020 року її чоловік надавав ОСОБА_35 посередницькі послуги з розмитнення якогось верстату через брокера на ім`я ОСОБА_44 . В серпні того ж року ОСОБА_38 вилетів з України до Ізраїлю. Будь-яких розмов про наркотичні засоби між ОСОБА_45 , ОСОБА_42 , ОСОБА_7 чи ОСОБА_26 свідок не чула;

- показання свідка ОСОБА_39 , який під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції пояснив, що у 2020 році він був посередником між клієнтом, з яким безпосередньо спілкувався його комерційний партнер ОСОБА_46 , та брокерською компанією у питанні розмитнення верстату, що надійшов з Перу до м. Одеси. Свідок особисто забрав у ОСОБА_36 комплект документів стосовно цієї поставки, у тому числі коносамент, в яких отримувачем було зазначено ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА», та передав його брокерам. У подальшому брокерська компанія запросила від клієнта довіреність на її ім`я від ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА», але ОСОБА_46 пояснив, що з цим виникли якісь труднощі, у зв`язку із чим, було досягнуто домовленість на фактичну заміну отримувача (з ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» безпосередньо на цю брокерську компанію), задля чого постачальником в електронному вигляді було здійснено відповідний телекс реліз, що надало змогу брокерській компанії взяти в роботу розмитнення контейнеру із верстатом. Через пару днів брокерська компанія повідомила, що все завершено, направила свідку номери автомобіля та дані водія, якому свідок зателефонував та попередив, що з ним зв`яжеться від імені клієнта ОСОБА_47 . Коли ж був відданий контейнер та проведений розрахунок, свідок зустрівся з ОСОБА_45 та клієнтом, якого той представив ОСОБА_48 . Будь-яких розмов про наркотичні засоби між свідком, ОСОБА_45 чи ОСОБА_42 не було;

- показання свідка ОСОБА_49 , який під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції пояснив, що наприкінці літа 2020 року він, на замовлення ОСОБА_39 , надавав тому посередницькі послуги з обрахування вартості митних платежів та експедиційних послуг. Так, спочатку була інформація, що вантаж вживаний верстат надійте з Китаю, але після отримання документів, з`ясувалось, що верстат надійшов з Перу. Свідок особисто обговорив з ОСОБА_50 питання щодо ваги, комплектації та інших технічних характеристик верстату, розрахував вартість послуг, отримав від останнього на ринку «7-й км» документи щодо вантажу: коносамент у вигляді телекс релізу, з відомостями про відправника та отримувача, конкретних найменувань яких він вже не пам`ятає; інвойс, з відомостями про вартість вантажу, після чого передав їх експедитору, а в подальшому, отримавши від того дані про завершення розмитнення в аеропорту та контактні дані водія, знову ж таки передав дану інформацію ОСОБА_40 , який вже далі контактував із замовником;

- показання свідка ОСОБА_51 , який під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції пояснив, що він, будучи в 2020 році керівником ТОВ «ФАРМА», на початку жовтня того ж року здав чоловіку в оренду на один рік належне товариству складське приміщення №2, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, для зберігання устаткування. Орендар, надавши завдаток, повісив на двері приміщення власний замок та попередив, що ймовірно вдруге прибудуть інші особи та заплатять решту грошей. Через декілька днів до свідка прибув інший російськомовний чоловік, який показав примірник орендного договору, повідомив про себе, що він родом із Дніпропетровщини, та попросив йому допомогти з послугами електрика. Свідок також показав, що заходив до цього складського приміщення, в якому бачив якийсь верстат для металообробки. Окрім того, поруч він також бачив і декількох інших чоловіків, з якими особисто не спілкувався;

- показання свідка ОСОБА_52 , який під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції пояснив, що у 2020 році він, обіймаючи в фірмі «Альберто» посаду завідувача орендованого в м. Одесі, по вул. Балтська дорога, буд.№15, сховища, також надавав послуги водія єдиного на всій прилеглій території навантажувача. У серпні місяці його керівництво попросило розвантажити один із контейнерів, після чого в один із наступних днів, близько 21 години, йому зателефонувала особа, яка представилася ОСОБА_53 від ОСОБА_54 , та умовила приїхати на територію бази для виконання цієї роботи. При прибутті на місце було з`ясовано про технічну неможливість її виконання навантажувачом, на що ОСОБА_55 вирішив задіяти автокран. Вранці кранівник зняв контейнер з автомобіля на землю та свідок навантажувачом завіз верстат до складського приміщення №2.

Через календарний місяць свідку зателефонував інший чоловік, повідомив, що він від ОСОБА_56 , та попросив перемістити верстат всередині сховища, ближче до правої сторони, де була точка доступу до електромережі, що він і здійснив. При цьому біля сховища він бачив чотирьох осіб, з яких в залі суду вказує на ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , один з яких ключом відчиняв це складське приміщення. Верстат був запакований в целофан, упаковка без видимих пошкоджень, при переміщенні верстату вони занесли та залишили в сховищі автомобільні скати та дерев`яні піддони;

- показання свідка ОСОБА_57 , який під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції пояснив, що в один із днів жовтня 2020 року він, будучи продавцем мережі магазинів «Дніпро - М», здійснив продаж раніше незнайомим покупцям російськомовному ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які між собою спілкувалися іноземною мовою, набір слюсарних інструментів на 110 одиниць, болгарку, акумулятор до неї, зарядку, відрізні диски по металу, молоток, кліщі, робочі рукавички. Свідок допоміг обвинуваченим завантажити цей товар до легкового автомобіля, в кузові білого кольору;

- показання свідка ОСОБА_58 , який під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції пояснив, що в один із вечорів декілька років назад його та товариша на ім`я ОСОБА_59 , в районі залізничного переїзду біля Ярмаркової площі, правоохоронці запросили бути понятими під час огляду якогось ангару, на що вони погодилися. Всередині цього ангару перебували затримані обвинувачені, в лівій частині приміщення знаходився целофан, якась купа сміття, а також великі шайби, з іншої сторони великий металевий верстат, поруч з ним будівельні інструменти. Слідчий з правоохоронцями розпилювали цей верстат та доставали звідти ще такі ж шайби, запаковані в целофан сіруватого кольору. Спеціаліст брав із цих шайб проби, робив дослідження, отримував синюватий колір та повідомляв, що це наркотик. Огляд тривав до 2-ої години ночі, допоки не розрізали верстат та не достали з нього усі шайби, яких було понад 100, точну кількість свідок вже не пам`ятає, при цьому свідок був присутнім до завершення огляду. За результатами огляду слідчим було складено якийсь документ, який був зачитаний присутнім, до змісту якого свідок зауважень не мав, у зв`язку із чим, він його також підписав.

Немає сумнівів у правдивості показань даних свідків, оскільки вони були безпосередньо допитані у судовому засіданні у встановленому законом порядку та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, та обставин, які б викликали недовіру до їх свідчень, у справі не встановлено. Вищенаведені показання свідків узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, не викликають сумнівів у їх достовірності та узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 листопада 2020 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_28 у присутності понятих, за загальним зовнішнім виглядом, сукупністю рис обличчя, губ та очей впізнала ОСОБА_60 , як особу, яка просила її вести бухгалтерську документацію ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» ( а.с.88-90 т. 14);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13 листопада 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_61 , у присутності понятих, за загальним зовнішнім виглядом, сукупністю рис обличчя, губ, очей, волосся впізнав ОСОБА_34 , як особу, з якою спілкувався з приводу розмитнення верстату, що надійшов з Перу до України, та від якої отримував товарно - супровідні документи ( а.с.95-98 т.14);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04 листопада 2020 року,відповідно до якого свідок ОСОБА_51 , у присутності понятих, за загальним зовнішнім виглядом, сукупністю рис обличчя, губ, очей, волосся впізнав ОСОБА_34 , як особу, яка орендувала складське приміщення №2 (а.с.84-87 т.14);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17 листопада 2020 року,відповідно до якого свідок ОСОБА_62 , у присутності понятих, за загальним зовнішнім виглядом, сукупністю рис обличчя, губ, очей, волосся впізнав ОСОБА_34 , як особу, на прохання якої він у вересні 2020 року за допомогою навантажувача розвантажив верстат до складського приміщення №2 ( а.с.99-102 т.14);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання, кожного окремо, від 17 листопада 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_62 , у присутності понятих, за загальним зовнішнім виглядом, сукупністю рис обличчя, губ, очей впізнав окремо ОСОБА_32 , ОСОБА_60 та ОСОБА_10 як особу, яка була присутня у 2020 році під час переміщення верстату всередині складського приміщення №2 (а.с.107-118 т.14);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 грудня 2020 року,відповідно до якого свідок ОСОБА_63 , у присутності понятих, за загальним зовнішнім виглядом, сукупністю рис обличчя, губ, очей впізнав ОСОБА_60 як особу, яка 23 жовтня 2020 року була одним із покупців, які придбали інструменти в магазині «Дніпро - М» (а.с.135-138 т.14);

- протоколом огляду від 29 жовтня 2020 року, згідно якого оглянуто відкритий ресурс у мережі Інтернет, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, осіб підприємців та громадських формувань МЮ України, де виявлено запис про ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» (код 42939602), засновником, якого зазначено - ОСОБА_25 , місцезнаходження юридичної особи: Україна, 53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Лапинська, буд.№186, дата державної реєстрації 09 квітня 2019 року, основний вид діяльності оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням ( а.с.58-61 т.9);

- протоколом огляду від 29 грудня 2020 року, згідно якого оглянуто інформацію, наявну на CD-R диску, яка отримана у ході тимчасового доступу у ТОВ «НОВА ПОШТА», де виявлено, що 26 серпня 2020 року ОСОБА_28 з м. Нікополя переслала ОСОБА_35 в м. Одесу поштове відправлення №5479, що узгоджується з отриманими від цього свідка показаннями про відправку за вказівкою ОСОБА_7 якихось документів щодо поставки верстату (а.с.165-168 т.9);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23 грудня 2020 року, згідно якого в Одеській філії ПАТ «ДХЛ Интернешнл Україна» за адресою: м. Одеса, вул. М. Грушевського, 2-А, вилучено документу, з якого убачається інформація про поштове відправлення 10 серпня 2020 року від OSCAR DIAZ FIGUEREDO з Перу документів на ім`я ОСОБА_64 за накладною (WAYBILL) №, які та отримала 17 серпня 2020 року, що також узгоджується з отриманими від цього свідка показаннями про отримання за вказівкою ОСОБА_7 документів з Перу щодо поставки верстату (а.с.149-161 т.8);

- протоколом огляду від 29 січня 2021 року, згідно якого було оглянуто вилучений 18 листопада 2020 року у ході тимчасового доступу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» CD-R диск із інформацією стосовно ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» встановлено, що за рахунком № НОМЕР_2 , яким користується зазначене товариство, були здійснені операції: 1) щодо переказу грошових коштів від MICHAEL М ALL IN LTD 34 DEREKH YAFO TEL AVIV - YAFO 66104 ISRAEL: 27 червня 2019 року в сумі 17825.09 USD; 28 серпня 2019 року в сумі 14340.08 USD; 11 вересня 2019 року в сумі 10200.00 USD; 13 грудня 2019 року в сумі 54000.00 USD; 2) 20 грудня 2019 року ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» здійснило переказ грошових коштів за придбання металевого промислового верстата в сумі 60220.00 USD на рахунок LYM BUSSINES IMPORT EXPORT2/Jr Andromeda 962 Urb La Campia 52/ta zona3/PE/Lima ChorrillosOOl 0035433 for PRPMNT FOR за придбання Electromechanical knurling machine за контрактом №4 від 10 грудня 2019 року; 3) також здійснювались грошові операції між ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» та DENIS RIVKIN DIRECT IMPORT2/HASARON 413/IL/KFAR YONA 4031641//BOOK/FS1/NK TRADE LTD.UA 2/LAPYNSKA 1863/UA/NIKOPOL 53200, а саме: 05 березня 2020 року в сумі 4500.00 USD; 18 березня 2020 року в сумі 1500.00 USD; 21 квітня 2020 року в сумі 4480.00 USD; 04 травня 2020 року в сумі 4470.00 USD; 01 червня 2020 року в сумі 4000.00 USD (а.с.133-138 т.8, а.с.171-223 т. 9). Таким чином необхідно визнати, що саме через банківський рахунок ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА» здійснювались фінансові операції, пов`язані з діяльністю ОСОБА_34 , ОСОБА_7 та безпосередньо з оплатою невстановленій особі поставки в Україну із Перу промислового верстату;

- протоколом тимчасового доступу від 17 лютого 2021 рокудо речей і документів про вилучення в Одеської митниці Держмитслужби документів щодо проведення митного оформлення товару «вальцювальний верстат Rexon» за митною декларацією №UA500150/2020/206969 від 11 вересня 2020 року, який прибув у контейнері DFSU3055654, з`ясовано, що отримувачем цього вантажу після здійснення електронного декларування стало ТОВ «ТРЕЙД - БУДСЕРВІС», що узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_36 та ОСОБА_39 про зміну брокерською фірмою отримувача вантажу, з метою пришвидшення його розмитнення, на інший суб`єкт господарювання, з яким брокерська фірма мала довготривалі правовідносини (а.с.162-188 т.8);

- протоколом огляду від 22 грудня 2020 року, згідно якого було оглянуто вилучений 16 грудня 2020 року у ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро М» CD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження, розташованої всередині магазину будівельних інструментів та техніки, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд.№54А/1, та встановлено, що в період часу з 16 години 05 хвилин до 16 години 17 хвилин 23 жовтня 2020 року ОСОБА_9 та ОСОБА_65 здійснюють придбання обладнання (електроінструментів), серед яких: кутова шліфувальна машина, молоток, окуляри, відрізні диски, кліщі, викрутка, які упаковуються в картонний короб та завантажуються до багажнику автомобіля в кузові бежевого кольору ( а.с.159-164 т.9 );

- протоколом огляду від 27 листопада 2020 року, згідно якого було оглянуто наданий ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованих зовні та всередині супермаркету будівельних інструментів та техніки, за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, 7-й км Овідіопольської дороги, буд.№1, та встановлено, що у період часу з 16 години 14 хвилин до 16 години 52 хвилини 24 жовтня 2020 року ОСОБА_30 та ОСОБА_10 прибувають до супермаркету, де здійснюють вибір та придбання інструментів, інших будівельних речей та приладдя ( а.с.267-284 т.9);

- протоколами затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , кожного окремо, від 25 жовтня 2020 року, згідно яких, о 17 годині 20 хвилин 24 жовтня 2020 року старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_66 , в складському приміщенні №2, за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, в присутності прокурора ОСОБА_6 , понятих, перекладачів, затримано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України;

- протоколом огляду місця подіїскладського приміщення №2, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, проведеного у період з 20 години 41 хвилину 24 жовтня 2020 року до 04 години 14 хвилин 25 жовтня 2020 року (з відеозаписом), з якого вбачається, що було виявлено та вилучено: 49 брикетів з написом «МАМ», в яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору; три мішки; грошові кошти в сумі 2030 грн; водійське посвідчення №IL036513687; внутрішній паспорт громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_3 з мікрочіпом; банківську карту «bank hapoallim» № НОМЕР_4 ; банківську карту «ISRAIL BANK» № НОМЕР_5 ; банківську карту «Leumi» № НОМЕР_6 ; гаманець чорного кольору; грошові кошти в сумі 292 грн; грошові кошти в сумі 50 шекелів; грошові кошти в сумі 1100 доларів США; грошові кошти в сумі 1000 Євро; два аркуші паперу для нотаток з рукописними записами; один аркуш паперу з рукописними записами; мобільний телефон «Xiaomi», імей: НОМЕР_7 ; гаманець чорного кольору «PRADO»; картку від стартового пакету «Vodafone», з №; банківську карту «bank hapoallim» № НОМЕР_8 ; посвідчення водія НОМЕР_9 ; грошові кошти в сумі 7343 грн; грошові кошти в сумі 2206 доларів США; грошові кошти в сумі 11220 Євро; грошові кошти в сумі 480 шекелів; чотири аркуші паперу для нотаток з рукописними записами; два аркуші паперу для нотаток з рукописними записами; клаптик паперу видаткову накладну, з рукописними записами; паспорт громадянина держави Ізраїль № НОМЕР_10 ; договір оренди від 28 серпня 2020 року; мобільний телефон «HUAVEI», в корпусі чорного кольору; картку стартового пакету «лайфселл» з № НОМЕР_11 ; зв`язку з двох ключів; зв`язку з чотирьох ключів; гаманець чорного кольору; банківські карти «hapoallim» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 ; банківську карту «Leumi» № НОМЕР_14 ; посвідчення водія IL НОМЕР_15 ; один аркуш паперу для нотаток з рукописними записами; грошові кошти в сумі 80 доларів США; грошові кошти в сумі 1000 Євро; грошові кошти в сумі 2140 грн; два балони піно-клею «TYTAN»; пістолет для монтажної піни; три мотки будівельного скотчу сріблястого кольору; захисні окуляри; два балони автомобільної емалі; два тюбики клею «Sikaflex»; клепальний інструмент «Topex»; одну упаковку зварювальних електродів «Моноліт»; кутову шліф-машину «Дніпро-М ГС 100С»; дві пари будівельних рукавиць; один шліфувальний круг; дев`ять відрізних кругів; три упаковки клепок «Vectron»; пластиковий кейс «Дніпро - М», з набором викруток та насадок; зварювальний апарат «NOWA W250», у коробці; молоток «Дніпро - М», зубило, лом; електричний верстат «REXON» для вальцювання листового металу; два відрізаних кільця та три відрізки труб від вказаного верстату; одинадцять використаних відрізних дисків; електричний подовжувач білого кольору; будівельний ніж; шість пар використаних будівельних рукавиць; десять відрізних дисків; фіскальний чек з магазину «Епіцентр-К» від 24 жовтня 2020 року; мобільний телефон «HUAWEI», в корпусі чорного кольору, обклеєний срібною стрічкою; відрізок труби від верстату із порожнечею всередині; 65 брикетів з написом «МАМ», в яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору; три використані експрес-тести (а.с.1-20 т.8);

- протоколом огляду зважування та відбору зразків для експертного дослідження,проведеного у період часу з 11 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин 11 листопада 2020 року, а також з 09 години 50 хвилин до 16 години 30 хвилин 12 листопада 2020 року, з якого вбачається, що слідчий ОСОБА_67 , за участю спеціалістів ОСОБА_68 , ОСОБА_69 та судового експерта Одеського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_70 , перебуваючи в приміщенні камери зберігання речових доказів Управління СБ України в Одеській області, оглянули сім поліетиленових пакетів чорного кольору, опечатаних паперовими бирками з підписами учасників огляду, встановили цілісність упаковок, після чого достали 114 брикетів у формі плоского циліндру, кожен з яких почергово зважували на відкаліброваних електронних вагах в пакуванні (вага брутто), відкривали їх шляхом розрізання ножом, зважували (вага нетто), та з кожного брикету відбирали частину речовини для експертних зразків ( а.с.84-97 т.9);

- висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 27 січня 2021року №2699-Х, відповідно до якого вилучена 24 жовтня 2020 року з місця події спресована речовина білого кольору, загальною масою 114520 г, у 114 брикетах містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн. Загальний кількісний вміст кокаїну в спресованій речовині білого кольору становить 80679 г ( а.с.7-15 т.9);

- протоколом обшуку від 24 жовтня 2020 року, за адресою будинку АДРЕСА_5 (з відеозаписом),з якого убачається, щобуло виявлено та вилучено серед іншого майна, зокрема, паспорта громадян Держави Ізраїль на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 500 Євро, грошові кошти в сумі 500 доларів США, а також блокнот синього кольору з написом «didie» (а.с.33-37 т.8);

- протоколом огляду від 01 березня 2021 року, згідно якого оглянуто майно вилучене із складського приміщення та із будинку за місцем проживання затриманих,де виявлено: 1) блокнот синього кольору з написом «didie» містить рукописні записи: «Company name: М.М All in LTD, id: 516015542, owner: Mulaiev Michael, address: Dereh Yafo 34 St., country: Israel», тобто запис, пов`язаний з особою ОСОБА_34 ; 2) договір оренди від 28 серпня 2020 року складського приміщення 144 м?, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, містить відомості про його укладення між орендодавцем ТОВ «ФАРМА» в особі директора ОСОБА_54 та орендарем ОСОБА_71 ; 3) клаптик паперу видаткова накладна містить на зворотній стороні рукописні записи: Палыч/ Александр/ Балтская 15/ / Вячеслав», тобто записи про контактні дані власника орендованого ОСОБА_42 складського приміщення, а також адресу цього приміщення; 4) зв`язка з чотирьох ключів (з написами «Imperial», «Эльбор» та два ключі без назви), що дозволяли потрапити до складського приміщення, де зберігався верстат, тобто ключі, якими ОСОБА_38 зачинив орендоване приміщення та якими в подальшому скористалися затримані особи для безперешкодного доступу до місця зберігання верстату; 5) аркуші паперу містять рукописні записи із контактними телефонами, вартостями оренди та іменами маклерів стосовно будинків з гаражем, розташованих в Київському районі м. Одеси, тобто відомості про пошук обвинуваченими тимчасового житла у вигляді приватного будинка із гаражем; 6) фіскальний чек гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР К» містить відомості про придбання о 16 годині 44 хвилини 24 жовтня 2020 року: інвертора, автомобільної емалі, електродів, рукавиць, герметику, алюмінієвих заклепок та ключа, відрізних кругів та інших будівельних речей та приладдя, тобто знарядь та засобів, необхідних для вилучення із місця схованки наркотичного засобу та наступного його прихованого поміщення до інших предметів; 7) в одному із гаманців виявлено аркуш паперу накладну - заказ №20633 від 23 жовтня 2020 року про авансування 2500 доларів США щодо продажу ТОВ СП «КОНТАКТ»: печі подової, млинниці, столу холодильного, вітрини настільної, холодильної шафи, морозильної скрині, плити газової з духовкою, підставки під плиту газову, гриля газового, коптильні, гриля контактного, пароконвектомату, підставки під пароконвектомат, тобто великогабаритних предметів, в яких можливо в подальшому приховати вилучений із верстату наркотичний засіб (а.с.224-263 т.9);

- протоколом огляду від 02 листопада 2020 року, згідно якого оглянуто: 1) паспорт громадянина Держави Ізраїль RIVKIN DENIS, для виїзду за кордон № НОМЕР_10 , містить штампи перетину різних пунктів пропуску, серед яких: Бухарест, Амстердам, Стамбул, Барселона, Відень; вклеєну на одній зі сторінок візу США (строком дії до 26 вересня 2028 року), а також численні відбитки штампів пунктів пропусків України, зокрема, 02 квітня 2019 року на в`їзд, а 13 квітня 2019 року на виїзд через пункт пропуску в аеропорті м. Дніпро, а також 20 жовтня 2020 року на в`їзд через пункт пропуску в аеропорті м. Одеси; 2) паспорт громадянина Держави Ізраїль RUBINOV EDWARD, для виїзду за кордон №22198468, містить штампи перетину різних пунктів пропуску, серед яких: Геракліо, Стамбул, Бухарест, Берлін, Барселона, Брюссель, Шереметьєво (рф), Прага, Внуково (рф), а також численні відбитки штампів пунктів пропусків України, зокрема, 20 жовтня 2020 року на в`їзд через пункт пропуску в аеропорті м. Одеси; 3) паспорт громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_72 , для виїзду за кордон № НОМЕР_16 , містить штампи перетину різних пунктів пропуску, серед яких: Анталія, Феріхегі-2, Відень, Мюнхен, Стамбул, Бухарест, Гокцен, Брюссель, Барселона, Прага, вклеєну на одній зі сторінок візу США (строком дії до 22 листопада 2028 року), а також численні відбитки штампів пунктів пропусків України, зокрема, 23 жовтня 2020 року на в`їзд через пункт пропуску в аеропорті м. Одеси; 4)паспорт громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_73 , для виїзду за кордон № НОМЕР_17 , містить штампи перетину різних пунктів пропуску, серед яких: Гокцен, Анталія, Стамбул, а також відбиток штампу від 23 жовтня 2020 року на в`їзд через пункт пропуску в аеропорті м. Одеси ( а.с.62-80 т.9).

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.305 КК України, за кваліфікуючими ознаками - контрабанда наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчинена за попередньою змовою групою осіб, де предметом контрабанди були наркотичні засоби в особливо великих розмірах; та ч.3 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання, з метою збуту наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, де предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

Доводи сторони захисту про відсутність попередньої змови між обвинуваченими за встановлених вище обставин справи, є неспроможними та суперечать фактичним обставинам, встановленим у ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 28 ч. 2 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до його початку, домовилися про спільне його вчинення.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. За змістом ст. 28 ч. 2 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.

Апеляційний суд враховує наведене, та констатує про наявність попередньої змови, за встановлених судом першої інстанції обставин, а саме: ОСОБА_7 з 2019 року, перебуваючи в м. Нікополі, Дніпропетровської області, зареєстрував на ім`я свого брата ТОВ «НК ТРЕЙД ЛТД.ЮА», через рахунки якого було здійснено ряд грошових операцій з іншим контрагентом, підконтрольним ОСОБА_35 , а в кінцевому рахунку здійснено оплату поставки з Перу до України верстату із прихованим всередині нього наркотичним засобом. ОСОБА_7 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , прибули в Україну з різницею лише у декілька днів, на спільні кошти, для спільного проживання орендували на короткий проміжок часу в м. Одесі будинок, з гаражем, безперешкодно потрапили до зачиненого ОСОБА_42 складського приміщення, здійснили закупівлю обладнання та інструментів, необхідних для розрізання верстату, вилучення наркотичного засобу, а також почали виконувати дії щодо розрізання частини верстату. Крім того, слід зазначити, що з врахуванням і встановлених доказів про спілкування обвинувачених з ОСОБА_42 , обмін між ними інформацією за допомогою телефонів, змісту вилучених рукописних записів на аркушах паперу та в блокноті, існування поштових відправлень, банківських розрахунків, факт виявлення у затриманих примірника договору оренди складського приміщення та ключів від нього, безумовно доводить, що ОСОБА_7 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , кожен окремо, були обізнані та діяли за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими особами з метою незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також контрабанди наркотичного засобу в особливо великому розмірі.

Крім того, слід зазначити, що з показань свідків, а також протоколів слідчих дій встановлено, що ОСОБА_38 , діючи в інтересах знайомих, перебуваючи безпосередньо в м. Одесі, підшукав складське приміщення, через інших осіб підшукав посередників, брокера та експедитора, які допомогли здійснити розмитнення верстату, змінити отримувача верстату (з метою пришвидшення цієї процедури), підшукав водія навантажувача, організував поміщення верстату до орендованого сховища, зачинив його, повідомив власника, що від його імені згодом приїдуть інші особи.

Розглядаючи кримінальне провадження, суд першої інстанції належним чином оцінив всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, надав їм відповідну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, у тому числі і за кваліфікуючою ознакою - «вчинено за попередньою змовою групою осіб». Цей висновок зроблено судом з додержанням положення ст. 23 КПК України на підставі з`ясування всіх обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 КПК України.

При цьому, сторона захисту у поданих апеляційних скаргах стверджує, що дослідженими доказами не встановлено суб`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, а саме, умислу на збут.

Апеляційний суд звертає увагу, що суб`єктивна сторона кримінального правопорушення це його внутрішня сторона, а саме, психічне ставлення особи до суспільно небезпечного діяння, що вона вчиняє, та його суспільно небезпечних наслідків. Зміст суб`єктивної сторони складу злочину якраз і характеризують такі ознаки, як вина, мотив і мета вчинення злочину.

Збут є одним із альтернативних діянь об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, водночас мета збуту є загальною для всіх цих діянь. Тобто особа не обов`язково має здійснити збут, щоб її було притягнуто до відповідальності за цієї статтею, але обов`язковою є наявність мети збуту як ознаки суб`єктивної сторони складу цього кримінального правопорушення.

Разом із тим, сукупністю доказів встановлюється об`єктивна сторона складу злочину, а саме, дії особи, їх конкретна реалізація. У той же час умисел на вчинення злочину тісно пов`язаний із вольовим ставленням особи до суспільно небезпечних наслідків свого діяння, визначає направленість дій, результат, до якого прагне особа, і встановлюється шляхом аналізу скоєного особою конкретного діяння та усіх його обставин.

Мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути дослідженні обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно і т. ін.), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено те, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження. Про це зазначено у постановах ККС ВС від 14 березня 2019 року по справі № 204/4387/16-к, від 07.04.2021 року по справі № 203/337/19, від 09 квітня 2020 року у справі № 727/6578/17, від 20 жовтня 2022 року у справі № 709/1516/20.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що виявлена 24 жовтня 2020 року на місці події порошкоподібна речовина, яка містилась у 114 брикетах з надписами «МАМ», містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, загальною вагою 114520 г., загальний кількісний вміст кокаїну в спресованій речовині білого кольору, становить 80679,34 г., була предметом контрабанди.

Суд першої інстанції кваліфікуючи дії обвинувачених за ч. 3 ст. 307 КК України, за кваліфікуючою ознакою «з метою збуту», поряд із кількістю наркотичного засобу,яка є надмірним розміром для вживання однією або декількома особами, який було виявлено, і не є прямим доказом спрямованості умислу на збут, проаналізував обставини спосіб придбання та зберігання цього наркотичного засобу, відомості про особу обвинувачених, які не були особами, які постійно вживають наркотичні засоби, а також врахував інформацію, щодо заавансованої купівлі тринадцяти великогабаритних предметів, в яких можливо уподальшому приховати вилучений із верстату наркотичний засіб та дійшов обґрунтованого висновку, що досліджені докази у сукупності переконливо свідчать про те, що їх винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення за обставин, указаних у вироку, доведена поза розумним сумнівом, адже наявність непрямих доказів свідчить про те, що обвинувачені мали намір вчинити розповсюдження психотропних речовин, тобто їх незаконний збут, а будь-яке інше пояснення мети їх придбання та зберігання відсутнє.

Стосовно тверджень сторони захисту про те, що кримінальне провадження розпочато без достатньої правової підстави, визначеної законом, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За правилами пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України (в редакції, яка діяла на момент внесення відомостей до ЄРДР) до ЄРДР вносяться відомості щодо попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених, зокрема заявником чи виявлених з іншого джерела.

Отже, за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставою внесення до ЄРДР певних відомостей є наявність об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про існування фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення, про що вже зазначав Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20).

За витягом із ЄРДР № 0000058 від 16 січня 2020 року відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 305 КК України внесено на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень (а.с.10-11 т.14), а саме повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що група осіб проводить дії спрямовані на переміщення через митний кордон України партії особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах (а.с.9 т. 15).

Зазначена інформація була підставою для внесення відомостей доЄРДР та підлягала перевірці у ході подальшого досудового розслідування, що і було перевірено органами досудового розслідування, а надалі на основі зібраних доказів було пред`явлено підозри.

Сталою судовою практикою визначено, що перевірити наявність або відсутність кваліфікуючої ознаки, як і складу злочину в цілому, можливо лише за результатом збирання доказів та їх оцінки під час досудового розслідування та судового розгляду, а не простим аналізом законодавства і даних. Крім того, згідно вказаних вимог КПК України особа, яка вносить відомості до ЄРДР не уповноважена перевіряти достовірність відомостей, викладених у документі, окрім, як в ході досудового розслідування, після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що і було зроблено.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2023 року (справа № 208/2160/18, провадження № 51-1868кмо22) звернула увагу на те, що спеціальні вимоги встановлено саме щодо прийняття та реєстрації заяв і повідомлень (усних чи письмових), які спрямовують до правоохоронного органу треті особи, де, наприклад, за приписами ст. 8 Закону України від 12 листопада 2015 року № 794-VIII «Про Державне бюро розслідувань» заяви чи повідомлення про кримінальні правопорушення або про необґрунтовані активи, у яких не зазначені прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, розглядаються за умови, що відповідна інформація стосується конкретної особи або містить фактичні дані про вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, які можуть бути перевірені, й усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до ЄРДР у порядку, передбаченому КПК України.

Відтак, суд першої інстанції цілком вірно надав оцінку вказаному повідомленню та визнав його належною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної уваги доводам сторони захисту про недопустимість як доказу протоколів затримання та похідних від них доказів, зокрема, з огляду на те, що:з моменту затримання до складання протоколу про затримання минуло 17 годин, однак з моменту фактичного затримання їм не були роз`яснені права, як того вимагає частина 4 статті 208 КПК України; після фактичного затримання обвинувачених було проведено обшук (огляд) складу без участі захисника.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, у якому, крім відомостей, передбачених ст. 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

Зі змісту протоколів затримання від 25 жовтня 2020 року убачається, що о 17 годині 20 хвилин 24 жовтня 2020 року старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_66 , у складському приміщенні №2, за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, затримано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_74 . Ця слідча дія проводилася у присутності понятих, перекладачів та за участю захисників. У протоколах детально відображено підстави затримання, роз`яснено їм права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України, засуджених ознайомлено зі змістом положень статей 28, 29, 55, 56, 59, 62 та 63 Конституції України. На виконання вимог частин 1, 4 ст. 213 КПК України про затримання повідомлено їх близьких та Посольство Держави Ізраїль в Україні, а також представника МЗС України в м. Одесі. За наслідками складення протоколів затримання заяв, зауважень чи клопотань ні від кого не надійшло. Протоколи підписані усіма учасниками цієї процесуальної дії, окрім, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які відмовились від їх підписання,тобто у них зазначено всі визначені ч. 5 ст. 208 КПК України відомості (а.с. 141-143; 156-158; 170-172; 184-186 т. 14).

Аналізуючи зміст протоколів апеляційний суд погоджується з тим, що, судячи з обставин кримінального провадження, фактичне затримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 відбулось саме о 17 годині 20 хвилин 24 жовтня 2020 року, а складання протоколів відбувалось 25 жовтня 2020 року, а саме: протокол про затримання ОСОБА_10 складено у період часу з 05 години 55 хвилин до 06 години 10 хвилин; протокол про затримання ОСОБА_9 складено у період часу з 06 години 50 хвилин до 07 години 00 хвилин;протокол про затримання ОСОБА_7 складено у період часу з 09 години 30 хвилин до 10 години 00 хвилин 25 жовтня 2020 року; протокол про затримання ОСОБА_8 складено у період часу з 10 години 05 хвилин до 10 години 15 хвилин, з одночасним відображенням у їх текстах години фактичного затримання. Проте, норми КПК України не вимагають складання протоколу затримання в ту ж годину, коли особу було затримано. Зокрема, ч. 5 ст. 208 КПК України вказує на саму обов`язковість складення протоколу затримання із зазначенням у ньому години і хвилини затримання. Тобто, КПК України допускає випадки, коли фактичне затримання особи і складання протоколу про це можуть не співпадати у часі з урахуванням певних умов (наприклад, віддаленість місця затримання особи від адміністративної будівлі уповноваженого органу, тощо). Запізніле складання протоколу про затримання особи є виправданим у тій ситуації, коли об`єктивні причини спонукали уповноважену особу діяти саме таким чином.

Зазначена позиція апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 20 жовтня 2022 року по справі № 565/1354/19 (провадження № 51-443км20).

З наведеного вище вбачається, що органом досудового розслідування не було порушено статей КПК, які регулюють порядок затримання особи та його оформлення.

Згідно з практикою Верховного Суду (наприклад, постанова ККС ВС від 13 червня 2023 року у справі 520/2703/17, провадження 51-1291км23), відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається обов`язково, оскільки це є гарантією забезпечення прав затримання особи. Тому протокол затримання не можна визнати недопустимим, оскільки це означало б, що факт затримання особи нічим не підтверджується. Суд звернув увагу на те, що оцінювати з погляду допустимості можна лише відомості (фактичні дані). Тому в разі, якщо протокол затримання містить відомості, які можуть бути використані як докази під час розгляду справи по суті, може постати питання щодо допустимості саме цих відомостей, а не протоколу затримання.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що порушення, допущені при затриманні особи, самі по собі не є достатньою підставою для визнання доказів, отриманих у ході затримання, недопустимими. Зокрема, для визнання доказів, отриманих у ході затримання, недопустимими, необхідно встановити й обґрунтувати: 1) чи були допущені порушення прав і свобод затриманої особи; 2) які саме права і свободи були порушені; 3) чи були ці порушення істотними; 4) і, врешті, чи були докази, допустимість яких оспорюється, результатом цих порушень.

За змістом кримінального процесуального закону, при затриманні особи за підозрою у неї з`являється право на захист, який вона може здійснювати самостійно або залучивши адвоката. При цьому особа має право вимагати негайного, до першого допиту, конфіденційного побачення із своїм захисником. При цьому слід зазначити, що затримання в порядку статей 207 або 208 КПК України, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією. Оскільки закон надає органам правопорядку повноваження за певних умов проводити затримання без попереднього судового дозволу, це означає, що законодавець визнає непередбачуваність обставин, які зумовлюють таке затримання (постанова ККС ВС від 15 червня 2021 року у справі №204/6541/16-к).

Саме фактичне затримання особи без участі захисника не є порушенням вимог кримінального процесуального закону стосовно реалізації права на захист. Вимога присутності захисника в ході затримання не передбачена положеннями КПК України, Конституції України чи міжнародних договорів України. Зокрема приписи статей 207, 208 КПК України не містять вимог забезпечити обов`язкову участь адвоката під час фактичного затримання (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 559/2530/19, провадження № 51-328км21).

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення права на захист може бути встановлене у випадку допиту особи без участі захисника, якщо це призвело до порушення права зберігати мовчання і не свідчити проти себе

Отже, у даному кримінальному провадженні апеляційному суду слід з`ясувати, чи були докази, отримані у ході такої слідчої дії, як протокол огляду місця події, результатом порушень, допущених органом досудового розслідування при затриманні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_74 .

Як вбачається із протоколу огляду місця події, у період з 20 години 41 хвилину 24 жовтня 2020 року по 04 години 14 хвилин 25 жовтня 2020 року, який проведено у складському приміщенні №2, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, яке належить ТОВ «ФАРМА», старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_66 , за участю прокурора ОСОБА_6 , понятих ОСОБА_58 , ОСОБА_75 , перекладачів ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , спеціалістів ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_81 , оперуповноважених Південного РУ ДПСУ ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , адвоката ОСОБА_84 та затриманих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , із застосуванням відеозапису. За результатами проведення огляду було вилучено ряд доказів, на які в подальшому послався суд першої інстанції, обґрунтовуючи доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні ними інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме: 49 брикетів з написом «МАМ», в яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору; три мішки; грошові кошти в сумі 2030 грн; водійське посвідчення № НОМЕР_18 ; внутрішній паспорт громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_3 з мікрочіпом; банківську карту «bank hapoallim» № НОМЕР_4 ; банківську карту «ISRAIL BANK» № НОМЕР_5 ; банківську карту «Leumi» № НОМЕР_6 ; гаманець чорного кольору; грошові кошти в сумі 292 грн; грошові кошти в сумі 50 шекелів; грошові кошти в сумі 1100 доларів США; грошові кошти в сумі 1000 Євро; два аркуші паперу для нотаток з рукописними записами; один аркуш паперу з рукописними записами; мобільний телефон «Xiaomi», імей: НОМЕР_7 ; гаманець чорного кольору «PRADO»; картку від стартового пакету «Vodafone», з № НОМЕР_19 ; банківську карту «bank hapoallim» № НОМЕР_8 ; посвідчення водія НОМЕР_9 ; грошові кошти в сумі 7343 грн; грошові кошти в сумі 2206 доларів США; грошові кошти в сумі 11220 Євро; грошові кошти в сумі 480 шекелів; чотири аркуші паперу для нотаток з рукописними записами; два аркуші паперу для нотаток з рукописними записами; клаптик паперу видаткову накладну, з рукописними записами; паспорт громадянина держави Ізраїль № НОМЕР_10 ; договір оренди від 28 серпня 2020 року; мобільний телефон «HUAVEI», в корпусі чорного кольору; картку стартового пакету «лайфселл» з № НОМЕР_11 ; зв`язку з двох ключів; зв`язку з чотирьох ключів; гаманець чорного кольору; банківські карти «hapoallim» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 ; банківську карту «Leumi» № НОМЕР_14 ; посвідчення водія IL НОМЕР_15 ; один аркуш паперу для нотаток з рукописними записами; грошові кошти в сумі 80 доларів США; грошові кошти в сумі 1000 Євро; грошові кошти в сумі 2140 грн; два балони піно-клею «TYTAN»; пістолет для монтажної піни; три мотки будівельного скотчу сріблястого кольору; захисні окуляри; два балони автомобільної емалі; два тюбики клею «Sikaflex»; клепальний інструмент «Topex»; одну упаковку зварювальних електродів «Моноліт»; кутову шліф-машину «Дніпро-М ГС 100С»; дві пари будівельних рукавиць; один шліфувальний круг; дев`ять відрізних кругів; три упаковки клепок «Vectron»; пластиковий кейс «Дніпро - М», з набором викруток та насадок; зварювальний апарат «NOWA W250», у коробці; молоток «Дніпро - М», зубило, лом; електричний верстат «REXON» для вальцювання листового металу; два відрізаних кільця та три відрізки труб від вказаного верстату; одинадцять використаних відрізних дисків; електричний подовжувач білого кольору; будівельний ніж; шість пар використаних будівельних рукавиць; десять відрізних дисків; фіскальний чек з магазину «Епіцентр-К» від 24 жовтня 2020 року; мобільний телефон «HUAWEI», в корпусі чорного кольору, обклеєний срібною стрічкою; відрізок труби від верстату із порожнечею всередині; 65 брикетів з написом «МАМ», в яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору; три використані експрес-тести (т.8 а.п.1-20).

За нормами КПК України слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам огляду користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Однак, у цьому кримінальному провадженні будь-яких даних про те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 заявляв бажання про залучення захисників у ході проведення огляду, не міститься, також про це не зазначав і захисник у своїх апеляційних скаргах.

Суд послідовно визнає недопустимими показання, отримані від підозрюваної особи під час слідчих дій, у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе, або права бути представленим захисником. Це пояснюється тим, що право особи давати показання без застосування примусу є вкрай важливим для виконання завдань кримінального провадження, тому для оцінки допустимості показань визначальним є дотримання права особи зберігати мовчання і, як гарантія цього права, забезпечення її права бути представленою захисником. Порушення цих прав має або може мати прямий вплив на зміст отриманих показань, а тому такі порушення є релевантним фактором для оцінки допустимості показань.

У цій справі питання, порушене стороною захисту, стосується допустимості речових доказів, виявлених під час огляду місця події, зокрема 114 брикетів, в яких згідно висновку експертизи від 27 січня 2021року №2699-Х вилучена 24 жовтня 2020 року міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн. Загальний кількісний вміст кокаїну в спресованій речовині білого кольору становить 80679 г (а.с.7-15 т.9).

Підходи до оцінки допустимості доказів, які існують незалежно від волі особи, суттєво відрізняються від оцінки показань особи. Фактори, які здатні зумовити недопустимість показань особи, можуть не мати впливу на допустимість доказів, які мають зовсім іншу природу.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, речові доказивиявлені під час огляду місця події - складського приміщення №2, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, були виявлені працівниками правоохоронного органу без жодних пояснень щодо того, де ці докази знаходяться, їхнє місцезнаходження не показувалосьзатриманими. Тобто докази, отримані у ході проведення огляду, не є результатом того, що ОСОБА_7 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 перебували під контролем органу правопорядку без захисника. Поряд з цим, від моменту фактичного затримання до моменту винесення протоколу про затримання з повідомленням що ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_85 їх процесуальних прав, жодних слідчих дій (за винятком огляду місця події) не відбувалось, будь-яких показань від останніх під час вказаної слідчої дії не було отримано, тобто збережено право останніх зберігати мовчання і не свідчити проти себе, докази, які були отримані за результатом проведення огляду, не залежали від того чи відбулось затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , чи не відбулось.

Із огляду на викладене колегія суддів зазначає, що хоча при проведенні огляду місця події після затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 не були присутній захисники, за обставин цієї справи у суду немає підстав вважати, що виявлені речові докази були отримані саме внаслідок їх відсутності у значенні ч. 1 ст. 87 КПК, оскільки їх присутність чи відсутність не могла вплинути на ці властивості - існування речових доказів незалежно від волі обвинувачених (постанови Верховного Суду від 17 січня 2023 року, справа № 648/1543/15-к, провадження №51-4767км21 та від 14 вересня 2023 року, справа № 521/18533/15-к, провадження №51-3013км22).

Також, сторона захисту заперечує допустимість даних, отриманих під час огляду складського приміщенні №2, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з тим, що слідчу дію було проведено за відсутності дозволу слідчого судді.

Так, огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів

За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Так, проведення обшуку (огляду) житла чи іншого володіння особи без рішення суду в невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей чи майна чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, з дотриманням обмежень й умов, передбачених законодавством (статтями 214, 233, 237 КПК України), не порушує засади недоторканності житла чи іншого володіння особи.Зазначені норми закону захищають особу від необґрунтованого втручання державних органів у сферу її приватності, на яке особа вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні.

З метою належного вирішення завдань, визначених у ст. 2 КПК України, а також нейтралізації загроз з боку суб`єктів протиправної поведінки чи інших осіб, які діють на їх користь, у ч. 3 ст. 233 КПК України для реалізації правоохоронюваних інтересів установлено спеціальні правила. Неможливість забезпечити збереження доказів без їх негайного відшукання і вилучення обумовлює невідкладну необхідність вжиття передбачених КПК України процесуальних заходів з метою врятування (збереження) відповідного майна, зокрема шляхом проведення обшуку до отримання ухвали слідчого судді. При цьому висока ймовірність протягом короткого часу знищення таких доказів зумовлює невідкладність вжиття заходів заради їх збереження.

Про обґрунтованість побоювань у сторони обвинувачення, що майно може бути знищеним, може свідчити як наявність у слідчого та прокурора відповідних даних про можливе його знищення, з огляду на відомості, отримані оперативним шляхом з повідомлень свідків, потерпілих, підозрюваних чи з інших належних та допустимих джерел, які вказують на це, так і специфіка розвитку подій у розслідуванні кримінального провадження, коли, наприклад, один зі співучасників кримінального правопорушення був затриманий, то побоювання того, що його затримання може змусити інших співучасників знищити речові докази, стають досить реальними. Викриття кримінального правопорушення створює очевидну й реальну загрозу (високу ймовірність) швидкого знищення речових доказів третіми особами (співучасниками, родичами або друзями підозрюваного тощо), зацікавленими в унеможливленні ефективного розслідування. Водночас дотримання порядку попереднього отримання дозволу слідчого судді на проведення обшуку (який включає складання та подання до суду вмотивованого клопотання, його розподіл автоматизованою системою, прийняття до провадження слідчим суддею, проведення судового засідання і складання за його результатами ухвали) зумовлює відповідні можливості для знищення доказів особами, яким відомо про факт затримання правопорушника, у проміжок часу, витраченого на виконання передбачених у законі ординарних процедур. Зазначена обставина з високою вірогідністю може позбавити сторону обвинувачення можливості належно реалізувати передбачені ст. 93 КПК України повноваження щодо збирання доказів задля виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа № 466/525/22, провадження № 51-7310кмо23), проникнення до житла чи іншого володіння особи є альтернативою попередньому отриманню ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук у ситуаціях, коли існують обґрунтовані побоювання, що за цей час майно буде знищено в разі дотримання ординарного порядку. Необхідність віднайти і вилучити об`єкти, які можуть бути речовими доказами, у контексті ч. 3 ст. 233 КПК України є виправданою, якщо існують обґрунтовані підстави до припущення про наявність реальної загрози знищення майна.

У вказаній постанові зазначено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи в невідкладних випадках, зокрема з метою врятування матеріальних об`єктів (майна), що потенційно можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, від прогнозованого знищення, втрати.

У контексті ч. 3 ст. 233 КПК України про невідкладність такого випадку свідчать дані про реальну загрозу знищення, втрати майна. У клопотанні про надання дозволу на обшук у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, наданих на його обґрунтування матеріалах, в ухвалі слідчого судді, постановленій ех post factum, має бути вказано, які саме обставини на момент проникнення свідчили, що зволікання може спричинити знищення речових доказів, що відомості про загрозу їх знищення, втрати давали підстави сприймати її як реальну.

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження, огляд складського приміщення №2, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, провів слідчий, у проваджені якого перебувало кримінальне провадження. Слідчу дію проведено за участю понятих ОСОБА_58 , ОСОБА_75 , перекладачів ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , спеціалістів ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_81 , оперуповноважених Південного РУ ДПСУ ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , адвоката ОСОБА_84 та затриманих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , із застосуванням відеозапису, які будь-яких зауважень, заперечень і заяв не висловлювали.

Потім за клопотанням слідчого, відповідно до ст. 233 КПК України, слідчий суддя ухвалою надав дозвіл на проведення огляду складського приміщення №2, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15, (а.с.24 т.8). Проведений слідчим, до постановлення ухвали слідчого судді, огляд визнано таким, що проведений невідкладно, з дотриманням ст. 233 КПК України.

Апеляційний суд акцентує, що зволікання з проведенням огляду могло спричинити і створювало реальну загрозу знищення речових доказів,на які в подальшому накладено арешт та визнано речовими доказами, а слідчий здійснив огляд із метою врятування матеріальних об`єктів - речових доказів у кримінальному провадженні від прогнозованого знищення і втрати. При цьому, колегія суддів враховує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, вчинені обвинуваченими відноситься до категорії латентних, оскільки обвинувачені, застосовали методи конспірації та маскування своїх дій.

Окрім наведеного, колегія суддів звертає увагу і на те, що в матеріалах справи наявна заява керівника ТОВ «ФАРМА» ОСОБА_54 , в якій він надає дозвіл на проведення огляду складського приміщення №2, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, буд.№15 (а.с. 19 т.8), тобто ця слідча дія проводились за згодою володільця приміщення, тому, закон не вимагав звернення до слідчого судді за відповідним дозволом (частина 1 статті 233 КПК України). У цій справі стороною захисту не було надано доказів, які ставили б під сумнів той факт, що особа, яка надала згоду на проведення слідчих дій у приміщенні, володіла ним у значенні статті 233 КПК України.

Отже, огляд складського приміщення не потребував дозволу на його проведення з боку слідчого судді, хоча такий і був проведений у цьому провадженні post factum. Той факт, що обшук було додаткового постфактум перевірено слідчим суддею лише вказує на додаткову перевірку з боку суду на етапі досудового розслідування.

Тому, враховуючи наявність добровільної згоди володільця приміщення на проведення огляду, посилання захисника на порушення стороною обвинувачення вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, зокрема і щодо строків звернення з клопотанням до слідчого судді, є безпідставними.

Крім того, захисник не наводить будь-яких процесуальних порушень під час здійснення огляду з боку працівників правоохоронних органів, які би свідчили про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що б призводило до недопустимості фактичних даних, отриманих за результатами проведення цієї слідчої дії.

У цьому контексті наявність двох ухвал слідчого судді, які суперечать одна одній, а саме, ухвала від 28 жовтня 2020 року про відмову у легалізації огляду (а.с. 28 т.5) та ухвала від 30 жовтня 2020 року (а.с. 24 т. 8) про легалізацію огляду, жодним чином не впливає на законність проведення цієї слідчої дії.

Подібні доводи були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції, який зазначив, що визнаний слідчим суддею факт відсутності проведення засідання 28 жовтня 2020 року не відповідає вимогам ч. 4 ст. 234 КПК України та, як наслідок, ставить під сумнів правомірність постановлення цим слідчим суддею ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого (а.с. 5 т. 14).

Ба більше, це суд зауважив, що за фактом виявлення вищезазначених протилежних ухвал слідчого судді з одного і того ж питання в електронній системі документообігу Приморського районного суду м. Одеси, внесено відомості до ЄДРДР за №0000293, за ознаками ч.1 ст.361 КК України (т.14 а.п.1).

Щодо посилання сторони захисту на те, що огляд проведено оперативником, разом із цим, ст. 233 КПК України, уповноважує лише слідчого, дізнавача та прокурора на проникнення до приміщення, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України: ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження.

Участь оперативного співробітника під час проведення слідчим слідчої дії та виконання таким співробітником доручень слідчого не вказує на те, що ця дія проведена неуповноваженою особою, оскільки організація проведення слідчої дії, залучення її учасників, які необхідні слідчому для проведення такої дії і які, зокрема, допомагають слідчому провести слідчу дію, покладається на розсуд останнього, в межах його компетенції з урахуванням складності і обсягу слідчої дії.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника про недопустимість протоколів за результатами проведення НСРД через те, що жодній особі не вручались повідомлення про тимчасове обмеження їх конституційних прав у порядку частини 2 статті 253 КПК України, оскільки про факт проведення стосовно обвинувачених НСРД стороні захисту будо відомо під час досудового розслідування та при відкритті відповідних матеріалів у порядку статті 290 КПК України, а тому порушення органом досудового розслідування вимог статті 253 КПК не може свідчити про порушення права підозрюваних на захист і не є підставою для визнання результатів НСРД недопустимими.

Тому з урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок місцевого суду є належно вмотивованими й обґрунтованим і за змістом відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, у ньому наведено мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та положення закону, яким він керувався, постановляючи рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування чи зміни судових рішень, у ході перевірки цього кримінального провадження колегія суддів не встановила.

Призначене обвинуваченим покарання є таким, що відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є необхідним для виправлення останніх, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними, так і іншими особами.

З огляду на викладене вище, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги захисника необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 370, 372, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ), - залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000058, внесеному до ЄРДР 16 січня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4