МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/8066/25

Провадження № 1-кс/210/235/26

05 лютого 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваної: ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної, - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0000013від 27.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.28 ч.1 ст.204, ч.2 ст.209 КК України, слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Любов, Кирінського району, Читинської області, Російської Федерації, громадянки України, маючої середню освіту, пенсіонерки, одруженої, не маючої на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді перебуває клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0000013 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.28 ч.1 ст.204, ч.2 ст.209 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчими СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а також слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 27.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 199, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 209 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури та прокурорами Криворізької південної окружної прокуратури.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, за ознаками незаконного придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи за попередньою змовою групою осіб, виконуючи відведені йому функції у складі злочинної групи, перебуваючи на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у період час з лютого 2025 по січень 2026 року, відповідно до раніше погодженого спільного плану та розподілу функцій між співучасниками:

- здійснювали незаконне виготовлення тютюнових виробів (сигарет) з метою збуту, використовуючи нежитлові приміщення, а саме гараж № 2 у блоці № 5 обслуговуючого кооперативу «ГБК «Вікторія-Кр» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Георга Отса, 25, а також нежитлове приміщення з адресою: м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 23;

- здійснювали незаконне придбання та зберігання з метою збуту тютюнових виробів (сигарет) без марок акцизного податку, а також з підробленими марками акцизного податку, використовуючи об`єкти нерухомості на території м. Кривого Рогу, Гараж № 24, 1 ряд, ОК «Автогаражний кооператив-ГОРНЯК», Гараж № 25 у блоці № 15 ГК «Зоряний», Гараж № 73, блок № 4 ГК «Зоря, Гаражне приміщення, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кропивницького, з координатами: 48.0132403, 33.4857756, Гаражне приміщення без адреси і кадастрового номеру земельної ділянки, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Приміська, з координатами: 48.0013653, 33.46525401, Гаражне приміщення 28 блок № 54 ГК «Зоряний», Гараж у дворі будинку № 1 по вул. Уфимська з координатами: 48.0170564, 33.4670333, Гараж № 42, ОК «ГБК «Южний»;

- здійснювали транспортування незаконно виготовлених тютюнових виробів (сигарет) з метою збуту, використовуючи транспортні засоби «Volkswagen LT 35» д.н.з. НОМЕР_1 , «OpelMovano» д.н.з. НОМЕР_2 , «Volkswagen LT 35» д.н.з. НОМЕР_3 ;

- здійснювали незаконний збут тютюнових виробів з підробленими марками акцизного податку та тютюнових виробів (сигарет) без марок акцизного податку у 46 об`єктах роздрібної торгівлі, розташованих на території Дніпропетровської області, зокрема в м. Кривий Ріг, м. Жовті Води, м. Вільногірськ, м. П`ятихатки та м. Апостолове, а саме: об`єкт роздрібної торгівлі «Алкокрамниця», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру 28, прим. 150; об`єкт роздрібної торгівлі, що в складі торгівельно-зупиночного комплексу «95 квартал», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Горького, 2г; об`єкт роздрібної торгівлі «Хміль», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності буд. 97, прим. 1; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Івана Авраменка, географічні координати 47.93766647, 33.426456102, кадастровий номер земельної ділянки :06:161:0006; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, земельна ділянка 12; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, п-т 200-річчя Кривого Рогу, 17Д; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Покровська, 26А, прим. 1; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності 70А; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 19Б; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового буд. 22а; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Незалежності України 24; об`єкт роздрібної торгівлі «Велюр», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, м-н 5-й Зарічний, буд. 81, прим. 66; об`єкт роздрібної торгівлі «Маркет», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, м-н 5-й Зарічний, буд 72, прим. 2; об`єкт роздрібної торгівлі «Алкокрамниця», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, 15, прим. 61; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Едуарда Фукса, буд. 15, прим. 18; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Едуарда Фукса, буд. 1А; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ракітіна, буд 12г; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Десантна, 7А; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, м-н 5-й Зарічний, 41В; об`єкт роздрібної торгівлі «Алкокрамниця», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, м-н 5-й Зарічний, буд. 7, прим. 4; об`єкт роздрібної торгівлі «Alcomarket-КР», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, м-н 4-й Зарічний, географічні координати 47.999460, 33.478292; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Романа Шухевича, 2Б; об`єкт роздрібної торгівлі «Алкокрамниця», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць, буд. 48, прим. 62; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць, буд. 28А; об`єкт роздрібної торгівлі без назви в складі торгівельно-зупиночного комплексу, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Стасова, 9; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. вул. Довженка 65; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, 34; об`єкт роздрібної торгівлі «Алкогольний маркет», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Терещенка, 15А; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Недєліна 20, прим. 2; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гірників 36А; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сонячна 16/63; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., смт. Софіївка, вул. Незалежності, 62; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., смт. Софіївка, вул. Молодіжна 14а; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Апостолове, вул. Центральна 57А; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Ярослава Мудрого буд. 2, прим. 6; об`єкт роздрібної торгівлі «Алкокрамниця», що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, тимчасова споруда №5 на бульварі Свободи між вулицею Кропоткіна та вул. Михайла Грушевського; об`єкт роздрібної торгівлі «Алкокрамниця», що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Козацької Слави 13; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Європейська 6; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. П`ятихатки, вул. Козацька 51; об`єкт роздрібної торгівлі без назви в складі торгівельно-зупиночного комплексу, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. П`ятихатки, вул. Козацька 46; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Центральна 55, прим. 57; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Центральна 50; об`єкт роздрібної торгівлі без назви, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. ім. Ю.М. Устенка 4а.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, за ознаками незаконного придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Повідомлення про підозру обґрунтовано доказами, зібраними в ході досудового розслідування, зокрема:

- Протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи в транспортних засобах, нежитлових приміщеннях в ході якого зафіксовано спілкування між ОСОБА_4 та іншими співучасниками співучасника щодо реалізації плану вчинення злочинів, розподілу прибутку від злочинної діяльності, обговорювання методів конспірації та приховування злочинної діяльності;

- Протоколами про результати проведення негласних слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно інших співучасників, в ході якого зафіксовано спілкування ОСОБА_19 співучасниками щодо реалізації плану вчинення злочинів, розподілу прибутку від злочинної діяльності, обговорювання методів конспірації та приховування злочинної діяльності;

- Протоколами про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно інших співучасників в ході якого зафіксовано обмін текстовими повідомленням в месенджерах щодо реалізації плану вчинення злочинів, розподілу прибутку від злочинної діяльності, обговорювання методів конспірації та приховування злочинної діяльності, введення фінансової звітності, розподілу грошових коштів між ОСОБА_4 та співучасниками;

- Протоколом про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді обстеження публічно недоступних місць, з метою виявлення та вилучення зразків для порівняльного дослідження;

- Протоколами про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки тютюнових виробів, збут яких здійснювався іншими співучасниками;

- Висновками експерта за результатами проведених судових матеріалів, речовин та виробів, відповідно до яких встановлено, що тютюнові вироби (сигарети), отримані в ході проведення оперативних закупок, а також тютюнові вироби (сигарети), отримані в ході негласного відібрання зразків, не відповідають нормам ДСТУ 3935-2004 «Сигарети. Загальні технічні умови»;

- Іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

На думку сторони обвинувачення, відносно підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Підозрювана ОСОБА_4 раніше не судима, однак обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

На думку сторони обвинувачення, підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 зможе вчинити наступні дії:

п.1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість злочину, в якому вона обґрунтовано підозрюється та суворість можливого покарання у разі визнання її винуватою має фінансову спроможність змінити місце свого постійного мешкання та покинути територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання;

п.3) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на інших підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 з метою узгодження з ними завідомо неправдивих показань з метою введення в оману сторону обвинувачення та суд щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також на інших свідків, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень.

п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. В ході досудового розслідування встановлено тривалий та систематичний характер злочинної діяльності ОСОБА_4 , як виконавця в складі злочинної групине менше ніж 11 місяців (не пізніше лютого 2025), а тому ОСОБА_4 зможе продовжити злочинну діяльність, спрямовану нанезаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів та незаконне зберігання, придбання, перевезення, з метою використання при продажу товарів, а також збут підроблених марок акцизного податку.

Разом з тим, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Законом України № 2102-IX затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні".

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваної, саме запобіжний захід у вигляді застави, який є більш м`яким запобіжним заходом відносно домашнього арешту та тримання під вартою, на переконання слідства є співмірним та достатнім для запобігання наявним ризикам.

Для ОСОБА_4 внесення грошових коштів у відповідному розмірі в якості застави та ризик їх втрати у разі порушення покладених обов`язків буде стримуючим фактором, який не дозволить їй вчинити дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо розміру застави, слідчий зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням зібраних в рамках досудового розслідування доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, ролі підозрюваної у злочинній організації, її майнового стану (підтверджується доданими до клопотання матеріалами), застава у вигляді 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 66 560грн. (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) зможе запобігти наявним ризикам, зможе достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрювану обов`язків та не є завідомо непомірною для підозрюваної.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, на підозрювану необхідно покласти обов`язок прибувати за кожною вимогою до суд, прокурора, слідчого, а також виконувати обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, та просив задовольнити його.

Підозрювана та її захисник, кожен окремо проти клопотання заперечували повністю, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необґрунтованість підозри, просили також врахувати, що ОСОБА_4 постійно та фактично проживає за відомою органу досудового розслідування адресою, являється пенсіонером, перебуває у шлюбі з ОСОБА_20 , який являється особою з інвалідністю І групи. Крім того, син підозрюваної є учасником бойових дій та на теперішній час проходить військову службу у ЗСУ. Підозрювана має незадовільний стан здоров`я.

Також захисник зазначив, що сторона обвинувачення не навела жодних фактів, які б свідчили про реальні наміри та спроби переховування підозрюваної. Сам факт введення воєнного стану не може автоматично означати ймовірність втечі без наведення індивідуальних факторів. Стосовно ризику незаконного впливу на осіб у провадження захисник зазначив, що слідчим у клопотання та прокурором у судовому засіданні не наведено конкретних даних, що підозрювана має можливість здійснювати вплив, не надано фактів будь-яких спроб такого впливу. Щодо ризику продовження кримінальної діяльності захисник зазначив, що відсутні конкретні факти, що після повідомлення про підозру ОСОБА_4 вчиняє дії для продовження інкримінованої діяльності або готується до цього, з формулювання підозри у клопотанні роль ОСОБА_4 визначається як виконавець, а не як організатор або керівник, що об`єктивно зменшує ймовірність самостійного продовження вказаної діяльності.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст.ст.131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, 02.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, за ознаками незаконного придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.204 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також, слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованого діяння та його суспільну небезпечність.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останньої до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно з ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» (Cloot v. Belgium, §40), серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу, ч.1 ст.177 КПК України містить вичерпний перелік умов застосування запобіжного заходу та забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Отже, наявність спроб, яким слід запобігати, має бути підтверджене доказами. Припущення слідчого чи прокурора про їх наявність, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених у ст.84 КПК, не може вважатися належною метою обрання запобіжного заходу у розумінні ч.1 ст.177 КПК, оскільки по суті є припущенням.

У клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, стороною обвинувачення не наведено жодних доказів, які б свідчити про те, що ОСОБА_4 має на меті переховуватись від слідства та суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.8 ст.194 КПК України, у разі вчинення злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, можуть застосовуватися лише запобіжні заходи у вигляді застави або тримання під вартою. Разом з тим санкція ч.1 ст.204 КК України передбачає караються штрафом від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, що згідно з ч.5 ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Так зазначений стороною обвинувачення ризик передбачений п.1 ч.1ст.177 КПК України, «можливість підозрюваного перебуваючи на волі переховуватись від слідства і суду» сторона обвинувачення обґрунтовує лише тяжкістю інкриміновано ОСОБА_4 кримінального правопорушення, жодних конкретних доказів існування даного ризику слідчий та прокурор до суду не надали.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 22.05.1999 року ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_20 .

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №137850 ОСОБА_20 з 04.02.2022 встановлено безстроково першу Б групу інвалідності загального захворювання. Відповідно до рекомендованих заходів щодо відновлення працездатності ОСОБА_20 потребує стороннього догляду.

Син підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_21 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 , є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Крім того, захисником долучено до матеріалів клопотання відповідно до якого підозрювана має захворювання, слідчий суддя доходить до переконання, що перебування на утриманні підозрюваної ОСОБА_4 чоловіка ОСОБА_20 який потребує стороннього догляду у зв`язку з встановленої групою інвалідності, незадовільний стан здоров`я підозрюваної, її похилий вік, виключає ризик переховування від органу досудового розслідування або суду її незадовільний стан здоров`я, похилий вік,

Як убачається з клопотання слідчого та наданих пояснень прокурора в судовому засіданні, в обґрунтування ризику переховування, сторона обвинувачення посилається фактично лише на тяжкість покарання. У даному випадку слід зазначити, що тяжкість покарання це обставина, яка судом оцінюється лише в порядку ст. 178 КПК України, тобто така, яка може впливати на вірогідність настання певних ризиків, але не бути самостійним ризиком в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більше того, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1ст. 177 КПК України, а інших мотивувань прокурором в обґрунтування цього ризику наведено не було.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на інших ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 з метою узгодження з ними завідомо неправдивих показань з метою введення в оману сторону обвинувачення та суд щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також на інших свідків, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень; Існування даного ризику стороною обвинувачення не обґрунтовано, оскільки суду не було надано будь-яких підтверджень про можливість впливу на свідків, слідчий вказує на, що ОСОБА_4 може це зробити, перебуваючи на волі, разом з тим запобіжний захід застава не передбачає обмеження волі підозрюваної.

Таким чином, лише припущення сторони обвинувачення об`єктивно не можуть бути визнані належним підґрунтям для висновку щодо доведеності існування вказаних ризиків.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Абзацом другим частини 5 статті 182 КПК України регламентовано, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Відповідно до Довідки про доходи №1025 3601 5203 2019 ОСОБА_4 перебуває на обліку в Криворізькому північному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області отримує пенсію за віком з лютого 2025 по грудень 2025 отримує пенсію в розмірі 6935,40 грн, а з січня 2026 6982,20 грн.

Звертаючись до суду з вказаним клопотанням слідчим розмір застави визначений у виді 20 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян, вказаний розмір є непомірним для підозрюваної виходячи з наданих доказів її доходу. Слідчим та прокурором не надано суду доказів іншого майнового стану підозрюваної який би дозволяв їй сплати заставу у такому розмірі.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що обставин для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні прокурором не доведено. Встановлені слідчим суддею ризики, ймовірність реалізації деяких з них є мінімальною, в сукупності з даними про особу підозрюваної, не можуть слугувати підставами для визначення підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи характер інкримінованого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, а також оцінюючи можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної іншими заходами, суд вважає, що застосування застави у даному випадку є недоцільним та не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя вважає недоведеною стороною кримінального провадження недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеним у клопотанні, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 183-184, 194, 196-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0000013від 27.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.28 ч.1 ст.204, ч.2 ст.209 КК України, слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2026 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1