Справа № 227/3454/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000511 від 22.07.2021 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого:

- 26.12.2005 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 06.10.2006 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 27.12.2008 звільнений умовно-достроково, невідбута частина покарання: 1 рік 4 місяці 22 дні;

- 27.10.2009 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 20.08.2012 звільнений умовно-достроково, невідбута частина покарання: 11 місяців 13 днів;

- 25.07.2013 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. 12.08.2016 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 14.06.2021 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень;

- 24.08.2023 Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження, яке здійснювалося в режимі дистанційного судового провадження,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження № 0000511 від 22.07.2021 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 , маючи не зняті та не погашені судимості, в тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

26.06.2021 приблизно о 16:15 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де на тумбі, розташованої в зальній кімнаті вказаної квартири, побачив мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7A «M1903C3TG», який належить потерпілій ОСОБА_5 , та у нього раптово виник злочинний умисел на його викрадення.

Діючи умисно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, ОСОБА_3 підійшов до тумби, розташованої у зальній кімнаті квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , звідки шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7A «M1903C3TG», після чого, доводячи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1725,50 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

В судовому засіданні сторона обвинувачення просила кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти клопотання прокурора та просив закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Потерпілою ОСОБА_5 подана заява, відповідно до якої остання просить здійснювати розгляд кримінального провадження у її відсутність, прийняти рішення за результатами розгляду справи на розсуд суду. Завдана обвинуваченим матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, у зв`язку з чим претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 вона не має.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що вказана підстава для закриття кримінального провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений ОСОБА_3 має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він не бажає продовжувати судовий розгляд кримінального провадження за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, тому просив закрити провадження.

Дослідивши клопотання прокурора, вислухавши думки обвинуваченого та потерпілої, вивчивши матеріли обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.[2].

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

З вказаного слідує, що розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, що становило 302,80 гривень збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 гривень, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 гривень.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказане узгоджується з постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21).

Судом встановлено, що на момент розгляду даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, втратив чинність Закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у зв`язку з тим, що Законом України № 3886-ХІ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Як убачається з обвинувального акту протиправними діями, які не є триваючими, а окремим злочином, 26.06.2021 ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно шкоду на загальну суму 1725,50 гривень, тобто встановлена заподіяна шкода потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_3 не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 3028,00 гривень.

Відповідно до положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України слідує, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлене прокурором клопотання про закриття провадження на підставі вищезазначеної статті КПК України, тим самим надав свою згоду на закриття кримінального провадження № 0000511 від 22.07.2021.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Судові витрати, понесені на залучення експерта, в сумі 686,48 гривень віднести на рахунок держави.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 284, 369-372, 479-2 КПК України, ст.ст. 3-5 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 22.07.2021 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Судові витрати, понесені на залучення експерта, в сумі 686,48 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок віднести на рахунок держави.

Речові докази (постановb слідчого від 23.07.2021 та від 02.08.2021):

- коробку з-під мобільного телефону «Xiaomi Redmi 7A «M1903C3TG», службовий документ № НОМЕР_1 від 07.12.2019, службовий документ №109825 від 07.12.2019, фіскальний чек №66261 від 07.12.2019, а також мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7A «M1903C3TG», imei: НОМЕР_2 , які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 (розписки від 23.07.2021 та від 10.08.2021) - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошений о 13:45 годині 03.02.2026.

Суддя: ОСОБА_1

03.02.2026