КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Фастівської окружної прокуратури на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000174 від 25.01.2024,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року задоволено клопотання ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ» про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки. Звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України, з підстав передбачених ст. 47 КК України, з передачею його на поруки ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ» (м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, будинок 1, ), за умови, що протягом року з дня передачі на поруки він виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Кримінальне провадження №0000174 від 25.01.2024 за ст. 336 КК України щодо ОСОБА_6 закрито. Роз`яснено ОСОБА_6 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України. Роз`яснено трудовому колективу ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ», що відповідно до ч.1 ст.289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_6 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року скасувати, призначити новий розгляду у суді першої інстанції, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 не здійснив виконання свого обов`язку, не отримав у передбаченому законом порядку відстрочку від проходження військової служби, а тому судом першої інстанції безпідставно прийнято рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаявся, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їх клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: особа вчинила злочин вперше; діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Вимоги закону та усталена судова практика вказує на те, що особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину та не розкаялася, передавати на поруки не можна.

Питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу. Вирішення цього питання відноситься до дискреційних повноважень суду.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості та достатності обраного покарання тощо.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду надійшло клопотання ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ» про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу в порядку ст. 47 КК України, що підтверджується протоколом загальних зборів трудового колективу ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ» від 11.03.2025. За змістом протоколу, трудовий колектив енергослужби ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ» зобов`язався взяти на себе обов`язок здійснювати щодо ОСОБА_6 засоби виховного характеру - контроль за виконанням ОСОБА_6 його трудових обов`язків, повідомляти уповноважені органи про будь-які випадки ухилення ОСОБА_6 від заходів виховного характеру з боку трудового колективу.Задовольняючи клопотання ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ» та звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки на підставі ст. 47 КК України, суд першої інстанції переконався в тому, що обвинувачений не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави, вперше вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким і не є таким, до якого не може застосовуватися відповідний інститут звільнення від кримінальної відповідальності. Крім того суд встановив підставу для такого звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема повне визнання ОСОБА_6 своєї вини та щире розкаяння у вчиненому, яке підтверджується зверненням обвинуваченого до РТЦК, його постановленням на облік та отримання відстрочки від призову по мобілізації на особливий період, у встановленому законом порядку, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На перекоанння колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження врахував усі обставини, що мають значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ», а доводи сторони обвинувачення про те, що суд першої інстанції безпідставно звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, таких висновків не спростовують.

Зокрема колегія суддів уважає, що посилання прокурора про відсутність у ОСОБА_6 щирого каяття, як основної підстави для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, є безпідставним.

Згідно пракитики Верховного Суду, щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. У ч. 2 цієї статті визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Отже, для визнання щирого каяття як однієї з обов`язкових умов звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість розкаяння.

З наданих у судовому засіданні суду апеляційної інстанції стороною захисту копій документів убачається, що ОСОБА_6 звернувся до РТЦК, 08.01.2025 внесений до бази ЄДРВ з присвоєнням військового ідентифікаційного номеру, 09.06.2025 уточнив дані в застосунку «Резерв+», 25.11.2025 пройшов ВЛК, йому надана відстрочка від призову по мобілізації на особливий період на підставі п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з бронюванням, а у подальшому звертався з необхідними документами для продовження терміну такої відстрочки. Крім того, як убачається із копії роздруківки застосунку «Резерв+» ОСОБА_6 перебуває на обліку в РТЦК.

Така поведінка ОСОБА_6 після вчиненого ним кримінального правопорушення беззаперечно вказує на його бажання залагодити провину конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що єдиним способом виправити наслідки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, пов`язаного з ухиленням від призову на військову службу, є його постановлення на облік та отримання відстрочки.

На думку колегії суддів, зробивши висновок про наявність у ОСОБА_8 щирого каяття суд першої інстанції обґрунтував свою позицію, заслухавши обвинуваченого безпосередньо під час судового розгляду та вказавши, що останній проявив саме щире, а не формальне каяття.

Щодо невідповідності клопотання трудового колективу положенню п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 12, на що наголошує сторона обвинувачення, колегія суддів зазначає про таке.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи. Інших вимог до оформлення зазначених документів КК України, в тому числі постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12, не передбачено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки, є належним чином оформленим, обгрунтованим та внесеним ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ», тобто суб`єктом, передбаченим ст. 47 КК України. З клопотання та долученого до нього протоколу засідання трудового колективу вбачається, що трудовий колектив бере на себе обов`язки щодо забезпечення виховного впливу на обвинуваченого шляхом заходів громадського впливу, виконання додаткових завдань, проходження курсів з підвищення кваліфікації за посадою, спрямованих на недопущення порушень умов взяття на поруки. При цьому ОСОБА_6 , як про це свідчать дані протоколу, зобов`язався законослухняною поведінкою та сумлінною працею виправдати довіру трудового колективу. Вказаний протокол підписаний повним складом колективу товариства, які одноголосно прийняли рішення про передачу ОСОБА_6 на поруки та прийняли зобов`язання здійснювати заходи виховного характеру та громадського впливу щодо нього. Наразі у колегії суддів відсутні сумніви щодо реальної можливості трудового колективу ТОВ «ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ» здійснювати виховний та громадський вплив на ОСОБА_6 та наміру останнього виконувати взяті на себе перед трудовим колективом зобов`язання.

Крім того враховується, що з моменту ухвалення рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України не відбулося негативних змін в поведінці останнього, не встановлено будь-яких відомостей, які б свідчили про порушення умов передачі на поруки, або ухилення обвинуваченого від заходів виховного характеру трудового колективу та порушення ним громадського порядку.

З огляду на викладене у колегія суддів констатує про дотримання судом першої інстанції вимог закону при звільненні ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, визнаючи доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні відповідного клопотання трудового колективу, необгрунтованими.

Керуючись ст.ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: ______________ ___________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/3979/20245

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9

Доповідач: ОСОБА_1