Справа № 740/374/26
Провадження № 1-кс/740/89/26
УХВАЛА

27 січня 2026 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчої СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000045 від 24.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась з клопотанням про накладення арешту на майно, яке обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 24.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2026 близько 12 год. 08 хв. в світлий час доби, на автодорозі М-02 сполучення «Кіпті-Глухів-Бачівськ» між селом Вертіївка та м. Борзна Ніжинського району Чернігівської області, автомобіль марки Volvo 744, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , рухаючись у напрямку транспортного потоку відносно інших автомобілів, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, з`їхав у кювет, що спричинило перевертання автомобіля, внаслідок чого, водій отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Ніжинської ЦМЛ.

23.01.2026 під час проведення огляду місця ДТП, що проводився на 58 км +200 м автодороги М-02 «Київ- Глухів- Бачівськ» в напрямку дороги від с. Вертіївка до м. Борзна Ніжинського району, вилучено автомобіль марки «Volvo 744» р.н. НОМЕР_1 .

Автомобіль марки «Volvo 744» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_1 .

23.01.2026 винесено постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме: автомобіль марки «Volvo 744» р.н. НОМЕР_1 , яким на момент вчинення ДТП керував ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 - оскільки вищевказаний транспортний засіб є матеріальним об`єктом, може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів, виникла необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Volvo 744» р.н. НОМЕР_1 .

В судове засідання слідча та власник майна не з`явилися, слідча в клопотанні просить розглянути клопотання в її відсутність.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий, прокурор посилаються як на правову підставу накладення арешту на майно на приписи ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України і просять арештувати автомобіль з метою збереження речового доказу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в цьому випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Диспозиція складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками якого проводиться досудове розслідування, передбачає вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Слідчий суддя ураховує, що у кримінальних провадженнях за фактами порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту визначальним є те, чиїми винними діями заподіяно шкоду, оскільки особа не може визнаватися потерпілою, якщо шкода їй заподіяна внаслідок її ж винних дій.

Оскільки зі змісту клопотання слідує, що від ДТП шкоду здоров`ю заподіяно лише особі, яка керувала транспортним засобом, ця особа не може визнаватися потерпілою у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України, а відповідно слідчому судді не надано доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, адже ні в клопотанні про арешт майна, ні в доданих до нього матеріалах, немає відомостей про спричинення шкоди здоров`ю іншим, окрім водія, особам, або про причетність до події ДТП інших осіб.

Частина 1 статті 173 КПК України вказує, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Керуючись ст. 170 -174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчої СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000045 від 24.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1