Справа № 489/9865/25
Провадження № 1-кп/489/894/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

11 грудня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні №0000164 від 28.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, контактний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту 28.07.2025 близько 19.20 год. ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, біля буд. № 84 по вул. 7-а Поздовжня в м. Миколаєві, знайшов на землі та підібрав паперовий згорток з особливо небезпечною речовиною, обіг якої заборонено PVP, невстановленою масою, але не менше 10,1621 г, тим самим придбавши її та почав зберігати при собі для власного вживання.

28.07.2025 о 19.38 год. ОСОБА_2 , перебуваючи біля буд. №56 по вул. 8-а Поздовжня в м. Миколаєві, був зупинений співробітниками УПП в Миколаївській області ДПП з метою перевірки документів в умовах воєнного стану. В ході встановлення анкетних даних, останній повідомив, що має при собі психотропну речовину та добровільно видав працівникам поліції особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,1621 г, яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. До суду прокурор надіслав обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, до якого додані: письмова заява ОСОБА_2 від 09.12.2025, складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; а також матеріали досудового розслідування (кримінального провадження №0000164 від 28.07.2025), у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним ОСОБА_2 своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, на лікуванні у лікарів психіатра та нарколога не перебував.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає вказане в обвинувальному акті щире каяття.

Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_2 , суд визнає вказане в обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, наявність яких встановлена показаннями підозрюваного та свідків про те, що останній перед вчиненням кримінального правопорушення вживав алкогольні напої та психотропну речовину, від чого мав перебував у стані сп`яніння.

При цьому, можливість встановлення стану сп`яніння вказаними доказами ґрунтується на висновках Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладених у постанові від 11.02.2020 у справі № 643/20474/15-к, згідно з якими «обґрунтовуючи свій висновок про визнання обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, місцевий суд послався на показання потерпілої, яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, чітко зазначала про те, що коли ОСОБА_1 відкрив двері квартири він був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Підстав сумніватися в правдивості й достовірності показань потерпілої у місцевого суду не було, з чим погоджується і Верховний Суд. Оцінивши показання потерпілої в цій частині, відповідно до ст. 94 КПК, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому злочину у стані алкогольного сп`яніння і правильно визнав цю обставину такою, що обтяжує його покарання. Верховний Суд наголошує, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають, необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК. Тому доводи засудженого про те, факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння повинен підтверджуватися виключно на підставі висновків відповідного експерта, або іншими документами, які матеріали кримінального провадження не містять, не ґрунтуються на положеннях процесуального закону».

Крім того, у доданій до обвинувального акту заяві підозрюваного щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні ОСОБА_2 повністю погодився з пред`явленим йому обвинуваченням, зокрема в частині вчинення інкримінованого йому діяння, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Ураховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, характеризується позитивно, визнання ним своєї вини, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, з покладанням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався та оскільки суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, тому відсутні підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_2 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, - знищити;

- DVD-диск з відеозаписом з бодікамери поліцейських залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн 80 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Інгульський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1