Справа № 487/2473/25
Провадження № 1-кс/487/3851/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 14.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 14.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (справа №487/2473/25, провадження №1-кс/487/2441/25). В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є учасниками кримінального провадження та не мають відповідного процесуального статусу, отже, їх право власності не може бути обмежене. Арешт накладено необґрунтовано, відсутні докази на підтвердження того, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили скасувати арешт.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти скасування арешту заперечував, зазначив що досудове розслідування триває, активно проводяться слідчі та процесуальні дії, вилучені речі були оглянуті, виявлена на них інформація має доказове значення для потреб досудового розслідування та на даному етапі не підлягає розголошенню відповідно до норм ст. 222 КПК України з метою збереження таємниці досудового розслідування.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали за клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного.

Перевіркою матеріалів встановлено, що у провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000512 від 14.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 13.04.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області із заявою звернулась ОСОБА_7 , яка просить вжити заходи до невідомої особи, яка у період часу з 16:01 24.03.2025 по 16:36 26.03.2025 шахрайським шляхом, під приводом підвищення рейтингу в туристичній компанії заволоділа грошовими коштами заявниці на суму 371787 гривень, які остання самостійно переказала зі свого карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на карткові рахунки АТ «Монобанк» № НОМЕР_2 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , АТ «Банк Альянс» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , АТ «ПУМБ» № НОМЕР_7 , АТ «Банк Восток» № НОМЕР_8 та на банківські рахунки АТ «ПУМБ» НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , чим завдала значної шкоди заявниці, діючи в період військового стану.

В порядку ст. 40 КПК України надано доручення на проведення слідчо-розшукових дій та співробітниками ВКП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення імовірно причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра періодично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановлено, що ОСОБА_8 , періодично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході розслідування вказаного кримінального провадження 06.05.2025 було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 в ході проведення якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Moto g05», ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 з сім-картками НОМЕР_14 , НОМЕР_15 упаковано до сейф-пакету PSP1082359; мобільний телефон марки «Nubia V60» ІМЕІ 1: НОМЕР_16 , ІМЕІ 2: НОМЕР_17 з сім-картою НОМЕР_18 упаковано до сейф-пакету PSP1082360; мобільний телефон марки «ZTE Blade V50», ІМЕІ 1: НОМЕР_19 , ІМЕІ 2: НОМЕР_20 з сім-картою НОМЕР_21 упаковано до сейф-пакету PSP1082361; 2 банківські картки: АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_22 , АТ «ПУМБ» № НОМЕР_23 упаковано до сейф-пакету PSP1082362; 5 банківських карток: АТ «РайфайзенБанк» № НОМЕР_24 , «Bank Polski» № НОМЕР_25 , АТ «УкрСібБанк» № НОМЕР_26 , ПАТ «СберБанк» № НОМЕР_27 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_28 упаковано до сейф-пакету PSP1082349.

Постановою слідчого від 06.05.2025 вищевказані речі визнано речовими доказами.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2025 року (справа №487/2473/25, провадження №1-кс/487/2441/25) було накладено арешт на зазначене вище майно з урахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, у зв`язку із недоведеністю того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, враховуючи, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження, клопотання про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 84, 91-94, 98, 100, 170-174, 308, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2025 року (справа №487/2473/25, провадження №1-кс/487/2441/25) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 14.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 03.10.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1