Справа № 530/1774/25
Провадження № 1-кс/526/322/2025
У Х В А Л А

іменем України

11 вересня 2025 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч клопотання прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000104 від 13.09.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України про арешт майна,

встановив:

10 вересня 2025 року до Гадяцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 13.09.2024 прокурором Полтавської обласної прокуратури розпочате кримінальне провадження №0000104 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, на підставі звернення депутата Полтавської обласної ради ОСОБА_5 щодо самовільного зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності площею понад 72 га на території Зіньківської міської ради Полтавського району Полтавської області.

03.09.2025 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 проведено огляд земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Тарасівського старостинського округу Зіньківської міської ради поблизу сіл Слинківщина та Пірки Полтавського району Полтавської області, з архівним кадастровим номером :00:048:0040 комунальної форми власності, яка на даний час поділена на 28 окремих земельних ділянок з наступними кадастровими номерами:

1.:00:048:0044 площею 1.9943 га.

2.:00:048:0042 площею 2.0011 га.

3.:00:048:0046 площею 1.9983 га.

4.:00:048:0032 площею 1.09995 га.

5.:00:048:0043 площею 2.0002 га.

6.:00:048:0066 площею 2.0000 га.

7.:00:048:0067 площею 2.0017 га.

8.:00:048:0058 площею 1.9991 га.

9.:00:048:0065 площею 1.999 га.

10.:00:048:0064 площею 1.9987 га.

11.:00:048:0050 площею 1.9988 га.

12.:00:048:0071 площею 1.997 га.

13.:00:048:0070 площею 2.0000 га.

14.:00:048:0068 площею 2.0006 га.

15.:00:048:0069 площею 1.9947 га.

16.:00:048:0020 площею 2.0032 га.

17.:00:048:0059 площею 1.9954 га.

18.:00:048:0062 площею 2.000 га.

19.:00:048:0048 площею 2.0018 га.

20.:00:048:0063 площею 2.0029 га.

21.:00:048:0052 площею 1.9972 га.

22.:00:048:0057 площею 2.0025 га.

23.:00:048:0060 площею 1.9991 га.

24.:00:048:0056 площею 2.0036 га.

25.:00:048:0061 площею 2.0008 га.

26.:00:048:0051 площею 2.0003 га.

27. :00:048:0055 площею 1.2182 га.

28. :00:048:0045 площею 2.0007 га.

В ході огляду встановлено, що на вказаних земельних ділянках є насадження сільськогосподарської культури сої, крім земельної ділянки кадастровий номер :00:048:0060, де є залишки рослин сої на площі близько 1.9991 га.

На земельній ділянці кадастровий номер :00:048:0060 знаходяться два зернозбиральні комбайни: «Case IH Axial Flow 2388E» заводський номер 4N5J49BMC20290564, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить Фермерському господарству «Оболонь - Агро»., та «Massey Ferguson», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , відомості про його власника на даний момент відсутні.

В зерновому бункері комбайна «Case IH Axial Flow 2388E» виявлено зерно сої об`ємом близько 0,5 т., а в зерновому бункері комбайна «Massey Ferguson» виявлено зерно сої об`ємом близько 1,0 т. На жатках і різках обох комбайнів є залишки рослин сої.

В ході огляду вищевказані комбайни були опечатані паперовими бирками з підписами понятих, вилучені та передані під охорону працівникам відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області на земельній ділянці кадастровий номер :00:046:0052.

03.09.2025 зазначені зернозбиральні комбайни «Case IH Axial Flow 2388E», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та «Massey Ferguson», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та зерно сої об`ємом близько 1,5 т. визнані речовими доказами по кримінальному провадженню №0000104.

Стаття 167 ч.1, 2 КПК України визначає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно п.п.1, 4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч.3 ст.397 Цивільного кодексу України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Згідно з п.2 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Пункт 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує підрозділ досудового розслідування, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Згідно з п.20 вказаного Порядку, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до п.28 Порядку, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Арешт майна, згідно п. 2 ч. 1 та п. 3 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.1 ст.298-3 КПК України, речі і документи, що є знаряддям та/або засобом вчинення кримінального проступку чи безпосереднім предметом посягання, виявлені під час затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, вилучаються уповноваженою службовою особою Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

Вилучені речі і документи зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У виняткових випадках вилучені речі і документи можуть бути повернуті володільцеві до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність накласти арешт на тимчасово вилучені дізнавачем СД ВнП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 03.09.2025 в ході огляду земельної ділянки кадастровий номер :00:048:0060, розташованої на території Тарасівського старостинського округу Зіньківської міської ради, два зернозбиральні комбайни: «Case IH Axial Flow 2388E» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , і «Massey Ferguson» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , та зерно сої об`ємом близько 1,5 т.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, для чого необхідним є належне зберігання вищевказаних речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.

Крім того, накладення арешту на тимчасово вилучені зернозбиральні комбайни та зерно сої є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав частково та просив його задовольнити в частині накладення арешту на вилучені комбайни, який полягатиме в забороні розпоряджатися (в тому числі відчуження) арештованим майном з передачею його на зберігання власникам. В частині вилученого зерна клопотання підтримав в частині передачі його на зберігання до відділення поліції, оскільки на території району відсутні торгівельні підприємства, які можуть забезпечити його зберігання. Також в судовому засіданні надав документи, які посвідчують право власності на комбайн «Massey Ferguson» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2

Представник власника майна - ФГ «Оболонь-Агро» у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала та просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки комбайни працювали на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні ФГ «Оболонь-Агро» на умовах договору оренди, а вилучення та утримання сільськогосподарської техніки, яке належить ФГ «Оболонь-Агро» та ОСОБА_7 здійснено незаконно.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000104 від 13.09.2024 року внесено відомості до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно п.1, п.4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 та ч. 4 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна , можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження .

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частина 1 статті 197-1 КК України передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Як вбачається з матеріалів клопотання, розмір завданої шкоди на час розгляду клопотання не визначений, що унеможливлює оцінити співрозмірність обмеження права власності та розміру завданих збитків.

Окрім того, як вбачається з матеріалів клопотання вилучення майна не оформлено протоколом тимчасового вилучення майна, його опис та технічний стан не проводився. Протокол огляду місця події від 03.09.2025 року не містить необхідних відомостей щодо вилученого майна.

В частині арешту зерна, яке знаходиться в бункерах комбайнів слідчим суддею враховується, що його кількість не визначена та зазначена приблизно, не відібрані зразки та не визначено його вид. Прокурором не обгрунтовано можливість зберігання зерна на території відділення поліції та забезпечення його схоронності.

Зважаючи на вище викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170 -173 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000104 від 13.09.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15.09.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1