Справа № 296/287/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

14 січня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000244 від 23.12.2025, за ч.3 ст. 120, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000244 від 23.12.2025, за ч.3 ст. 120, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України, а саме:

-мобільного телефону марки «Redmi» в чохлі чорного кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , із сім картою НОМЕР_4 ;

що вилучений 07.01.2026 у ході огляду місця події, у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності законного представника ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000244 від 23.12.2025, за ч.3 ст. 120, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України за фактом, що 23.12.2025 до ВП №2 ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області на лінію 102 надійшло повідомлення від начальника служби у справах дітей Брусилівської ОТГ, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в м. Радомишль Житомирського району, Житомирської області 20.12.2025 вчинила спробу самогубства, порізавши собі руку у зв`язку з жорстоким поводженням щодо неї, її матір`ю ОСОБА_7 .

В подальшому, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження під час допиту як потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що починаючи з грудня 2024 та протягом року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється вітчимом ОСОБА_5 , вчинив відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в її тіло з використанням іншого предмета, тобто щодо особи, яка не досягала чотирнадцяти років.

Крім цього, в подальшому було встановлено, що з червня 2025 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиняв відносно ОСОБА_5 , дії сексуального характеру, тобто з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

07.01.2026 на підставі згоди ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності законного представника ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон марки «Redmi» в чохлі чорного кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , із сім картою НОМЕР_4 .

08.01.2026 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000244 від 23.12.2025, за ч.3 ст. 120, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України.

12.01.2026 слідчий через засоби поштового зв`язку подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий ОСОБА_10 в судовому засідання не з`явився. Надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить накласти арешт на майно.

Власник майна та її законний представник в судове засідання не з`явилися. Надіслали заяви про розгляді клопотання без їх участі не заперечують проти накладення арешту на майно.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000244 від 23.12.2025, за ч.3 ст. 120, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України за фактом, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в м. Радомишль Житомирського району Житомирської області, 20.12.2025 вчинила спробу самогубства, порізавши собі руку у зв`язку з жорстоким поводженням щодо неї, її матір`ю ОСОБА_7 .

В подальшому, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження під час допиту як потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що починаючи з грудня 2024 та протягом року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється вітчимом ОСОБА_5 , вчинив відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в її тіло з використанням іншого предмета, тобто щодо особи, яка не досягала чотирнадцяти років.

Крім цього, в подальшому було встановлено, що з червня 2025 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиняв відносно ОСОБА_5 , дії сексуального характеру, тобто з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

07.01.2026 на підставі згоди ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності законного представника ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон марки «Redmi» в чохлі чорного кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , із сім картою НОМЕР_4 .

08.01.2026 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000244 від 23.12.2025, за ч.3 ст. 120, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України.

12.01.2026 слідчий через засоби поштового зв`язку подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч.3 ст. 120, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні, оскільки воно відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні за ч.3 ст. 120, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити в повному обсязі та накласти арешт з забороною відчуження, користування чи розпорядження майном.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 07.01.2026 під час проведення огляду місця події, в приміщені КН «Брусилівська лікарня» за адресою: вул. Захисників України, буд. 41, с. Брусилів, Житомирського району, Житомирської області, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000244 від 23.12.2025, за ч.3 ст. 120, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України:

-мобільний телефон марки «Redmi» в чохлі чорного кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , із сім картою НОМЕР_4 .

заборонивши відчуження, розпорядження та користування щодо вказаного майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу оголошено 14.01.2026

ОСОБА_11