Справа №613/38/26 Провадження № 1-кс/613/14/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Богодухів

Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000054 від 11 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Богодухівської окружної прокуратури про арешт майна, за яким він просить з метою забезпечення цивільного позову накласти арешт (позбавити права на відчуження, розпорядження та користування) на: причіп марки (моделі) REMORK R-350, номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль марки (моделі) Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_2 ; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, 18.04.2018 між матір`ю малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сімейним лікарем ОСОБА_6 було укладено декларацію № 0000-7Т45-603А про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Так, 21.11.2019 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулася до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської міської ради Харківської області», розташованого за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Дмитра Чернієнка, 13, а саме до лікаря ОСОБА_6 , який наказом головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської міської ради Харківської області» ОСОБА_9 від 05.10.2013 № 30-к призначений на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря вищої кваліфікаційної категорії амбулаторії загальної практики сімейної медицини м. Богодухів, зі скаргою на підвищення температури тіла її сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після обстеження ОСОБА_7 було поставлено діагноз: гостра респіраторна вірусна інфекція (ГРВІ). Разом з тим, лікар ОСОБА_6 будучи медичним працівником, у порушення ст.78 ЗУ «Основи законодавства про охорону здоров`я» від 19.11.92 № 2801-XII щодо зобов`язання надавати своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу, маючи вищу медичну освіту, кваліфікаційний досвід у роботі, неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, у порушення пунктів 1 та 2 його посадової інструкції від 08.01.2019, внаслідок недбалого ставлення до них, без поважних причин, легковажно розраховуючи на ненастання тяжких наслідків для здоров`я, призначив лікування, а саме антибіотик широкого спектру дії «Цефадокс» 100мг/2 рази на добу для лікування ГРВІ без ускладнень, який не відповідає стратегії «негайної антибіотикотерапії» відповідно до уніфікованого клінічного протоколу первинної медичної допомоги дорослим та дітям «гострі респіраторні інфекції» затвердженого Наказом № 499 МОЗ України від 16.07.2014 та призначено прийом антибіотику широкого спектру дії та препарат для відхаркування «Амброксол» у дозировці 25мл/3 рази на добу за відсутності відповідних клінічних проявів при «ГРВІ» також немало ніяких підстав. Відповідно до клінічного аналізу крові дитини ОСОБА_7 від 21.11.2019 (лейкоцитоз, зміщення лейкоцитарної формули, високі показники швидкості осідання еритроцитів) є лабораторним підтвердженням того, що станом на 21.11.2019 у дитини ОСОБА_7 мав місце виразний запальний процес бактеріального генезу, у зв`язку з чим лікарем ОСОБА_6 діагноз ГРВІ встановлений дитині ОСОБА_7 не відповідав об`єктивним даним (встановлений невірно). 22.11.2019 зранку стан здоров`я ОСОБА_7 не покращився та ОСОБА_8 привезла останнього до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської міської ради Харківської області» де у кабінеті № 1 під час надання невідкладної медичної допомоги ОСОБА_7 помер. Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 10-12/2691-ДМ/19 смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок септичного процесу, який був викликаний гнійною бронхопневмонією із наступним розвитком гнійного менінгіту (гнійне запалення легенів та м`яких оболонок головного мозку). Відповідно до висновку експерта № 08-146/20 комісійної судово медичної експертизи, існує причинно-наслідковий зв`язок між ненаданням медичної допомоги дитині ОСОБА_7 та настанням його смерті.

11.03.2020 вищевказана інформація внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054, за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, розпочато досудове розслідування.

26.12.2025 року о 11 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо воно спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

Підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення його допиту у якості підозрюваного свою вину не визнав.

Потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на досудовому слідстві було подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 1 000 000 грн.

Згідно клопотання, з метою забезпечення цивільного позову, а також запобігання можливості відчуження, приховування чи знищення майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникла необхідність у накладенні арешту на наступне майно: причіп марки (моделі) REMORK R-350, номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль марки (моделі) Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_2 ; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання не підтримала, просила залишити без розгляду, оскільки потерпілій повністю відшкодовано завдано шкоду, остання позов не підтримує, претензій до підозрюваного не має.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 вважав наявними підстави для відмови в накладенні арешту на майно, при цьому погодився з думкою прокурора.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву, за змістом якої просив клопотання розглядати в його відсутність, довіряє представництво своїх інтересів своєму захиснику адвокату ОСОБА_4 . Зазначив, що з клопотанням не згоден, просив в його задоволенні відмовити. Повідомив, що ним в повному обсязі відшкодовано моральну та матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вона подала відповідну заяву до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, в якій зокрема від свого цивільного позову відмовилась, просила його не розглядати.

Слідчий суддя,вислухавши учасників, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області 11 березня 2020 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Старшому слідчому СВ було подано цивільний позов потерпілої до підозрюваного ОСОБА_6 про відшкодування завданої моральної шкоди.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:

-правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Слідчий в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як запобігання ризикам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном, яке належить підозрюваному для забезпечення у подальшому цивільного позову.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 повністю відшкодував потерпілій завдану моральну та матеріальну шкоду, про що свідчать заява підозрюваного, надана суду, пояснення його захисника та підтверджується заявою самої потерпілої від 8 січня 2026 року, наданою суду.

За вказаною вище заявою, потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_6 відшкодував їй моральну та матеріальну шкоду у повному обсязі. Претензій до ОСОБА_6 вона не має, від свого позову відмовляється, в подальшому позов до ОСОБА_6 заявляти не буде, тому просила у клопотанні про арешт майна відмовити.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).

Суд вважає, що слідчим не доведено необхідність накладення арешту на майно підозрюваного, вказане в клопотанні, оскільки станом на сьогоднішній день завдана потерпілій шкода відшкодована в повному обсязі,потерпіла відмовилася від позову, просила у клопотанні про арешт майна відмовити, що свідчить про відсутність предмета спору, моральних або матеріальних претензій з боку потерпілої.

Отже, на виконання вимог ч. 1ст. 173 КПК України сторона обвинувачення не довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя