В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1284/24

12 вересня 2025 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього потерп. ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження № 0000044 стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, пенсіонера, раніше судимого: вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2019 року за ч. 1 ст. 263 КК України; вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 259 КК України та ч. 2 ст. 259 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, покарання відбув і звільнений з УВП 13.01.2022 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України;

в с т а н о в и в :

ОСОБА_8 вчинив погрозу вбивством за обставин, які давали реальні підстави потерпілому побоюватись здійснення цієї погрози.

Кримінальне правопорушення вчинив при таких обставинах:

28 травня 2024 року близько 14 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу приміщення магазину, що по АДРЕСА_1 , побачив в альтанці за столиком неповнолітнього ОСОБА_9 , який був у компанії своїх товаришів. Діючи умисно, на ґрунті особистої неприязні, що виникла у нього до потерпілого, з метою залякування та, маючи умисел викликати у неповнолітнього ОСОБА_9 побоювання за своє життя, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, взявши у праву руку пневматичний пістолет марки «РМ-Х», калібру 4,5 мм.№ НОМЕР_1 , який не відноситься до вогнепальної зброї, але візуально схожий на модель самозарядного пістолета «Макарова», а в ліву руку кухонний ніж, підійшов до столу де сидів неповнолітній ОСОБА_9 . При цьому обвинувачений демонстративно направив згадані знаряддя у сторону потерпілого і під час словесного конфлікту, що виник між ними, ОСОБА_8 погрожував неповнолітньому ОСОБА_9 вбивством, який сприйняв дії останнього як реальну загрозу для свого життя.

В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, суті обвинувачення та кваліфікацію його дій не оспорював. Пояснив, що неповнолітній ОСОБА_9 попередньо мав конфлікт із одним із його знайомих, які допомагають йому у господарстві, і без його відома та у його відсутності заходив до нього на подвір`я, про що йому стало відомо зі слів сусідки. Крім того, з сім`єю ОСОБА_10 (його братами) у нього віддавна були «натягнуті» стосунки.

28.05.2024 року близько 14 год. він перебував із своїми знайомими біля магазину в с.Похівка по вул.Шевченка, трохи випив і коли побачив неподалік за столиком біля магазину у компанії хлопців ОСОБА_9 , то вирішив з`ясувати стосунки і «поставити потерпілого на місце». Маючи при собі пневматичний пістолет виготовлений по типу «Макарова», який носив як правило з метою самооборони, він витягнув його і також взяв зі свого столу кухонний ніж. Тримаючи їх демонстративно у руках, підійшов до столу де сидів потерпілий та в ході словесної суперечки, яка виникла між ними, пригрозив йому, «що може бути біда». При цьому ніж увіткнув у стіл де сидів потерпілий аби залякати останнього. Попри це, реального умислу на реалізацію цих погроз не мав.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій доводиться іншими зібраними та дослідженими судом доказами.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що з ОСОБА_8 особисто у нього раніше конфліктів не було, хоч знає про численні конфлікти ОСОБА_11 з односельцями з приводу того, що він самовільно захопив сільський став і не допускає туди інших, вважаючи його своєю власністю. З цього приводу напередодні дійсно мав місце інцидент із знайомим ОСОБА_11 . 28.05.2024 року близько 14 год. він у компанії двох друзів знаходився за столиком біля магазину в с.Похівка та розмовляли. Неподалік за іншим столом сидів ОСОБА_8 , який постійно поглядав на нього. Згодом, ОСОБА_11 , демонстративно тримаючи в одній руці ніж, а в іншій пістолет, підійшов до їх столика і став вимагати пояснень, чого він приходив до нього на подвір`я. Між ними виникла сварка. Спершу він не поставився серйозно до погроз обвинуваченого, який викрикував, що поріже та постріляє, але коли той почав розмахувати перед ним ножом, забивав його в стіл і забирав знову, направляв на нього пістолет, а також вдарив його рукою, то знаючи неврівноважений характер ОСОБА_8 - злякався. Також не міг бути впевненим, але допускав, що пістолет може бути справжнім, оскільки обвинувачений завжди хизувався тим, що є колишнім працівником поліції і має зброю. Хтось з присутніх викликав працівників поліції і до їх приїзду ОСОБА_8 продовжував ходити перед магазином з ножем та пістолетом, періодично викрикуючи в його адрес погрози.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, що отримана о 14 год.40 хв. 28.05.2024 року ОСОБА_12 заявила, що близько 14 год. в с. Похівка по вул. Шевченка біля магазину ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлював погрози ножем її неповнолітньому брату ОСОБА_9 .

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеофайлу із камери мобільного телефона очевидця ОСОБА_13 із записом фрагменту події, що мала місце 28.05.2025 року зафіксовано, як ОСОБА_8 , тримаючи у правій руці предмет схожий на пістолет моделі «Макарова», а у лівій ніж, під час розмови з ОСОБА_9 висловлює в його адресу погрози «поріжу» і «постріляю», а також під час словесної перепалки переклавши у ліву руку пістолет, правою наносить один удар.

Відповідно до протоколу огляду речового доказу- відеофайлу із записом камери спостереження, що розташована біля магазину в АДРЕСА_2 , встановлено, що із приміщення магазину на 27 сек. Запису виходить ОСОБА_8 , який сів за столик праворуч від входу. На 01:29 хв. із приміщення магазину вийшов ОСОБА_9 , який сів в альтанку зліва від магазину. Туди ж підійшли ще двоє хлопців. На 03:03 хв. запису ОСОБА_8 , тримаючи в лівій руці предмет схожий на ніж наближається до альтанки в якій перебуває Фуштей і ще двоє хлопців. На 03:33 ОСОБА_8 замахується та наносить удар Фуштею рукою, після чого Фуштей і інші двоє хлопців виходять з альтанки. В подальшому, до приїзду працівників поліції, які прибули на 10:38 хв. ОСОБА_8 постійно рухається площею перед магазином, періодчно знову підходить до столика, за який повернувся Фуштей, тримаючи в руках ніж та предмет, зовні схожий на пістолет.

Виданий добровільно ОСОБА_8 пластмасовий пневматичний пістолет марки «РМ-Х», калібру 4,5 мм.№ НОМЕР_1 постановою від 05.08.2024 року визнаний речовим доказом, оглянутий в судовому засіданні. В ході огляду ОСОБА_8 підтвердив, що саме цей пістолет використовував, погрожуючи потерпілому ОСОБА_9 .

Ніж кухонний із дерев`яним руків`ям, який добровільно видано працівникам поліції продавцем магазину, оглянутий та долучений до матеріалів справи як речовий доказ.

Оцінюючи подані суду на дослідження докази, суд звертає увагу на те, що об`єктивна сторона погрози вбивством характеризується дією у вигляді погрози вчинити вбивство, тобто виявленому ззовні намірі позбавити іншу людину життя. Погроза повинна бути реальною, тобто сприйматися потерпілим як така, що може здійснитися. Реальність погрози встановлюється в кожному окремому випадку з урахуванням конкретних фактичних обставин. При вирішенні цього питання слід ураховувати як суб`єктивний критерій (сприйняття погрози потерпілим), так і об`єктивний (спосіб та інтенсивність її вираження, особу винного, характер стосунків між ним і потерпілим тощо). Для визнання погрози вбивством реальною необхідно встановити, що винний вчинив такі дії, які давали потерпілому підстави побоюватися її здійснення, і що поведінка винного, його стосунки з потерпілим об`єктивно свідчили про реальність погрози. Крім того, необхідною умовою є те, що погроза повинна бути звернена до конкретної особи. Також слід зазначити, що суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі прямого умислу. При цьому не має значення, чи збирався винний здійснити свою погрозу в дійсності, чи ні, досить того, щоб у потерпілого були реальні підстави побоюватися такої погрози. Мотиви вчинення цього злочину на його кваліфікацію не впливають.

Надані потерпілим та обвинуваченим пояснення у сукупності з іншими дослідженими та проаналізованими судом доказами, зокрема матеріалами відеофіксації, дають підстави суду вважати, що зі сторони обвинуваченого у відношенні потерпілого мала місце погроза вбивством, яка могла бути сприйнята потерпілими як така, що може збути реалізована. При цьому демонстрація предмету зовні схожого на пістолет «Макарова» та одночасно погроза ножем, репутація обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання як агресивний, нестриманий і не врівноважений, особливо у стані алкогольного сп`яніння, його хизування досвідом служби у правоохоронних органах та досвідом відбуванням реального покарання за попередні злочини, давали підстави неповнолітньому ОСОБА_9 побоюватись реалізації цих погроз попри зовнішню браваду та намагання не демонструвати перед оточуючими свого страху.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.129 КК України, оскільки він вчинив погрозу вбивством на адресу неповнолітнього потерпілого за обставин, які давали реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його характеристику, ставлення до вчиненого ним діяння, обставини, за яких злочин було вчинено. Обставинами, що обтяжують покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є рецидив, тобто скоєння нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення та скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що визнає сам обвинувачений. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд не встановив.

Згідно висновку амбулаторної судової психіатричної експертизи від 04.02.2025 року ОСОБА_8 на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій та на даний час будь-якими психічними розладами не страждав. На період часу, що відноситься до інкримінованого кримінального правопорушення та на даний час перебуває у стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування заходів медичного характеру не потребує. При цьому, експертом у висновку констатовано, що лікування ОСОБА_8 у стаціонарі КНП «ПОКЦПЗ ІФОР» де діагностувався розлад психіки, було зумовлено станом гострої алкогольної інтоксикації та в подальшому станом відміни.

Відповідно до ст.50,65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаної мети, принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності і даним про особу винного.

З огляду на встановлені обставини в їх поєднанні з характером та обсягом вчинених суспільно небезпечних дій, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_8 не буде дієвим застосування покарання у виді пробаційного нагляду, яке є більш м`яким з тих, що передбачене санкцією ч.1 ст.129 КК України. При цьому суд зазначає, шр стосовно ОСОБА_8 за постановою суду у 2024 році було встановлено адміністративний нагляд відповіднодо Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, який є системою тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції. Однак протягом 2024-2025 років ОСОБА_8 систематично допускав порушення правил адміністративного нагляду, регулярно вчиняв адміністративні правопорушення і, незважаючи на застосування адміністративних стягнень та неодноразові попередження, своєї поведінки не змінював. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що до обвинуваченого слід обрати покарання визначене санкцією статті 129 ч. 1 КК України у виді обмеження волі, що полягає у триманні особи в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства, проте в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_8 визнати винуватим, засудити та призначити йому покарання за ст.129 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту фактичного прибуття обвинуваченого для його відбування після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ пластмасовий пневматичний пістолет марки «РМ-Х», калібру 4,5 мм.№ НОМЕР_1 , який нележить ОСОБА_8 та був знаряддям злочину знищити. Ніж господарсько-побутового призначення повернути власнику. Диски з матеріалами відео фіксації залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя