№707/3729/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0002876 від 15.08.2025р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Суми, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, утриманців не має, військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше в порядку ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата резерву взводу резерву роти рядового складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», будучи придатним до військової служби, діючи з прямим умислом, свідомо, умисно, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, 24.07.2025р. близько 20-00год. самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості для цього. А 15.08.2025р. о 15-00год. ОСОБА_4 був затриманий слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Черкаси) ТУ ДБР в порядку ст.208 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що він дійсно проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «солдат». Вказав, що дата і час вчинення злочину вказані неправильно. Він нічого не вчиняв, а йому просто не дали можливості знаходитись на території військової частини. Він був десь півтора місяці в палатках (наметове містечко) в с.Деньги Черкаської області. Військовослужбовці його випровадили за територію військової частини (це був замполіт і ще якісь військовослужбовці, прізвища яких він не пам`ятає). Він взяв і «уйшов» та поїхав у м.Суми. Офіційно він нікуди не звертався. А 15.08.2025р. його затримали працівники ВСП в ресторані в м.Києві. Два тижні він пробув у ВСП, чого саме, він не знає. У судовому засіданні ОСОБА_4 вів себе зухвало, вимагав від суду пояснень. Прізвище замполіта суду не повідомив.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, вина обвинуваченого у вчиненні злочину за ч.5 ст.407 КК України підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , даними у судовому засіданні, згідно яких свідок пояснив, що він є офіцером у в/ч НОМЕР_1 . Це було в липні 2025 року, до них у військову частину прибув на службу ОСОБА_4 . Одного дня ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину і пішов у СЗЧ. Хіміч був у них на тимчасовому обліку. Характеризує ОСОБА_7 негативно, пояснив, що ОСОБА_7 конфліктував з керівництвом, допускав хамське поводження. Він проводив службове розслідуваання по факту відсутності ОСОБА_7 у військовій частині. Вважає, що ОСОБА_7 не бажав проходити військову службу і таким чином бажав і бажає ухилитись від військової служби;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , даними у судовому засіданні, згідно яких свідок пояснив, що він є одним із командирів у в/ч НОМЕР_1 . У його роті був солдат ОСОБА_4 , який 24.07.2025р. залишив розташування його роти. Характеризує ОСОБА_7 негативно, пояснив, що ОСОБА_7 ухилявся від військової служби. Пояснив, що раніше ОСОБА_4 також залишав місце служби, тобто ОСОБА_7 вже був до цього у СЗЧ. Із 24.05.2025р. Хіміча доставили у військову частину НОМЕР_1 і поставили на облік у частині;

- даними витягу з ЄРДР від 15.08.2025р. по факту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України (а.с.45 Т.1);

- даними повідомлення від 24.08.2025р. про вчинення кримінального правопорушення, згідно якого командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 повідомляє в ТУ ДБР про факт вчинення солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України (а.с.52 Т.1);

- даними рапорта від 24.07.2025р. командира роти резерву ОСОБА_10 про виявлення відсутності солдата ОСОБА_4 на території частини (а.с.53 Т.1);

- даними довідки-доповіді від 24.07.2025р., згідно якої ТВО командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_11 викладає факт відсутності солдата ОСОБА_4 на території частини, самовільне залишення солдатом Хімічем військової частини (а.с.54-55 Т.1);

- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2025р. №2610 про призначення службового розслідування за фактом грубого порушення військової дисципліни солдатом ОСОБА_4 (а.с.56 Т.1);

- даними акта за підсумками службового розслідування, затвердженого 02.08.2025р. щодо встановлення факту самовільного залишення солдатом Хімічем військової частини (а.с.57-61 Т.1);

- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2025р. №208, згідно якого солдата ОСОБА_4 зараховано до складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення, встановлено посадовий оклад з доплатами (а.с.62 Т.1);

- даними службової характеристики від 25.07.2025р. на солдата ОСОБА_4 , згідно якої командир роти ОСОБА_12 характеризує солдата ОСОБА_4 посередньо-задовільно, займаній посаді відповідає (а.с.63 Т.1);

- даними медичної характеристики, згідно якої солдат ОСОБА_4 у медпункт військової частини не звертався, амбулаторне чи стаціонарне лікування не проходив (а.с.64 Т.1);

- даними письмових пояснень командира взводу ОСОБА_13 від 02.08.2025р., що отримані в межах службового розслідування, згідно яких ОСОБА_13 повідомляє про встановлення відсутності солдата ОСОБА_4 в розташуванні військової частини (а.с.67 Т.1);

- даними витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 13.01.2025р. №13, про те, що солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , якому продовжено військову службу з 30.11.2024р. згідно ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області №1-кп/748/241/24, справа №728/2636/24, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в м.Куп`янськ (а.с.68 Т.1);

- даними доповіді від 21.05.2025р., згідно якої ТВО командира в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_14 доповідає про факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_3 солдатом ОСОБА_4 21.05.2025р. (а.с.71 Т.1);

- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2025р. №153, згідно якого солдата ОСОБА_4 ,який самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 21.05.2025р., та якого було затримано ІНФОРМАЦІЯ_2 та доставлено до в/ч НОМЕР_1 , - зараховано на тимчасовий облік до складу військової частини, поставлено на котлове забезпечення (а.с.72 Т.1);

- даними довідки-доповіді від 07.2025р., згідно якої командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 викладає факт відсутності солдата ОСОБА_4 на території частини, самовільне залишення солдатом Хімічем військової частини 07.07.2025р. (а.с.73-74 Т.1);

- даними рапорта від 18.07.2025р. командира роти резерву ОСОБА_10 , згідно якого доповідається про повернення 18.07.2025р. солдата ОСОБА_4 , який 07.07.2025р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (а.с.75 Т.1);

- даними довідки-доповіді, згідно якої ТВО командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_11 викладає факт повернення 23.07.2025р. солдата ОСОБА_4 до військової частини (а.с.76-77 Т.1);

- даними протоколу затримання особи від 15.08.2025р., згідно якого слідчим Четвертого відділу ТУ ДБР було затримано ОСОБА_4 (а.с.79-81 Т.1).

Суд констатує, що стороною захисту не заявлено клопотань про виклик відповідного свідка/свідків відповідно до вимог КПК України, на відповідній стадії судового розгляду та із зазначенням ОСОБА_15 відповідних свідків. Доводи обвинуваченого перед судовими дебатами про те, чого суд не викликав свідка замполіта, нехай суд прослухає запис засідання і з`ясує прізвище свідка, що ОСОБА_7 не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення суд вважає необгрунтованими та розцінює як позицію обвинуваченого з метою ухилення від відповідальності за вчинене діяння.

Суд констатує, що обвинувачений проходив саме військову службу за призовом під час мобілізації, з відповідними обов`язками військовослужбовця. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Фактично, ОСОБА_4 після його призову на військову службу під час мобілізації, будучи придатним за станом здоров`я до проходження військової служби, проходячи військову службу, в черговий раз ухилився від проходження військової служби, безпідставно покинувши розташування своєї військової частини, що є неприпустимим та незаконним. Суд констатує, що у разі наявності у військовослужбовця підстав для звільнення з військової служби, існує встановлена законодавством процедура звільнення з військової служби, має бути виданий наказ командира про звільнення з військової служби. А у даному випадку наказ командира про звільнення ОСОБА_4 з військової служби не видавався, а фактично Хіміч безпідставно покинув розташування військової частини НОМЕР_1 з 24.07.2025р., тобто самовільно залишив військову частину без поважних причин в умовах воєнного стану, тривалістю понад три доби.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, який є неодруженим, утриманців не має; є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації у військовому званні «солдат»; раніше в порядку ст.89 КК України несудимий (а.с.95-96 Т.1, перше кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України було закрито 22.11.2024р. ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться (а.с.97 Т.1), за місцем служби у в/ч НОМЕР_1 характеризується посередньо-задовільно (а.с.63 Т.1).

Обставини, що пом`якшують покарання відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи вказані обставини справи в сукупності, суд погоджується із думкою прокурора по справі щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді реального позбавлення волі, оскільки суд вважає, що перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства в даний час неможливе і необхідним кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.5 ст.407 КК України. На думку суду, дане покарання відповідає інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами, зокрема іншими військовослужбовцями за аналогічні дії.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.75 КК України щодо неможливості звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, засуджених за ст.ст.403, 405, 407, 408, 429 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд вважає залишити попередній тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його затримання з 15.08.2025р.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 15.08.2025р.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1