Справа № 243/6754/25
Провадження № 1-кп/243/1002/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000726 від 16.08.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт Стара Синява Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 (військова посада командир НОМЕР_3 стрілецького батальйону 1 ОВМБР військової частини НОМЕР_2 , військове звання підполковник), не одруженого, раніше не судимого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 року № 64/2022, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 18.07.2024 року № 199, заступника командира танкового батальйону військової частини НОМЕР_4 , майора ОСОБА_4 , призначено на посаду заступника командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , та він вважається таким, що приймає безпосередню участь в бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) по обороні державного суверенітету та територіальної цілісності.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 04.06.2018 року № 163 лейтенанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 на посаду т.в.о заступника командира 1 танкової роти з озброєння танкового батальйону військової частини НОМЕР_4 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, майор ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно зі ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято i непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Проте, майор ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, військова частина НОМЕР_4 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

13 липня 2024 року ОСОБА_4 перебував поблизу м. Торецьк Бахмутського району Донецької області (більш точний час під час судового розгляду встановити не виявилося можливим) та, виконуючи бойове завдання, знайшов у невстановленому судом місці вогнепальну зброю, а саме: бойову нарізну вогнепальну зброю 5,45-мм автомат Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_5 .

ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, не маючи передбаченого законом дозволу, з метою придбання та зберігання вогнепальної зброї, всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме: Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», поклав до своєї сумки бойову нарізну вогнепальну зброю 5,45-мм автомат Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_5 . В подальшому ОСОБА_4 переніс належну йому сумку з 5,45-мм автоматом Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_5 до тимчасового місця проживання, а саме будинку, який розташований у м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, тим самим ОСОБА_4 придбав та почав зберігати вогнепальну зброю, а саме: бойову нарізну вогнепальну зброю 5,45-мм автомат Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_5 без передбаченого законом дозволу.

16.08.2024, приблизно, о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 під час руху на транспортному засобі, на задньому сидінні якого знаходилась сумка з 5,45-мм автоматом Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_5 , проїжджаючи блок-пост «Стелла» поблизу населеного пункту Долина Краматорського району Донецької області, був зупинений працівниками ВСП для перевірки документів та особистих речей.

16.08.2024 в період часу з 17 год. 23 хв. по 17 год. 28 хв. в ході проведення огляду місця події працівниками поліції було виявлено та вилучено бойову нарізну вогнепальну зброю 5,45-мм автомат Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_5 , виготовлену промисловим способом, який ОСОБА_4 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме - придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю визнав та пояснив, що, дійсно, він 13.07.2024, виконуючи бойові завдання поблизу м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, знайшов ворожу зброю - 5,45-мм автомат Калашникова «АК-12», яку вирішив залишити собі, для чого переніс вказаний автомат до свого тимчасового місця проживання в м. Торецьку, але 16.08.2024, проїжджаючи повз блокпост «Стелла» поблизу населеного пункту Долина Краматорського району Донецької області, був зупинений працівниками ВСП для перевірки документів та особистих речей, та під час перевірки у нього було виявлено та вилучено зазначений 5,45-мм автомат Калашникова «АК-12». ОСОБА_4 щиро покаявся у скоєному, просив не позбавляти його волі, адже він бажає далі проходити військову службу та стояти на захисті України.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, то у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме в частині допиту свідків, дослідженні решти письмових доказів. При цьому, суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого, а також роз`яснив, що в цьому випадку, сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши в судовому засіданні фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфікованіза ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, - придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги: конкретні обставини вчиненого обвинуваченим; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів; сукупність усіх обставин вчинених кримінального правопорушення; характер, ступінь його суспільної небезпеки; враховуються відомості про особу обвинуваченого (є військовослужбовцем, займає військову посаду командира 1 стрілецького батальйону 1 ОВМБР військової частини НОМЕР_2 , військове звання майор; за місцем несення служби характеризується позитивно, зарекомендував себе дисциплінованим та відповідальним, має високий рівень мотивації до військової служби, є учасником бойових дій, який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем мешкання характеризується також позитивно, як врівноважена, відповідальна особа, порушень громадської дисципліни не допускає, з односельчанами перебуває в добрих відносинах; не одружений, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб на утриманні не має, проживає з батьками та сестрою; будь-які компрометуючі матеріали відносно ОСОБА_4 відсутні); наявність судимостей (раніше не судимий).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, вимоги ч. 2 ст. 50 Кримінального Кодексу України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, враховуючи відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його прагнення продовжувати військову службу та захищати незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, визначене ОСОБА_4 покарання буде справедливим, необхідним, достатнім та таким, що відповідатиме меті покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи зброї за висновком № СЕ-19/105-24/5753-БЛ від 27.08.2024 в сумі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 копійки) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності із цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цим вироком, з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає зобов`язання: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, в якій ОСОБА_4 проходитиме військову службу; повідомляти командира військової частини, в якій ОСОБА_4 проходитиме військову службу, про зміну місця проживання, місця служби або навчання.

Речові докази, а саме:

-автомат «АК-12» № НОМЕР_5 , упакований в поліетиленовий пакет, горловина якого опломбована полімерною пломбою NPU № А684928, та залишений на зберігання у Донецькому НДЕКЦ до рішення суду, - передати у власність держави на потреби Збройних Сил України;

-протяжку каналу ствола, первинна упаковка та пломба, які упаковані в поліетиленовий сейфпакет № 5778120, та передані для зберігання до камери схову відділу поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, - передати у власність держави на потреби Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи зброї за висновком № СЕ-19/105-24/5753-БЛ від 27.08.2024 в сумі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 копійки).

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення направити обвинуваченому та прокурору, які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Донецької області