Справа № 496/1682/25
Провадження № 1-кп/496/157/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.03.2024 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць, звільнений 28.08.2024 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , в період з 09 січня 2025 року по 03 лютого 2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняв відносно своєї сестри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній перебуває в сімейних відносинах, психологічне насильство, яке виражалось у вчиненні дій, що носили систематичний характер проявлялись у постійній образливій критиці, обзиванні нецензурними словами, приниженні, погрозах, що призвело до негативного впливу на особистість ОСОБА_6 , а саме до змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявів, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок зчиненого відносно неї систематичного домашнього насильства, яке мало місце протягом 2025 року, що потягло за собою погіршення стану життя та психологічні страждання. В результаті протиправних дій, ОСОБА_5 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме: постановою Біляївського районного суду Одеської області від 09.01.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, 31 січня 2025 року, близько 17 години 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спровокованого ним конфлікту, почав висловлюватись брутальною лайкою на адресу ОСОБА_6 , з якою він проживає тривалий час в одному помешканні і перебуває в сімейних відносинах, принижував її, погрожував фізичною розправою, трощив майно останньої, тобто вчинив відносно останньої психологічне насильство. Також, ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства постановою Біляївського районного суду Одеської області від 03.02.2025, де його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Надалі, незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, 24.02.2025, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спровокованого ним конфлікту, через те, що ОСОБА_6 відмовилась відчиняти йому двері та не дала гарячої води, почав висловлюватись брутальною лайкою на адресу останньої, з якою проживає тривалий час в одному помешканні і перебуває в сімейних відносинах, принижував її, погрожував фізичною розправою, трощив майно ОСОБА_6 , тобто вчинив домашнє насильство.

Крім того, ОСОБА_5 , в період з 09 березня 2025 року по 05 квітня 2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняв відносно своєї сестри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній перебуває в сімейних відносинах, психологічне насильство, яке виражалось у вчиненні дій, що носили систематичний характер, проявлялись у постійній образливій критиці, обзиванні нецензурними словами, приниженні, погрозах, що призвело до негативного впливу на особистість ОСОБА_6 , а саме до змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявів, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно неї систематичного домашнього насильства, яке мало місце протягом 2025 року, що потягло за собою погіршення стану життя та психологічні страждання. В результаті протиправних дій, ОСОБА_5 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме: - 18.03.2025 відносно ОСОБА_5 винесено постанову Біляївського районного суду Одеської області (справа № 496/1509/25, провадження №3/496/1189/25) в якій останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу; - 08.04.2025 відносно ОСОБА_5 винесено постанову Біляївського районного суду Одеської області (справа № 496/2038/25, провадження 3/496/1477/25) в якій останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Надалі, незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, 07 квітня 2025, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході спровокованого ним конфлікту, через те, що ОСОБА_6 нібито бажає його відправити до установи, де люди відбувають покарання шляхом позбавлення волі, почав висловлюватись брутальною лайкою на адресу останньої, з якою проживає тривалий час в одному помешканні і перебуває в сімейних відносинах, принижував її, погрожував фізичною розправою, трощив майно ОСОБА_6 , тобто вчинив домашнє насильство.

Крім того, ОСОБА_5 , в період з 16 квітня 2025 року по 10 червня 2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняв відносно своєї сестри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній перебуває в сімейних відносинах, психологічне насильство, яке виражалось у вчиненні дій, що носили систематичний характер, проявлялись у постійній образливій критиці, обзиванні нецензурними словами, приниженні, погрозах, що призвело до негативного впливу на особистість ОСОБА_6 , а саме до змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявів, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно неї систематичного домашнього насильства, яке мало місце протягом 2025 року, що потягло за собою погіршення стану життя та психологічні страждання. В результаті протиправних дій, ОСОБА_5 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме: - постановою Біляївського районного суду Одеської області від 20.06.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу; - постановою Біляївського районного суду Одеської області від 28.08.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Надалі, незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, 02 вересня 2025, близько 22 години 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спровокованого ним конфлікту, згадуючи колишні образи, почав висловлюватись брутальною лайкою на адресу ОСОБА_6 , з якою проживає тривалий час в одному помешканні і перебуває в сімейних відносинах, принижував її, погрожував фізичною розправою, трощив майно останньої, тобто вчинив домашнє насильство.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що коли вип`є, то починає сваритися з сестрою та не може себе утримати в руках. Така поведінка була в період з 09 січня 2025 року по 03 лютого 2025 року, з 09 березня 2025 року по 05 квітня 2025 року, з 16 квітня 2025 року по 10 червня 2025 року, його сестра провокує з ним конфлікти, ображає його та він відповідає, всі конфлікти виводять його з рівноваги, тому він її ображає, навить трощив меблі, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності. На теперішній час він зробив висновки, у вчиненому розкаявся.

До судового засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, щодо міри покарання підтримала позицію прокурора.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України та обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, офіційно не працевлаштований, суд звертає увагу на його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, враховує його негативну характеристику за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, також суд приймає до уваги позицію потерпілої, а тому суд прийшов до переконання, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду та визначенні обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників, яке є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (як про це просила прокурор у судових дебатах).

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.

Також, одночасно з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду, відповідно до п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, з урахуванням обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_6 , що містить ознаки систематичності, суд вважає за необхідне застосувати в інтересах потерпілої до обвинуваченого обмежувальний захід, що застосовується до осіб, які вчинили домашнє насильство, у вигляді направлення ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників на строк три місяці, передбачений приписами ч. 3 ст. 91-1 КК України.

Речові докази, судові витрати по справі відсутні, арешт на майно не накладався.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на два роки, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.