ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-п/803/17/26 Справа № 182/7059/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі подання голови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 про направлення до іншого суду обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 27.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України, -

в с т а н о в и л а:

до Дніпровського апеляційного суду надійшло подання голови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 про направлення до іншого суду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000072 від 27.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 .

У поданні зазначено, що до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 03.11.2025 року надійшло вказане кримінальне провадження. Під час підготовчого судового засідання було поставлено питання щодо підсудності даного обвинувального акта.

Прокурор у судовому засіданні вказував, що вважає кримінальне провадження підсудним Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області, оскільки саме у м. Нікополі військовослужбовець, пособництво якому інкримінується обвинуваченому, проходив військову службу та саме з цього міста самовільно залишив місце служби.

Сторона захисту поклалась на розсуд суду.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду подання повідомлені належним чином, що відповідно до вимог КПК України не перешкоджає розгляду подання.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи подання, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке кримінальне правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_6 інкримінується вчинення двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України та ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України. При цьому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, є більш тяжким, ніж кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку з чим питання територіальної підсудності підлягає вирішенню саме за місцем вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 інкримінується, зокрема, пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилення від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, яке розпочалося у місті Нікополі Дніпропетровської області та завершилося поблизу села Щербанка Роздільнянського району Одеської області.

З урахуванням того, що інкриміноване кримінальне правопорушення має характер триваючого злочину, а його початок безпосередньо пов`язаний з територією м. Нікополя, колегія суддів дійшла висновку, що кримінальне провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Така правова позиція узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові Верховного Суду від 30 січня 2024 року у справі № 336/5209/22 зазначено, що дезертирство як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 408 КК України, є закінченим злочином з моменту, коли військовослужбовець умисно самовільно залишив місце служби з метою ухилення від проходження військової служби, не приступив до виконання службових обов`язків, не вжив заходів до повернення та не повідомив командування про своє місцезнаходження, що має істотне значення для визначення моменту закінчення злочину та вирішення питання територіальної підсудності відповідно до вимог ст. 32 КПК України.

За таких обставин, у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення подання про направлення до іншого суду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000072 від 27.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 32, 34 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

подання голови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 про направлення до іншого суду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000072 від 27.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000072 від 27.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України, повернути до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3