Номер провадження 1-кп/711/610/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001055 від 14.10.2025 року стосовно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, депутатом, учасником ліквідації наслідків ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 03.01.2025 Придніпровським районним судом міста Черкаси, за ч.1 ст.309 КК України, з призначенням покарання у вигляді пробаційного нагляду, строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2025 року до Придніпровського районного суду м.Черкаси в порядку, передбаченому статтями 291, 293 та 302 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений прокурором обвинувальний акт із доданими до нього документами разом із клопотаннями про його розгляд в порядку спрощеного провадження та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001055 від 14.10.2025, щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 Кримінального кодексу України, за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Придніпровського районного суду міста Черкаси від 03.01.2025, справа №711/7/25, засуджений за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді 2 років пробаційного нагляду на шлях виправлення не став, та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, засудженого ОСОБА_2 , ознайомлено 08.04.2025 з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, роз`яснено обов`язки відповідно до ч.3 ст.49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ст.49-3 Кримінально-виконавчого кодексу України, в тому числі про передбачену законом кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду за ч.3 ст.389 КК України, про що 08.04.2025 ОСОБА_2 надав письмову підписку.

Цього ж дня, згідно винесеної постанови ОСОБА_2 встановлено дні реєстрації в Придніпровському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, що розташований за адресою м. Черкаси, вул. Гоголя 337, і призначено йому днями явки другу та четверту середу кожного місяця, т а в подальшому через систематичні неявки на реєстрацію було збільшено та призначено дні явки на другу, третю та четверту середу кожного місяця

Однак, ОСОБА_2 без поважних причин жодного разу не з`явився на реєстрацію в призначені йому дні, а саме 09.04.2025,14.05.2025, 28.05.2025, 11.06.2025, 25.06.2025, 09.07.2025, 13.08.2025, 20.08.2025, 27.08.2025, 10.09.2025, 17.09.2025, 24.09.2025 та 08.10.2025, чим порушив п.1 ч.2 ст.59-1 КК України, п.п.1, 2 ч. 4 ст. 49-1 КВК України.

Отже, ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, систематично не виконував покладені на нього судом обов`язки.

Вказаними діями, ОСОБА_2 , вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч.3 ст.389 КК України, - ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

При вирішенні питання щодо здійснення судового провадження у суді першої інстанції суд приймає до уваги, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні дійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно приписів ч.2 ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_2 діяння є кримінальним проступком.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, не заперечує проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані, зокрема: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого …, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні… (ст.302 КПК України).

Так, в обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту також долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , складену 17.11.2025 в присутності захисника ОСОБА_3 , який діє за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої, відповідно до положень КПК України, захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 17 листопада 2025 року № 004-230003216, виданим Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги, в якій ОСОБА_2 зазначає про беззаперечне визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 КК України та згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження. Просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.381-382 КПК України.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).

Вивчивши зміст обвинувального акту із доданими до нього документами, перевіривши матеріали досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, внесеному 14.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001055, проаналізувавши у сукупності надані прокурором докази, які узгоджуються між собою, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд керуючись законом, дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 відповідають складу кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд, на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу винного, який має постійне місце проживання, офіційно не працює, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий, згідно довідки КНП «ЧОПНД» від 27.10.2025 № 4183/01-05/1-н лікувався у 2018 році 1 раз з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни - неускладнений», амбулаторну психіатричну допомогу у лікаря психіатра м. Черкаси не одержує, особою, що досягла пенсійного віку не являється, не є особою з інвалідністю, військовослужбовцем, учасником бойових дій, депутатом не являється, вину визнав, щиро розкаявся.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, суд враховує рецидив злочинів.

На підставі викладеного, з урахуванням вимог ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, та наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, виходячи з особливостей кримінального правопорушення та обставин його вчинення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України.

Покарання у виді обмеження волі, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми, як уже було зазначено, є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.

Призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків, суд враховує норми ст.72 КК України, згідно якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий виходячи з співвідношення одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду..

Згідно ст.71 КК України, врахувати покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_2 вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.01.2025, яким засуджено за ч.1 ст.309 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік, який він не відбув в повному обсязі, з урахуванням вимог ст.72 КК України виходячи із співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та являлись передумовою для застосування ст.75 КК України та вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.

Суд також не вбачає підстав для застосування приписів, передбачених ст. 69-1 КК України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

В рамках даного кримінального провадження стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався. Враховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно до ч.1 ст.17 КПК України особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком.

Цивільний позов у встановленому законом порядку не пред`явлений. Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 61, 65-67 КК України, ст. ст. 31, 122, ч. 1 ст. 126, 291, 293, 302, 349, 368-370, 373, 374, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеженням волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.01.2025 застосовуючи правило ст.72 КК України суд переводить менш суворий вид покарання (пробаційний нагляд) в більш суворий (обмеження волі) виходячи із співвідношення одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного місяця) обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати. Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1