н/п 1-кп/766/2248/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянув в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 31.08.2024 за № 0000881 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець м. Херсона, українець, громадянин України, з професійно - технічною освітою, неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2022 р.н., фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, навідник десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший матрос», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимості не має

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді навідника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти НОМЕР_3 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 , 31.08.2024 близько 20:50 годин, перебуваючи у приміщені Херсонського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Херсонській області, за адресою: м. Херсон, вул. Володимира Примаченка, 10, діючи з прямим умислом, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, спрямований на перешкоджання виконанню обов`язків працівника поліції, а саме складання протоколів за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП України та ст. 185 КУпАП України, до якого у відповідності до ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію» застосовано спеціальний засіб - кайданки, заздалегідь знаючи, що його супроводжують працівники Національної поліції, почав агресивно себе поводити, далі ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний умисел, будучи невдоволеним законними вимогами інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 , не реагуючи на попередження інспекторів Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, умисно, шляхом вчинення активних дій, наніс два удари головою в ліву область обличчя інспектору Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця та крововиливу у м`які тканини лівої вилицевої ділянки, надколу жувального краю 41 зуба, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив. Дав показання про те, що є військовослужбовцем 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 . 31.08.2024 року у вечірній час поліцейськими був доставлений у приміщення Херсонського РУП для складання стосовно нього протоколів про адміністративне правопорушення. Поліцейські одягнули на нього кайданки. Будучи обуреним цим, він вдарив поліцейського, який його супроводжував потерпілого, головою в голову (попав в щоку) два рази.

Прокурор просив визнати винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 58 КК України замість призначеного йому покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків на строк 2 (два) роки.

Захисник проти позиції прокурора не заперечив.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Потерпілий надав суду показання про те, що 31.08.2024 року перебував на роботі, в складі екіпажу поліцейських здійснював патрулювання у м. Херсоні. За викликом прибули на вул. Литвинова, 154, де через агресивну поведінку та з метою попередження протиправної поведінки, завдання шкоди оточуючим був затриманий ОСОБА_4 та в кайданках доставлений до приміщення Херсонського РУП. Коли обвинуваченого вели в кімнату для утримання затриманих він почав неадекватно себе поводити кричати, кидатися до поліцейських. Він підійшов до обвинуваченого, щоб заспокоїти його. В цей момент обвинувачений двічі закинув голову назад та вдарив його своєю головою в його голову, у ліву частину обличчя. Після цього дії обвинуваченого були припинені іншими поліцейськими, а він був госпіталізований.

З огляду на те, що обвинувачений визнав свою провину, фактичні обставини справи не оспорює і, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів в добровільності його позиції немає, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Оскільки обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, розкаявся у вчиненому, що виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого та попросив вибачення у потерпілого, а також надав суду чіткі та послідовні показання, не спотворюючи обставин вчиненого кримінального правопорушення, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання своєї вини останнім, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так, при обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до нетяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується фактично посередньо, має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем ЗСУ, висловив намір продовжити проходити військову службу, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, судимості не має.

Також при вирішенні питання про призначення покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання.

Так, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на наведене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та з урахуванням наведеного, обставин вчиненого обвинуваченим інкримінованого йому діяння та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, при вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує положення ч. ч. 1, 2 ст. 58 КК України, відповідно до яких покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

З огляду на викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, бажає проходити військову службу та беручи до уваги наявність письмової згоди командира військової частини НОМЕР_4 на подальше проходження ним військової служби у цьому підрозділі ы враховуючи належність частини до пріоритетного комплектування, існують достатні підстави для призначення саме покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України у зв`язку з засудженням до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд не вбачає.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом

У резолютивній частині вироку серед іншого у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України). Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів (ст. 118 КПК України). Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України (ч. 2 ст. 122 КПК України). У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).

З огляду на викладене з обвинуваченого підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.

Питання щодо речових доказів у справі суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 170-174, 373 - 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_4 замість призначеного покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31.08.2024 по 09.10.2025 включно з розрахунку три дні службового обмеження для військовослужбовців відповідають одному дню попереднього ув`язнення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 903 (дев`ятсот три) грн. 36 коп..

Речові докази:

- мобільний телефон iPhone 11, ІМЕІ: НОМЕР_5 вважати повернутим потерпілому;

- оптичний диск формату DVD-R, на якому міститься копія відеозапису подій спричинення тілесних ушкоджень від 31.08.2024 потерпілому ОСОБА_6 , оптичний диск формату DVD-R, на якому міститься копія відеозаписів із бодікамер №№476923 та 476876 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений, захисник, потерпілий мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1