КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001270 від 21.06.2024, шляхом встановлення заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ), а саме:

- незавершене будівництво об`єкту літера «В» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 164,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- незавершене будівництво об`єкту літера «Б» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 102,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- незавершене будівництво об`єкту літера «А» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 4768,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- групу приміщень № № 5, 6, 7, 8, 9 частини групи приміщень № № 1, 3, 4 в літ. 25 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 12460,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- групу приміщень № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 в літ. 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 360,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року, постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Мотивуючи апеляційну скаргу вказує, що ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_8 , який в березні 2024 року продав належні йому корпоративні права в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » своїй дочці ОСОБА_7. Правоохоронний орган не надав суду дану інформацію;

Окрім того, 3 березня 2024 року ОСОБА_8 не звертався до правоохоронних органів з питанням, що його дочка шляхом шахрайства привласнила належне йому майно. З таким питанням не звертався і будь-хто інший;

Так, правоохоронний орган стверджує, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла злочинна змова задля заволодіння майном ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (де засновником на той момент був ОСОБА_8 - батько ОСОБА_7 ). Жодного доказу злочинної змови ОСОБА_5 та ОСОБА_7 правоохоронним органом не надано. Вказане твердження є безпідставним припущенням правоохоронного органу;

В судове засідання прокурор та представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час призначеного судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора та представника, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001270 від 21.06.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 (провадить адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 22.02.2011 № 4405, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є засновником та керівником адвокатське бюро « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_2 ), бенефіціаром та керівником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_3 ), власником частки статутного капіталу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_4 )), будучи обізнаним з матеріалами судової справи № 15/81, що розглядається ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рамках якої ІНФОРМАЦІЯ_7 позивається до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з приводу визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом від 17.10.2016 № 6, визнання недійсним договору купівлі продажу нерухомого майна від 17.10.2016 та зобов`язання повернути майно (будинок культури та спортивний комплекс), враховуючи той факт, що судовий спір складається на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », представником якого він являється, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з працівником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_7 задля заволодіння рядом об`єктів нерухомого майна, попередньо незаконно, всупереч установленому порядку придбаних в 2016 році ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на відкритих торгах, проведених у справі № 15/81 про банкрутство ДП « ІНФОРМАЦІЯ_9 », шляхом обману, під приводом перереєстрації 100 % частки статутного капіталу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як юридичної особи - власника цієї нерухомості, на підконтрольну йому ОСОБА_7 , а саме:

- незавершеного будівництва об`єкту літери «В» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 164,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- незавершеного будівництва об`єкту літери «Б» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 102,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- незавершеного будівництва об`єкту літери «А» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 4768,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- групи приміщень № № 5,6,7,8,9 частини групи приміщень № № 1, 3, 4 в літ. 25 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 12460,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- групи приміщень № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 в літ. 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 360, 2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: ТП-ТМ-1000/10, трикутник зірка у кількості 4 штуки, ТП-ТМ-630/10 у кількості 1 шт., об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: РП-331 (КСО-93, комірок 9 шт.), РП-330 (ВМГ-133, комірок 9 шт.), об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: 2 кабельні лінії, об`єкт житлової нерухомості: ні, опис: кабельна лінія № 1 (АСБ-10 3*240, ААБ-10 3*240), кабельна лінія № 2 (АСБ-10 3x240, ААБ-10 3x240) з кінцевими муфтами п/ст «Радіотехнічна», кінцевими муфтами РП-330 та муфтами поза територією, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що керівник та засновник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , який постійно проживає на території так званої «Луганської Народної Республіки» та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , починаючи 2016 року взагалі не відвідував підконтрольну територію України, а також те, що останній через працевлаштування до підрозділів Росгвардії у майбутньому також не їхатиме на підконтрольну Україні територію, запропонував ОСОБА_7 , що зареєстрована за єдиною з ОСОБА_8 адресою у м. Луганську, а саме: у будинку АДРЕСА_3 , взяти паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 , до якого у тої є доступ, з метою подальшого використання зазначеного документу для переоформлення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на неї.

У подальшому 19.03.2024, за домовленістю ОСОБА_5 з приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , у період триваючого воєнного стану, останньою без фізичної присутності ОСОБА_8 у приміщенні нотаріальної контори, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , засвідчено правочин, нібито укладений між ОСОБА_8 та громадянкою України ОСОБА_7 , а саме: акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до якого ОСОБА_8 особисто передав у власність ОСОБА_7 100% частки в статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вказаний акт зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № № 113, 114.

Так, 04.10.2016 ОСОБА_8 , який постійно проживає на території так званої «Луганської Народної Республіки» та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив державну реєстрацію та став директором і засновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ).

При цьому, не маючи на меті здійснювати підприємницьку діяльність та виконувати організаційно-розпорядчі функції керівника суб`єкта господарської діяльності - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також не маючи можливості регулярно відвідувати неокуповану частину України, ОСОБА_8 уповноважив свого знайомого адвоката ОСОБА_5 бути представником в органах державної влади, а також розпоряджатися майном ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », директором і засновником якого він являється.

Крім того, встановлено, що 29.11.2022 громадянин ОСОБА_8 вступив в ряди незаконних військових формувань, будучи призначеним на посаду до так званого « ІНФОРМАЦІЯ_10 », а 30.08.2023 перейшов на службу до філіалу федерального державного унітарного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_11 » ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Також ОСОБА_8 отримав реєстраційний номер облікової картки платника податків Російської Федерації № НОМЕР_5 , а також оформив поліс страхування (страховий номер «индивидуального лицевого счета СНИЛС» № 212-909-136 44), що свідчить про факт набуття останнім громадянства Російської Федерації.

Під час досудового розслідування, за результатами виконання оперативними співробітниками Служби безпеки України доручення слідчого, виявлено, що громадянин України ОСОБА_8 протягом 2014-2024 років на підконтрольну територію України в`їжджав 02.10.2016 о 03 год. 30 хв. через пункт перетину державного кордону Гоптівка автобусом «SETRA», д. н. з. НОМЕР_6 , виїхав 23.10.2016 о 23 год. 26 хв. через пункт перетину державного кордону Гоптівка автобусом «SETRA», д. н. з. НОМЕР_7 , а також в`їжджав 08.11.2016 року о 22 год. 01 хв. через пункт перетину державного кордону Гоптівка автобусом «SETRA», д. н. з. НОМЕР_8 , виїхав 12.11.2016 о 22 год. 51 хв .через пункт перетину державного кордону Гоптівка автобусом «SETRA», д. н. з. НОМЕР_9 .

Інших фактів перетину державного кордону в напрямку підконтрольної частини України ОСОБА_8 не зафіксовано.

Також у межах цього провадження 25.04.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Серед іншого, у ході слідства на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, постановленої у справі № 757/36716/24-к, отримано тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_13 , відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_8 станом на 19.03.2024 не перебував на підконтрольній території України та не міг підписувати будь-які документи, нібито знаходячись у м. Києві.

Крім того, згідно з висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_14 від 08.10.2024 № 555/1 встановлено, що на акті приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ) від 19.03.2024 у розділі «ПІДПИСИ СТОРІН» особистий підпис виконаноне ОСОБА_8 , а іншою особою.

Також виявлено, що в подальшому, з метою приховання об`єкту злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 здійснила державну реєстрацію ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_10 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), визначивши себе директором, засновником якого виступило ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , директор ОСОБА_7 ), з подальшою передачею майна останнього на баланс ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з наступним виходом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з засновників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Постановою слідчого майно, належне ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_10 ), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001270.

01.05.2025 року прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні № 0001270 від 21.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, а саме такі об`єкти, належні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ): незавершене будівництво об`єкту літера «В» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 164,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; незавершене будівництво об`єкту літера «Б» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 102,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; незавершене будівництво об`єкту літера «А» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 4768,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; групу приміщень № № 5, 6, 7, 8, 9 частини групи приміщень № № 1, 3, 4 в літ. 25 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 12460,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ; групу приміщень № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 в літ. 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 360,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною будь-яким фізичним та юридичним особам відчужувати, в тому числі через торги «СЕТАМ», користуватися, розпоряджатися зазначеним майном, а також заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (окрім дій, пов`язаних з виконанням цієї ухвали) стосовно вищезазначеного майна.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.05.2025 року вказане клопотання прокурора задоволено частково та накладено арешт на майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001270 від 21.06.2024, шляхом встановлення заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ), а саме:

- незавершене будівництво об`єкту літера «В» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 164,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- незавершене будівництво об`єкту літера «Б» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 102,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- незавершене будівництво об`єкту літера «А» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 4768,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- групу приміщень № № 5, 6, 7, 8, 9 частини групи приміщень № № 1, 3, 4 в літ. 25 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 12460,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- групу приміщень № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 в літ. 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 360,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_15 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про те, що вказане майно не відповідає критеріям речових доказів також не заслуговують на увагу, оскільки встановлені стороною обвинувачення фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що це майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідають ознакам речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Решта доводів апеляційної скарги також є недоведеними, тому не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, згідно із ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що перебувають на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Окрім того, Європейський суд з прав людини своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року, якою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001270 від 21.06.2024, шляхом встановлення заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ), а саме:

- незавершене будівництво об`єкту літера «В» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 164,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- незавершене будівництво об`єкту літера «Б» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 102,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- незавершене будівництво об`єкту літера «А» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 4768,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- групу приміщень № № 5, 6, 7, 8, 9 частини групи приміщень № № 1, 3, 4 в літ. 25 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 12460,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- групу приміщень № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 в літ. 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 360,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4400/2025 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний №757/20133/25-к

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11

Доповідач: ОСОБА_1