Справа № 344/3235/25
Провадження № 1-кп/344/765/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово перебуваючого в ДУ Луцький слідчий ізолятор, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:

03 березня 2025 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою осіб.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою особою, у невстановлений розслідуванням час та місці, усвідомлюючи злочинність своїх дій та їх правові наслідки, вирішили шляхом обману незаконно заволодіти грошовими коштами раніше незнайомих їм осіб похилого віку, а саме з використанням засобів телефонного зв`язку зателефонувати випадковій особі, представившись її близьким родичем, а згодом і працівником закладу охорони здоров`я, після чого повідомити про неіснуючий факт потрапляння в дорожньо-транспортну пригоду близької особи потерпілого, що спричинило тілесні ушкодження, які потребують негайного хірургічного втручання, на що терміново потрібні грошові кошти та відповідно, шляхом обману, заволодіти коштами вказаної потерпілої особи, під приводом необхідності їх негайної передачі працівникам закладу охорони здоров`я для проведення медичного втручання.

Так, 14.12.2024 року близько 10 год 30 хв, невстановлена особа, керуючись попередньо узгодженим планом, з невстановленого місця зателефонувала на стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 та з метою подальшого введення останньої в оману, жіночим голосом представилась її онукою.

В ході цієї ж розмови, невстановлена особа, представившись лікарем повідомила, що онука ОСОБА_6 потрапила у дорожньо-транспортну пригоду у зв`язку із чим потрібно передати їй наявні у ОСОБА_6 грошові кошти з метою нібито надання належної медичної допомоги, на що ОСОБА_6 , будучи переконаною у законності намірів невстановленої особи, озвучила свої особисті анкетні дані та фактичну адресу проживання.

Надалі, під час тієї ж телефонної розмови, невстановлена особа в чергове представившись онукою ОСОБА_6 , повідомила останній, що гроші необхідно буде передати особі чоловічої статі на ім`я ОСОБА_7 , який приїде за адресою проживання потерпілої, отримає від неї гроші та надалі передасть їх до лікувальної установи.

В подальшому, цього ж дня, близько 11 год 30 хв ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, діючи відповідно до попередньо узгодженого з невстановленою особою злочинного плану, виконуючи відведену йому роль, прибув за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 , де назвавшись ОСОБА_7 , шляхом обману, незаконно отримав від останньої грошові кошти у сумі 40 000,00 гривень, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Усвідомлює, що своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнив суд, що такого більше не повториться, просить суворо його не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою осіб, суд вважає вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий також за кримінальні правопорушення проти власності, на обліках в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, ставлення до вчиненого, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беручи до уваги обставини справи, думку прокурора, який просив призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особам.

Окрім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.190 КК України до постановлення вироку Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 03.03.2025 року, яким його було засуджено за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України. Виходячи з вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2025 року остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання 26 грудня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, частково відбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2025 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_8