Справа № 366/91/26
Провадження № 1-кп/366/159/26
У Х В А Л А

12 січня 2026 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю учасників провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за матеріалами кримінального провадження, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003136 від 23.08.2023 року, які надійшли від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2026 року до Іванківського районного суду Київської області від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження №0003136 від 23 серпня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за вчинення ним кримінальноих правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою суду від 09.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 12 січня 2026 року на 13 год. 30 хв.

12 січня 2026 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з посиланням на те, що закінчується строк дії ухвали слідчого судді Іванківського районного суду від 19.11.2025 року, якою ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та який закінчується 16 січня 2026 року. Також залишилися існувати ті підстави і ризики, в зв`язку з якими обвинуваченому раніше було обрано вказаний запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 просив суд застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки інших учасників процесу, суд при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 19.11.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали закінчується 16.01.2026 року.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На даний час, обставини, які послужили підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання від вартою не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Так, необхідно врахувати тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим негативно впливати на хід судового розгляду.

Метою і підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінивши вищевказані обставини в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу, а саме, у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд вважає, що обрання обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які продовжують існувати на даний час, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків, та що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від суду і у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Запропонований прокурором відносно обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченому, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

З урахуванням вказаних обставин, суд прийшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою на даному етапі є виправданим.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив, що кримінальне провадження може бути призначено до судового розгляду, так як обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження немає.

Сторона обвинувачення заявила клопотання про виклик обвинуваченого, захисника, свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти призначення кримінального провадження до розгляду.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має прийняти такі рішення, зокрема, доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого орган з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченого у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`ять років позбавлення волі.

Отже, у відношенні ОСОБА_4 має бути складено досудову доповідь.

Керуючись ст.ст. 314 ч. 3 п. 5, ст. 315, 317 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Датою закінчення дії ухвали вважати 12 березня 2026 року включно.

Підготовче засідання вважати закінченим.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408 КК України, в приміщенні Іванківського районного суду Київської області: селище Іванків вул.І.Проскури, 14-а Київської області на 30 січня 2026 року на 14 год. 00 хв.; у відкритому судовому засіданні; складом суду - одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження: обвинуваченого, захисника, свідків, повідомити прокурора.

Доручити Вишгородському районному відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Київській області () підготувати досудову доповідь щодо:

? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12 січня 2026 року

Суддя : ОСОБА_6