Провадження № 11-сс/4823/513/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 листопада 2025 року, щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 407 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Житомирського району Житомирської області, громадянина України, військовослужбовця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2002 р.н., раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри, достатньої для даної стадії досудового розслідування, ОСОБА_8 у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень та кримінального проступку, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 407 КК України, за найбільш тяжке з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. З урахуванням особи підозрюваного, який, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, та перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, використовуючи свої зв`язки з іншими військовослужбовцями, з якими проходив службу та які свідками, може у спосіб як погроз, так і підкупу, вмовлянь, психологічного впливу, незаконно впливати на них; а також продовжити кримінальне правопорушення, враховуючи, що передбачене ч. 5 ст. 407 КК України має триваючий характер, яке було зупинено саме затриманням підозрюваного. Тому дійшов висновку про доведеність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Не погодившись із рішенням суду, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційних вимог указує, що слідчий суддя безпідставно погодився із недоведеними прокурором ризиками, не врахував, що підозрюваний повністю визнає вину, кається, пояснював, що залишив військову частину тільки через тяжкий сімейний стан, має на утриманні трьох малолітніх дітей, дружина у відпустці по догляду за дитиною, матеріально сім`ю забезпечує лише він, після залишення частини, постійно працював і мав намір у подальшому повернутися на службу, що, вважає, спростовує ризик переховування. Вважає, що і ризик впливу на свідків недоведений, оскільки він перебуває вдома у Житомирській області, а свідки знаходяться у військовій частині, так само і факт визнання вини спростовує такий ризик. Тому, вважає, що у слідчого судді були всі підстави щоб відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу безпідставною, а рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Слідчим відділом РУП ГУНП у Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001780 від 17.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 407 КК України.

30.09.2025 ОСОБА_8 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 (таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану), ч. 1 ст. 357 (привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів), ч. 5 ст. 407 (самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану) КК України.

Слідчий, повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які у своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Під час прийняття рішення про задоволення клопотання слідчого слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 407 КК України, два з яких відносяться до тяжких умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, у тому числі, до десяти років, особу підозрюваного, наявність обґрунтованих ризиків, на які посилався слідчий, визнавши їх доведеними прокурором із посиланням на докази, вагомість яких є достатньою на даній стадії кримінального провадження для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

При цьому враховується, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні у майбутньому.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні. При цьому було розглянуто питання застосування інших запобіжних заходів, але аналіз наданих матеріалів не забезпечив такої можливості.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором у судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , при цьому слідчим суддею враховані всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питання про обрання запобіжного заходу, а тому обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу.

Усі докази, які стосуються вирішення питання про запобіжний захід, слідчим суддею досліджені та знайшли свою оцінку, тому доводи апеляційної скарги є непереконливими.

Крім того, Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі Браво проти Італії» вказала, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме: встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягнення цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.11.2025 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4