УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

Слідчої ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.01.2025 у справі № 296/11778/24 накладено арешт на майно вилучене в ході обшуку 18.12.2024, а саме телефон Айфон14 ПроМакс (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ), власником якого є ОСОБА_6 . Заявник зазначає, що на даний час відпала потреба у застосуванні цього заходу, оскільки органом досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії з арештованим майном. Інформація, що могла б мати значення для слідства зафіксована, тому просить задовольнити клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Прокурор ОСОБА_5 та слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, вказали, що потреба в арешті майна не відпала, оскільки органом досудового розслідування здійснюється розслідування кримінального провадження, ОСОБА_7 повідомлено про підозру. Також зазначено, що хоча експертиза телефону і проведена, однак винесено доручення Житомирському РВ УСБУ в Житомирській області на проведення слідчих (розшукових) дій та мобільний телефон направлений для проведення вказаних слідчих дій.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчим суддею встановлено наступне.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.01.2025 у справі № 296/11778/24 накладено арешт із позбавленням права на відчуження, розпоряджання та користування майном, яке вилучене в ході обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на Телефон Айфон 14 ПроМакс (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ).

Згідно статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Положеннями ч.3 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

З матеріалів доданих до клопотання та пояснень сторони обвинувачення вбачається, що експертиза вилученого телефону проведена, майно перебуває під арештом майже рік, приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_6 на вилучене майно, слідчий суддя вважає, що арешт на мобільний телефон слід скасувати.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до копії доручення на проведення слідчих (розшукових) дій для проведення слідчих дій направлено телефон Айфон12 ПроМакс, без зазначення ідентифікуючих ознак, тому слідчий суддя позбавлений можливості встановити, що саме з телефоном Айфон14 ПроМакс (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ), власником якого є ОСОБА_6 проводяться слідчі дії та потреба в його арешту не відпала.

Керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений на телефон Айфон14 ПроМакс (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ), власником якого є ОСОБА_6 , накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 02.01.2025 у справі № 296/11778/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1