У Х В А Л А

30.09.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

захисник: ОСОБА_4 ,

потерпілі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Біла Церква, Київської області клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження № 0000087, внесеному 15.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000087, внесеному 15.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу та про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які умотивовані тим, що наявні передумови, визначені ст. ст. 189, 335 КПК України, для здійснення таких дій, так як обвинувачений ухиляється від суду, обов`язки регламентовані ст. 42 наведеного Кодексу не виконує.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, окрім цього встановлено, що за обвинуваченням ОСОБА_7 до Білоцерківського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та на судові засідання, до обрання вказаного запобіжного заходу, останній жодного разу не з`являвся.

З огляду на викладене, усвідомлення можливості настання вкрай несприятливих наслідків може спонукати обвинуваченого ОСОБА_7 змінювати своє місце проживання, оскільки той немає місця реєстрації та може переховуватися суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 розлучений, тобто не обтяжений міцними соціальними зв`язками та може змінити місце проживання з метою переховування від суду.

Також, ОСОБА_7 відомі адреси проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні та які вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений буде мати можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні

Крім того, ОСОБА_7 проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, вчинив умисний злочин проти власності, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень.

Таким чином, з боку обвинуваченого ОСОБА_7 вбачаються ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

31 липня 2024 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, 19.09.2024 вказаний запобіжний захід змінено на тримання під вартою з можливістю внесення застави. 15.08.2025 за ОСОБА_7 внесено заставу, визначену ухвалою суду, та того ж дня останнього звільнено з-під варти. Після звільнення під заставу обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився в судове засідання.

Керуючись викладеним, встановлено, що ОСОБА_7 умисно ухиляється від явки до суду, тому виникла необхідність оголосити його в державний розшук.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що з боку обвинуваченого ОСОБА_7 вбачаються ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим просив надати дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу, надавши суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також оголосити ОСОБА_7 у розшук, а провадження по справі зупинити до розшуку останнього.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо надання дозволу на затримання обвинуваченого покладалась на розсуд суду.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Суд заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому, враховуючи позиції потепілих та захисника, вивчивши матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_7 обвинувачується за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

Встановлено, що на початку червня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 маючи умисел на заволодіння коштами громадян шляхом обману під виглядом надання юридичних послуг виготовив та розповсюдив паперові оголошення про надання юридичної допомоги, яку не мав наміру надавати.

В подальшому, реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на заволодіння коштами громадян ОСОБА_7 завдано потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_5 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_6 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 майнової шкоди.

23.02.2024 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

31 липня 2024 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, 19.09.2024 вказаний запобіжний захід змінено на тримання під вартою на строк досудового розслідування, тобто до 28.09.2024 включно.

26 вересня 2024 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 30.10.2024.

28.10.2024 запобіжний захід відносно ОСОБА_7 ухвалою суду продовжено на 2 місяці тобто до 28.12.2024.

12.02.2025 запобіжний захід відносно ОСОБА_7 ухвалою суду продовжено на 2 місяці тобто до 12.04.2025.

28.07.2025 запобіжний захід відносно ОСОБА_7 ухвалою суду продовжено на 2 місяці тобто до 25.09.2025.

15.08.2025 за ОСОБА_7 внесено заставу, визначену ухвалою суду, та того ж дня останнього звільнено з-під варти.

Після звільнення під заставу обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився в судове засідання, яке було призначене на 03.09.2025, у зв`язку з чим ухвалою суду до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано привід на 22.09.2025.

Згідно анкетних даних зазначених у обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_7 , без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів щодо виконання приводу, працівниками поліції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 за вказаною в обвинувальному акті адресою не проживає.

Згідно зі ст. 188 КПК України прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути, зокрема, подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини, тобто що є наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

З аналізу правових норм щодо вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає необхідним зазначити наступне, згідно зі ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Отже, розгляд клопотання, про застосування запобіжного заходу, без участі обвинуваченого не передбачений.

Крім цього відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 189 КПК України, при вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отже, згідно із п. 4 ч. 3 ст. 183 КПК України, ОСОБА_7 є особою, до якої може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування строку тримання обвинуваченого під вартою в суді на стадії судового провадження, значимим є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Це обумовлюється тим, що на цій стадії суд, не перевіряє обґрунтованість підозри, оскільки остання перестала існувати і на її заміну висунуте обвинувачення.

В свою чергу, обґрунтованість обвинувачення вирішується при ухваленні вироку, що визначено у ст. 368 КПК України.

В судовому засіданні прокурором доведено ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі "Смірнов проти України" від 08.11.2005, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В зв`язку із цим, суд вважає, що існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а досягнення мети запобіжного заходу визначеного у ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на злісне ухилення ОСОБА_7 від явки до суду, більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, неможливе.

Таким чином, викладене свідчить про те, що наявні підстави, передбачені ст. 189 КК України, для надання дозволу на затримання ОСОБА_7 з метою приводу.

Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Отже, ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого має обмежений строк дії, який перевищує строк розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке без участі обвинуваченого не розглядається.

У зв`язку із цим, на даний час, підстав для розгляду питання щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, немає.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний з`являтися за судовим викликом.

В частині клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого в розшук та зупинення провадження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 335 КПК України передбачено, що у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Як наслідок, на переконання суду, є наявними передумови регламентовані нормами вищенаведеного діючого кримінального процесуального законодавства України, які в своїй сукупності, у світлі даних вказаних заявником у цьому клопотанні, обумовлюють доцільність оголошення у розшук обвинуваченого, а тому клопотання прокурора в частині оголошення обвинуваченого в розшук також підлягає задоволенню, провадження у справі зупиненню.

При цьому, відповідно до ст. 335 КПК України організацію виконання ухвали в частині розшуку слід доручити прокурору, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-29, 188-190, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження № 0000087, внесеному 15.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, вказати адресу прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 : Київська область, м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 38 а, тел. НОМЕР_1 .

Судове провадження за 1-кп/357/282/25 по справі № 357/15266/24 по матеріалам кримінального провадження № 0000087, внесеному 15.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України - зупинити до розшуку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу обвинуваченого до суду; 2-1) добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, про що, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Організацію виконання ухвали доручити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та Білоцерківському районному управлінню поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

СуддяОСОБА_80