ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/2651/24 (1-кп/644/870/25) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2242/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2025 року клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 від 21.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольно частково.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб до 05.12.2025 включно, визначивши заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840,00 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

В продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 відмовлено.

Змінено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня строком на 2 місяці, тобто до 05 грудня 2025 року.

На зазначену ухвалу потерпілою подано апеляційну скаргу з проханням про скасування зазначеної ухвали, та постановлення нової, якою бвинуваченому ОСОБА_5 змінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою,а ОСОБА_4 залишити запобіжний захід тримання під вартою без визначення застави.

Вивчивши апеляційну скаргу потерпілої вважаю, що у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, реалізація права на апеляційне оскарження рішень суду, ухвалених у кримінальному провадженні, забезпечується в порядку, визначеному КПК України.

Згідно норм ч.ч.1 та 2 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановленні під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першої цієї статті.

Згідно з висновками Конституційного Суду України неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

Тобто зі змісту зазначених висновків Конституційного Суду України, слідує, що суб`єктом оскарження ухвали суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути лише особа, щодо якої продовжено строк дії такого запобіжного заходу чи її захисник, оскільки можливість такого апеляційного оскарження та перегляду апеляційним судом рішення про тримання під вартою, ухваленого судом першої інстанції, має на меті, насамперед, уникнення свавільного позбавлення свободи.

Таким чином, з урахуванням зазначених висновків Конституційного Суду України, а також чинного кримінального процесуального законодавства, ввадаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою потерпілої, оскільки остання не є суб`єктом оскарження рішень суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується з висновками викладеними у Постанові Верховного Суду від 10.06.2020 р. у справі № 640/3693/15-к.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року, ст.ст. 392, 399 КПК України, суддя-доповідач,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_3 на ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до них матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2