Номер провадження 1-кп/754/663/25
Справа№754/2917/25
В И Р О К

Іменем України

08 жовтня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду кримінальне провадження №0003160 від 04.12.2024 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скибенці Тетіївського р-ну Київської обл., громадянина України, з середньою освітою, пенсіонер, не працює, одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений: ОСОБА_3 , захисник: ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення ОСОБА_3 , яке визнане Судом доведеним.

ОСОБА_3 , маючи умисел на закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 04.12.2024 приблизно о 01:00 год ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вступив у сварку із своїм сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, у нього виник умисел направлений на протиправне заподіяння смерті останньому.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне протиправне позбавлення життя іншої людини, у вказані дату, час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, утримуючи у правій руці предмет, що має колюче-ріжучі властивості (на кшталт ножа), наніс своєму сину ОСОБА_5 один удар в область грудної клітки зліва, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді: проникаючого колото-різаного абдоміно-торакального поранення зліва: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) переднє-бокової черевної стінки зліва (лівої підреберної дуги) (розміром 4,0x1,0 см), від якої йде рановий канал, який направляється зліва-направо, спереду-дозаду, знизу-вверх проникає в черевну порожнину з гематомою купола діафрагми, плевральну порожнину, переднє середостіння з гематомою середостіння та перикардіальної клітковини, і проникає у порожнину перикарду, з пораненням правого шлуночка серця (розміром 0,6x0,2 см), що супроводжувалося явищами, гемоперикарду (наявність в порожнині перикарду 300 мл крові та згортків).

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя.

Тим самим, ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав за необхідне для завершення свого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як потерпілого ОСОБА_5 було своєчасно доставлено до медичного закладу, а саме КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, де останньому надано медичну допомогу, що відвернуло настання смерті.

ІІ. Позиція сторони захисту

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України, не визнав та суду показав, що в день події (точну дату події не вказав) нього боліла нога подума, що до лікаря не доїде і він вирішив походити по хаті, а потім він ліг на диван та заснув. Зазначив, що він погано чує. На вхідних дверях стоїть старий замок із засувкою, яка в день події закрилась та його донька не могла потрапити до квартири. Прокинувся від шуму. Почув, що двері вибивають подумав, що бандити. Коли залітає син у нього в руках бита та почав махати битою туди сюди ламати трощить диван, замки. І кинувся на нього, а тому він подумав, що зараз син його уб`є. Син кричав, що зараз його ідіота уб`є. А тут ніж біля нього, він його виставив і так полячилося, що він його… і син упав. Він встав подивився та сказав, що ти робиш, а донька викликала швидку допомогу, яка забрала сина. Потім приїхала поліція та забрала його. На цьому історія закінчилась. Син у нього хороший. У сина коли визначили тяжке захворювання менінгіт коли треба було йти у перший клас. Він стільки років викинув на його лікування, але спас сина, а це така дяка. Тричі був одружений, можливо у нього така доля. Він казав йому, що він дограється.

Відповідаючи на запитання прокурора обвинувачений показав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дружиною, дочко, зятем, син, але останній приїжджає та уїжджає, оскільки він працює і в Українці і в Києві. В день події вживав алкогольні напої, а саме коньяк о 06:00 годині вечора. Заснув на початку 11:00 години вечора. Його донька приходить з роботи в вечорі пізно. У неї є ключі від вхідних дверей. Він не чув коли його донька стукала у двері. Не чув коли сусіди допомагали відкрити двері та не чув коли його син разом з онуком намагалися відкрити двері. В його кімнату двері, в день події були відкриті. Він першого, хто зайшов до його кімнату, побачив сина, який влітав у кімнату. Почав бити по замках дверних, а потім по дивану, а потім він кинувся на нього, хотів щось сказати. Син прижав його до стінки спиною. Битою не бив. Руками штовхав. На голові садно не пам`ятає звідки взялось. Звідки взявся ніж у його кімнаті він не знає та не знає хто його приніс. У нього був маленький складний ніж. Він зазвичай бере ніж із поломаною ручкою. Ніж тримав у правій руці. Він сказав, щоб ОСОБА_5 не чіпав його та виставив руку прямо, а він кинувся на ніж. Він відчув удар. Син не образу впав, ще щось говорив, а потім присів. Донька, в цей час, була в кімнаті навпроти. Потім вона прибігла та викликала швидку допомогу. Ніж опинився під вікном будинку, тому що балкон був відкритий та він його викинув через вікно. Він усвідомлює, що від його дій син отримав тяжкі тілесні ушкодження. Коли син був у лікарні він не допомагав його, оскільки до нього не пускали. Зазначив, що розкаюється у вчиненому, винуватий, що таке справа сталась. Розкаюється у нанесені удару. Умислу на спричинення смерті сину у нього не було. Повторюючи зазначив, що мала місце справи випадку, і він визнає свою вину у нанесені тілесного ушкодження.

Відповідаючи на запитання захисника обвинувачений показав, що визнає вину, що це сталось, визнає нанесення тілесного ушкодження. Відносини із сином нормальні, примирились. Коли син зайшов до кімнати із битою, то він налякався сильно переживав. Подія була в кімнаті, в якій він проживав. Душив однією рукою, це вже сталось втретє. Вважає, що його син випив спиртне та залетів до нього у кімнату із битою. Для висновки зробив.

Якби він хотів його вбити, то знаєте, що людина зі злості може наробити.

Відповідаючи на запитання головуючого обвинувачений показав, що подія була в вечорі, можливо восени, у 2024 році. Погоджується із датою події, за адресою місця проживання. На момент події він був один. В цей день події додому повинна була прийти з роботи донька. Син опинився у квартирі, оскільки донька подзвонила брату (потерпілому) у зв`язку з тим, що двері у квартиру не відчинялися. Вони подумали, що він вже помер. Коли побачив сина, то у нього в руках була бита, яка знаходилась у кімнаті, де проживав син. Син казав, що вб`є його. Раніше були конфлікти на побутовому рівні. Син ніколи не кидався на нього із битою.

Під час допиту обвинувачений не зазначив, що саме він просить у суду за результатами розгляду кримінального провадження стосовно нього.

Захисник вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 128 КК України, або за ст. 121 КК України. При призначенні покарання просив врахувати особу обвинуваченого, який визнавав себе винуватим у нанесені потерпілому тілесного ушкодження, та призначити обвинуваченому покарання з іспитовим строком.

ІІІ. Досліджені Судом докази.

Судом досліджені всі докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України.

Так, доказами в кримінальному провадженні, в розумінні ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними, відповідно до ст. 85 КПК України, є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ст. 86 ч.1 КПК України).

В судовому засіданні були допитані потерпілі потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Показаннями, відповідно до положень ст. 95 ч. 1 КПК України, є відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що особа обвинуваченого йому знайома, це його близький родич, а саме батько. У зв`язку з чим суд роз`яснив потерпілому зміст ст. 63 Конституції України. Потерпілий виявив бажання надати суду показання.

Так, 04.12.2024, пізно ввечері ближче до ночі, точний час він не пам`ятає, йому подзвонила сестра, яка проживає разом з батьками та попросила приїхати, оскільки вона не може потрапити у квартиру, в якій на той час перебував батько та не відчиняв двері. Так як, він випив слабоалкогольного напою, то попросив сина, щоб він його відвіз у Київ. Вони разом поїхали до Києва біля 23:00 год. По дорозі він нервував, так як думав що щось трапилось з батьком, так як він літня людина. Коли вони приїхали додому у Київ він силою зламав двері та забіг до кімнати батька, який був у кімнаті, сидів чи лежав на підлозі, точно не пам`ятає, та в нього на голові була кров, поранень він не бачив. При цьому в нього були ознаки алкогольного сп`яніння. Піднявся батько з підлоги сам. Після чого, щоб виплеснути емоції, він взяв биту зі своєї кімнати, та пару разів вдарив нею по ліжку. Батька він не бив. Почалась перепалка, через що він почав кричати та штовхнув батька, який впав на ліжко. Потім він поклав биту на місце та пішов проводжати сина. Повернувшись, в них з батьком знову почалась словесна перепалка, на емоціях він взяв батька руками за шкірки та через пару секунд відчув гострий біль з лівої сторони під серцем. Після чого він опустив голову, сказав сестрі що йому погано, почав втрачати свідомість, а тому більше нічого не пам`ятає. Ножа в батька він не бачив. Батько не допомагав при лікуванні. Батько намагався попросити у нього пробачення. Охарактеризувати батька не зміг, лише зазначив, просто батько. Він пробачив батька, а тому просив помилувати останнього, оскільки не хоче щоб батько сидів.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що особа обвинуваченого йому знайома, це його сусід. Так, у 2025 році, дату та місяць не пам`ятає, в вечорі, приблизно о 22:00 годині він перебував вдома за адресою АДРЕСА_3 . Коли він почув як в загальному коридорі хтось стукає, вийшов на коридор та побачив, що там стоїть сусідка, яка повідомила, що прийшла з роботи і не може потрапити додому, оскільки батько всередині закрився на засувку. Після чого, вона повідомила, що подзвонила брату і він приїде. Через певний час, приїхав її брат. Вони вирішили, що раз батько не відкриває двері, то можливо щось сталось з ним, і щоб потрапити всередину квартири треба виламати двері. Коли виламали двері вони зайшли у квартиру, а він залишився в загальному коридорі. Двері до кімнати батька теж були закриті, а тому вони виламали і їх. Після чого, він запитав в них що там з батьком, на що вони повідомили, що він живий, все нормально. Почувши їх відповідь, він розвернувся та пішов до себе в квартиру. А потім о 03:00 годині ночі його розбудили працівники поліції, які йому і повідомили про події які сталися в сусідів.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що особа обвинуваченого йому знайома, це його близький родич, а саме дідусь. У зв`язку з чим суд роз`яснив свідку зміст ст. 63 Конституції України. Свідок виявив бажання надати суду показання.

Так, приблизно в кінці листопада чи початку грудня 2024 року, його батьку ОСОБА_5 зателефонувала сестра ОСОБА_10 . Після чого, батько повідомив, що з дідусем сталась якась біда, ОСОБА_10 вже годину не може потрапити додому, то треба туди приїхати. Проживає вона за адресою: АДРЕСА_1 . Прибули вони приблизно о 23:00 годині, де біля дверей квартири перебували ОСОБА_10 з сусідом. Вони вибили двері до квартири, потерпілий побіг до кімнати обвинуваченого, щоб переконатись чи він живий та з ним все добре, побачив його на дивані та взяв за голову. Від цього, обвинувачений прокинувся та почав нецензурно виражатися. Після чого, потерпілий його штовхнув на диван та почалась сутичка та словесний конфлікт. Будь-яких ушкоджень обвинуваченому в цей час не наносилось. В процесі сутички, потерпілий битою розбив диван вдаривши по ньому. Після того як конфлікт згас, він з батьком вийшли покурити. Після чого батько провів його і він поїхав. Батько повернувся до квартири. Десь через півгодини йому подзвонила ОСОБА_10 та повідомила, що його батько втратив свідомість та стікає кров`ю, оскільки обвинувачений вдарив його ножем.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що особа обвинуваченого йому знайома, це її близький родич, а саме батько, у зв`язку з чим суд роз`яснив свідку зміст ст. 63 Конституції України. Свідок виявила бажання надати суду показання.

Так, в ніч з 3 на 4 грудня 2024 року вона прийшла додому за адресою: АДРЕСА_1 , після роботи приблизно о 22:00 годині та не змогла потрапити додому оскільки двері були зачинені. Тривалий час їй двері не відчиняли, та її стук почув сусід на прізвище ОСОБА_9 , який вийшов. Двері вони не змогли відкрити, через що, вона почала переживати за батька, який був всередині та приблизно о 23:00 годині подзвонила брату і повідомила йому що сталося. На що, останній повідомив, що зараз приїде. Через певний час приїхав брат разом з племінником та вони почали вибивати двері. Вибивши двері, зайшовши всередину квартири та пройшовши до кімнати батька, вони побачили, що останній лежав на дивані та спав на спині. В нього був пошкоджений лоб, а саме була якась подряпина. Брат почав його трусити, від чого той прокинувся. Після чого брат взяв биту та вдарив нею по дивану. Батька він не бив, в процесі конфлікту він його тільки штовхав. Через певний час племінник поїхав, а брат з батьком знову почали сваритись. Як батько брав ніж та вдарив брата вона не бачила. Так, вона побачила, що на футболці брата в районі живота тече кров, а він почав падати. Після чого вона поклала його на диван та викликала швидку допомогу. Як батько викидав ножа, вона, також, не бачила. В той день батько був в стані легкого алкогольного сп`яніння.

Також, під час судового розгляду, були досліджені письмові докази - документи, надані стороною обвинувачення.

Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ст.99 ч.1 КПК України).

З урахуванням положень ст.ст. 84-86 КПК України, досліджені в судовому засіданні письмові документи є належними та допустими та такими, що підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме:

1) дані рапорту оперуповноваженого ВКП Деснянського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_13 , згідно якого 04.12.2024 за вказівкою чергового Деснянського УП ГУНП у м. Києва було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , звідки надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись за вищевказаною адресою, під час конфлікту ножем наніс удар в область грудної клітини сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. №1, а.п. 69);

2) дані рапорту помічника чергового чергової частини Деснянського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_14 від 04.12.2024, згідно якого Бригада №1501 Лікар ОСОБА_17 Потерпілий: ОСОБА_5 , дата нар.: 17.11.1977р., місце роботи - не працює, телефон потерпілого: НЕМАЄ Місце проживання: АДРЕСА_1 : колота різана рана передньо-бокової черевної стінки ліворуч (наче проникаюча) Дата скоєння: 04.12.2024 02:42:00 Пояснення: Приблизно 01:00, 04.12.2024, батько вдарив ножем потерпілого, на місці був патруль 303 ОСОБА_18 і ОСОБА_19 Доставлений: лшмд, політ травма (Т. №1, а.п. 70);

3) дані рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 2 полку 2 (з ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_15 від 04.12.2024, під час патрулювання в екіпажі №302 (Ільєнко, Дереза) отримали на службовий планшет виклик за адресою: АДРЕСА_1 , прибувши за вказаною адресою, піднявшись на поверх, заявниця відчинила двері в квартиру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зайшовши до квартири було виявлено громадянина, який лежав на підлозі, в подальшому встановлено особу, ним виявився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поруч знаходився громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого було застосовано фізичну силу та спецзасоби (кайданки). Оглянувши громадянина, який знаходився на підлозі, одяг в крові, в процесі огляду було виявлено ножове поранення в живіт, на місце викликано ШМД 15.01 ОСОБА_17, потерпілого ОСОБА_5 було госпіталізовано до ШМД з попереднім діагнозом: проникаюче поранення живота зліва. На місце викликано СОГ Деснянського УП для подальшого фіксування події (Т. №1, а.п. 72);

4) дані довідки КНП «КМКЛ ШМД» від 21.12. 20224, згідно якої вона видана ОСОБА_5 про те, що він перебував в КНП «КМКЛ ШМД» з 04.12.2024 по теперішній час з діагнозом абдоміно-торакальне поранення грудної клітини зліва. Поранення проникаюче правого шлуночка серця. Гемоперикард (Т. №1, а.п. 73);

5) дані протоколу огляду місця події від 04.12.2024 з додатками до нього у виді ілюстративної таблиці та диску з відеозаписом процесу огляду, згідно якого об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_2 , де було виявлено кримінальне правопорушення (Т. №1, а.п. 75-87);

6) дані протоколу огляду місця події від 04.12.2024 з додатками до нього у виді ілюстративної таблиці, згідно якого об`єктом огляду є ділянка місцевості з земляним покриттям, що розташована на відстані приблизно 3 м. від під`їзду №3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, на якій було виявлено предмет схожий на ніж з речовиною бурого кольору (Т. №1, а.п. 89-95);

7) дані протоколу огляду місця події від 04.12.2024, згідно якого об`єктом огляду є приміщення гардеробної кімнати КНП «КМКЛ ШМД» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3. При вході у приміщення гардеробу, з лівої сторони біля входу виявлені особисті речі ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: спортивні штани темно синього кольору з позначкою «Динамо Київ», футболка білого кольору із наявними слідам речовини бурого кольору, кросівки білого кольору із наявними слідами речовини бурого кольору та носки білого кольору, які в подальшому були вилучені (Т. №1, а.п. 103-105);

8) дані протоколу затримання ОСОБА_3 від 04.12.2024, в частині того, що у нього, при затриманні було вилучено одяг зі слідами речовини бурого кольору та особисті речі (Т. №1, а.п. 106-109);

9) дані тесту №6051 приладу Drager 6820, за результатами тесту якого встановлено алкогольне сп`яніння у ОСОБА_3 у розмірі 0.78‰ (Т. №1, а.п. 113);

10) дані DVD-R диску з відеозаписами з бодікамер поліцейських УПП у м. Києі на яких зафіксовані події, що відбувалися 04.12.2024 за адресою: АДРЕСА_1 (Т. №1, а.п. 120);

11) дані відповіді на запит КНП «Центр ЕМД та МК» від 27.12.2024 з додатком до нього у виді картки виклику швидкої медичної допомоги, згідно якої відповідно з реєстрацією викликів у базі даних ПАК «ОДС ЕМД», 04.12.2024 о 01:03 год з приводу «травма кримінальна» за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований один виклик екстреної медичної допомоги за № 651435. За адресою виклику до гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був здійснений виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги (Т. №1, а.п. 121-123);

12) дані висновку експерта №СЕ-19/111-25/2170-БД від 11.02.2025, з додатком до нього у виді результатів дослідження та ілюстративної таблиці, згідно якого, встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. №1, а.п. 125-131);

13) дані висновку експерта №СЕ-19/111-25/2167-БД від 11.02.2025, з додатком до нього у виді результатів дослідження та ілюстративної таблиці, згідно якого, встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т. №1, а.п. 133-139);

14) дані висновку експерта №СЕ-19/111-25/75231-БД від 17.02.2025, з додатком до нього у виді результатів дослідження та ілюстративної таблиці, згідно якого у наданому на дослідження руків`ї предмета схожого на ніж (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами, кров людини не виявлено, (об`єкт № 3) кров та клітини з ядрами не виявлено, на клинку предмета схожого на ніж (об`єкт № 2) виявлено кров людини та клітини з ядрами.

Встановлені генетичні ознаки клітин виявлених на поверхні руків`я предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1), крові та клітин виявлених на поверхні клинка предмета схожого на ніж (об`єкт № 2). Генетичні ознаки крові та клітин виявлених на поверхні клинка предмета, схожого на ніж (об`єкт № 2) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ймовірність походження генетичних ознак крові та клітин виявлених на поверхні клинка предмета, схожого на ніж (об`єкт № 2) від потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить не менше ніж 99,99999999%.

На наданому на дослідження руків`ї предмета схожого на ніж (об`єкт №1) виявлено клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки клітин виявлених на поверхні руків`я предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1). Генетичні ознаки клітин виявлених на поверхні руків`я предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ймовірність походження генетичних ознак клітин виявлених на поверхні руків`я предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1) від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить не менше ніж 99,99999999% (Т. №1, а.п. 141-150);

15) дані висновку експерта №091-388-2024 від 13.02.2025, з додатком до нього у виді таблиці, в якому зазначено, що згідно завіреної копії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого №23583/9/1312, виданої КНП «KMKЛ ШМД», кров гр. ОСОБА_5 , 1977 р.н., відноситься до групи 0 (І) ізосерологічної системи АВО, тобто містить антиген Н.

При судово-цитологічному дослідженні змивів з правої руки (об.1) підозрюваного ОСОБА_3 виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена, через непридатність ядер лейкоцитів для цитологічного аналізу. Клітини з ядрами в об.1 не знайдені. При встановлені групової належності крові в об.1 виявлені антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВО.

Отже, кров в об.1 може походити від особи/осіб в крові якої/яких містяться антигени А, В і Н по системі АВО в різній комбінації, в тому числі від потерпілого ОСОБА_5 (антиген Н).

При судово-цитологічному дослідженні змивів з лівої руки (об.2) підозрюваного ОСОБА_3 кров та клітини з ядрами не знайдені (Т. №1, а.п. 151-155);

16) дані висновку експерта №081-560-2024 від 05.02.2025, з додатком до нього у виді таблиці результатів виявлення групових факторів системи АВО, в якому зазначено, що згідно наданої завіреної копії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого №23583/1312 КНП «КМКЛ ШМД» кров гр. ОСОБА_5 , 1977 р.н., відноситься до групи «0(І)»., що за судово-медичною класифікацією відповідає групі О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, тобто його організму властивий антиген Н.

В наданих на експертизу змивах: з поверхні підлоги коридору (об.№1), з поверхні дверей кімнати №2 (об.№2), з поверхні дверей ванної кімнати (об.№3), з поверхні підлоги ванної кімнати (об.№4), вилучених за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові в об.№№1-4 виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_5 (Т. №1, а.п. 156-160);

17) дані висновку експерта №081-558-2024 від 13.02.2025, з додатком до нього у виді таблиці результатів виявлення групових факторів системи АВО, в якому зазначено, що згідно наданої завіреної копії першої сторінки із медичної карти стаціонарного хворого за №23583/1312 КНП «КМКЛ ШМД» кров потерпілого гр. ОСОБА_5 , 1977 р.н., відноситься до групи «0(І)», що за судово-медичною класифікацією відповідає групі крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н.

На наданих на експертизу футболці білого кольору «Поло» (об.№№1,2), футболці білого кольору (об.№3), светрі (об.№4) та брюках (об.№№5-8), вилучених під час затримання у гр. ОСОБА_3 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові (об.№№1-8) виявлені антигени В та Н, окрім того, в об.№№2,3,4,5,7 - і ізогемаглютинін анти-А.

Таким чином, кров у вказаних об`єктах може походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н або бути змішаною кров`ю осіб груп крові з будь-яким сполученням виявлених групових властивостей. Можливість домішки крові потерпілого гр. ОСОБА_5 в даних об`єктах не виключається (антиген Н) (Т. №1, а.п. 161-165);

18) дані висновку експерта №081-559-2024 від 11.02.2025, з додатком до нього у виді таблиці результатів виявлення групових факторів системи АВО, в якому зазначено, що згідно наданої завіреної копії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого №23583/1312 КНП «КМКЛ ШМД», кров гр. ОСОБА_5 , 1977 р.н., відноситься до групи «0(І)»., що за судово-медичною класифікацією відповідає групі О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, тобто його організму властивий антиген Н.

На наданих на дослідження: футболці (об.№№1-4), спортивних штанах (об.№№5-11), шкарпетці (І) (об.№12), парі кросівок (об.№№14-18), вилучених під час огляду гардеробної кімнати, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3 у КНП КМКЛ ШМД, виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові в об.№№1-12, 14-18 виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_5 .

В об.№13 на шкарпетці (II) кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлена (Т. №1, а.п. 166-171);

19) даними протоколу слідчого експерименту від 23.01.2025, з додатком до нього у виді DVD-R диску, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 показав обставини, за яких йому було нанесено тілесні ушкодження 04.12.2024 (Т. №1, а.п. 172-177);

20) дані висновку експерта №042-120-2025 від 17.02.2025, згідно якого під час первинного відомого звернення 04.12.2024 о 01.10 по медичну допомогу у ОСОБА_5 (з урахуванням проведених у подальшому інструментальних досліджень та оперативних втручань) клінічними лікарями було виявлене наступне тілесне ушкодження: проникаюче колото-різане абдоміно - торакальне поранення зліва: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) переднє-бокової черевної стінки зліва (лівої підреберної дуги) (розміром 4,0х 1,0 см), від якої йде рановий канал, який направляється зліва-направо, спереду-дозаду, знизу-вверх проникає в черевну порожнину з гематомою купола діафрагми, плевральну порожнину, переднє середостіння з гематомою середостіння та перикардіальної клітковини, і проникає у порожнину перикарду, з пораненням правого шлуночка серця (розміром 0,6x0,2 см), що супроводжувалося явищами гемоперикарду (наявність в порожнині перикарду 300 мл крові та згортків).

Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вищевказане поранення утворилося за рахунок однократної ударної дії предмету/предметів, якому/яким притаманні колюче-ріжучі властивості (на кшталт ножа/ножів), та може бути спричинено у строк та при обставинах, вказаних в описовій частині даної Постанови, тобто, 04.12.2024.

Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у підпункті даних Підсумків, є критерій небезпеки для життя, а тому, відповідно п. п. п. 2.1.1/а, 2.1.3/й, 2.1.3./к «Правил», виявлене проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (Т. №1, а.п. 178-184);

21) дані висновку експерта №042-208-2025 від 17.02.2025, згідно якого під час первинно відомого звернення 04.12.2024 о 01.10 по медичну допомогу у ОСОБА_5 (з урахуванням проведених у подальшому інструментальних досліджень та оперативних втручань) клінічними лікарями було виявлене наступне тілесне ушкодження: проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення зліва: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) переднє-бокової черевної стінки зліва (лівої підреберної дуги) (розміром 4,0х 1,0 см), від якої йде рановий канал, який направляється зліва-направо, спереду-дозаду, знизу-вверх проникає в черевну порожнину з гематомою купола діафрагми, плевральну порожнину, переднє середостіння з гематомою середостіння та перикардіальної клітковини, і проникає у порожнину перикарду, з пораненням правого шлуночка серця (розміром 0,6x0,2 см), що супроводжувалося явищами гемоперикарду (наявність в порожнині перикарду 300 мл крові та згортків).

Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вищевказане поранення утворилося за рахунок однократної ударної дії предмету/предметів, якому/яким притаманні колюче-ріжучі властивості (на кшталт ножа/ножів), та може бути спричинено у строк та при обставинах, вказаних в описовій частині даної Постанови, тобто, 04.12.2024.

Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у підпункті даних Підсумків, є критерій небезпеки для життя, а тому, відповідно п. п. п. 2.1.1/а, 2.1.3/й, 2.1.3./к «Правил», виявлене проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Враховуючи характер та локалізацію, виявленого у ОСОБА_5 , тілесного ушкодження, дані протоколу проведення слідчого експерименту за його участю від 23.01.2025, можна заключити, що виявлене у нього тілесне ушкодження могло утворитися при умовах та у спосіб на які він вказує, що не перечать об`єктивним судово-медичним даним (Т. №1, а.п. 185-193).

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи (ст.101 ч.1 КПК України).

Вказані висновки експертів відповідають положенням ст. 101 КПК України.

ІV. Оцінка Суду.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує.

Зокрема в першу чергу суд звертає увагу на особливості доказування в кримінальному процесі.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання).

Верховний Суд звернув увагу, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_3 кримінального обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання: - чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 стороною обвинувачення; - чи містить діяння ОСОБА_3 склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; - у вчиненні якого кримінального правопорушення винен ОСОБА_3 , суд, бере до уваги наступне.

Так, основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч. 1 КК України є життя людини - найвища соціальна цінність, що охороняється Конституцією та законами України.

Об`єктивна сторона полягає у суспільно небезпечному діянні, безпосередньо спрямованому на вчинення умисного вбивства, але злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від волі винного. Дії (діяння) можуть бути активними або пасивними. Наслідок - смерть не настала, хоча винний мав намір її заподіяти.

У контексті замаху (ст. 15.ч.2 КК України) - особа діє з метою вбити, але смерть не настала з незалежних причин, оскільки вчасно була надана медична допомога потерпілому.

Тобто, об`єктивна сторона характеризується діянням у виді посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті людини, причинного зв`язку між зазначеним дією і наслідками. Замах на вбивство має місце тільки тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але злочинний умисел (смерть) може настати з причин, незалежних від волі винного. Замах на вбивство може бути вчинено лише при наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий умисел не встановлено, замах на вбивство відсутній, а вчинене необхідно кваліфікувати за наслідками, які настали

Суб`єкт злочину є фізична осудна особа, яка досягла віку 14 років.

Суб`єктивна сторона: форма вини - умисел, прямий: особа усвідомлює, що вчиняє діяння, спрямоване на позбавлення життя, бажає цього результату.

Відповідно до ст. 15 ч.ч.1,2 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно з п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки.

Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), повинні бути ретельно досліджені докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України, який посягав на життя людини - життя свого сина, під час конфлікту між ним та його сином, який виник саме у зв`язку із поведінкою обвинуваченого, який перебуваючи у квартирі за місцем проживання у стані алкогольного, зачинивши двері на засовку, заснув та його донька - свідок ОСОБА_10 не змогла відкрити вхідні двері та подзвонила брату - потерпілому ОСОБА_5 , який приїхав та виламав вхідні двері у квартиру, оскільки переживали про те, щоб з батьком нічого не сталось, оскільки він є особою похилого віку. А коли з`ясувалось, що з батьком все добре і він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то на цьому ґрунті раптово виникли неприязні стосунки обвинуваченого з потерпілим.

В даному випадку мають місце активні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , який наніс своєму сину ОСОБА_5 один удар в область грудної клітки зліва.

Згідно висновку експерта №042-120-2025 від 17.02.2025 у потерпілого було виявлено наступне тілесне ушкодження: проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення зліва: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) переднє-бокової черевної стінки зліва (лівої підреберної дуги) (розміром 4,0х 1,0 см), від якої йде рановий канал, який направляється зліва-направо, спереду-дозаду, знизу-вверх проникає в черевну порожнину з гематомою купола діафрагми, плевральну порожнину, переднє середостіння з гематомою середостіння та перикардіальної клітковини, і проникає у порожнину перикарду, з пораненням правого шлуночка серця (розміром 0,6x0,2 см), що супроводжувалося явищами гемоперикарду (наявність в порожнині перикарду 300 мл крові та згортків).

Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, дозволяють стверджувати про те, що вищевказане поранення утворилося за рахунок однократної ударної дії предмету/предметів, якому/яким притаманні колюче-ріжучі властивості (на кшталт ножа/ножів) та за критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження є небезпеки для життя, а тому, виявлене проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Наслідок - смерть потерпілого не настала, оскільки вчасно була надана медична допомога потерпілому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні встановлено, що саме донька обвинуваченого - свідок ОСОБА_10 викликала швидку допомогу. В подальшому потерпілого ОСОБА_5 було своєчасно доставлено до медичного закладу, де останньому було надано медичну допомогу, що відвернуло настання смерті.

Обвинувачений ОСОБА_3 будь - яких активних дій для надання допомоги потерпілому, виклику швидкої медичної допомоги не вчиняв, а навпаки вчиняв активні дії щодо приховування предмету чинення злочину.

Також, слід наголосити на тому, що у судовому засіданні встановлено, що потерпілий не вчиняв стосовно обвинуваченого дій, які б викликали необхідність у обвинуваченого заподіяти потерпілому необережне тяжке тяжкості тілесне ушкодження (ст.128 КК України).

Під час допиту потерпілий ОСОБА_5 переконливо підтвердив суду, що своїми діями він не створював загрозу для життя обвинуваченого.

Дані обставини, також, підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Встановлено, що потерпілий не наносив удари обвинуваченому ні битою ні руками, а лише штовхнув.

Обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-психіатричної експертиз №156 від 30.01.2025, на період кримінального правопорушення, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними...та виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація неускладнена.

Крім того, суд звертає увагу на те, що під час допиту обвинувачений показав, що …ніж тримав у правій руці... виставив руку прямо.. відчув удар…Ніж опинився під вікном …тому, що він його викинув через вікно. Він усвідомлює, що від його дій син отримав тяжкі тілесні ушкодження…

Обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював, що він взяв ніж та наніс удар в область грудної клітки зліва, тобто в життєво важливий орган потерпілого - серце.

Про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_3 наміру позбавити потерпілого ОСОБА_5 життя свідчать характер взаємовідносин між ними, і припинення злочинних дій за відсутності перешкод для їх продовження.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що під час судового розгляду стороною обвинувачення надано достатні і беззаперечні докази, які свідчать про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку завданого удару ножем y життєво важливий орган - серце з спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_5 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду їх винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України.

В обґрунтування вироку суд покладає сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України, а саме наступні належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст.84-86 КПК України:

- письмові документи, надані стороною обвинувачення, які дослідженні, безпосередньо, у судовому засіданні та перераховані вище, що підтверджують обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення;

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються із зібраними доказами та підтверджують обставинами кримінальних правопорушень.

Таким чином, досліджені докази під час судового розгляду, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України.

Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.128 КК України або на ст.121 КК України судом не встановлено.

За таких обставин суд, «поза розумним сумнівом», вважає доведеним, що сукупність обставин кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка мала місце 04.12.2024 приблизно о 01:00 год, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , та є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений саме ОСОБА_5 і обвинувачений є винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Кримінальне провадження №0003160 від 04.12.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 розглянуто з дотриманням правил підсудності.

При призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує наступні норми КК та КПК України.

Так, згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якої людини, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, при призначені покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, особу винного, а саме:

- раніше не судимий (Т.№1 а.п. 226);

- не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» (Т.№1 а.п. 227);

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра у КНП «Київський міський заклад з надання психіатричної допомоги» (Т.№1 а.п. 228);

- за місцем проживання характеризується посередньо (Т.№1 а.п. 229).

Стосовно ОСОБА_5 було призначено та проведено судово-психіатричну експертизу №156 від 30.01.2025, згідно якого на період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на період 04.12.2024, останній виявляв ознаки: «Органічного емоціонально-лабільного (астенічного) розладу» (згідно з МКХ-10: F06.6) та ознаки «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація неускладнена» (згідно з МКХ-10: F10.00). За своїм психічним станом в той період часу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міг усвідомлювати свої дії та керувати ними...

На теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки: «Органічного емоціонально-лабільного (астенічного) розладу» (згідно з МКХ-10: F06.6) і за своїм психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (Т. №1, а.п. 211-220).

Обставин, які пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень і надасть йому можливість в повній мірі відчути та зрозуміти наслідки кримінально-караного діяння та невідворотність покарання за вчинене, буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статі за якою кваліфіковано його діяння (ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України).

Відповідно до положень ст. 69 ч.1 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

VI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази, в кримінальному провадженні №0003160 від 04.12.2024 згідно постанови слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_16 від 04.12.2024 (Т.№1 а.п. 230-233), а саме: один змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги коридору, що поміщено до паперового конверту, скріпленого печатками та засвідченого підписами учасників;

- один змив речовини бурого кольору з поверхні вхідних дверей кімнати №2; штани спортивні сірого кольору з плямами РБК; предмет ззовні схожий на лезо сірого кольору; один змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги ванної кімнати; один змив речовини бурого кольору з вхідних дверей ванної кімнати; предмет ззовні схожий на ніж довжиною приблизно 20 см, поміщені до паперових конвертів, скріплені печатками та засвідчені підписами учасників згідно квитанцій №№003354 від 19.02.2025, 003183 від 07.01.2025, знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві (Т.№1 а.п. 234, 235);

- спортивні штани темно-синього кольору з позначкою «Динамо Київ», футболка білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, кросівки білого кольору речовини бурого кольору та носки білого кольору; штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; светр чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку білого кольору («Поло») зі слідами речовини бурого кольору, що поміщені до картонних коробок, скріплені печатками та засвідчені підписами учасників, згідно квитанцій №№003354 від 19.02.2025, 003183 від 07.01.2025, знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві (Т.№1 а.п. 234, 235);

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , пенсійне посвідчення, картка киянина, банківська картка, ключі, запальничка, гребінець, золота обручка, ремінь, що поміщені до спец пакету №SUD305967 та засвідченого підписами учасників, зберігаються при матеріалах кримінального провадження (квитанції №003354 від 19.02.2025, 003183 від 07.01.2025). Згідно розписки ОСОБА_3 від 05.12.2024, якому було повернуто особисті речі та документи, що були вилучені під час особистого обшуку в ході затримання на підставі ст. 208 КПК України, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_3 , пенсійне посвідчення, картку киянина, банківську картку, ключі, запальничку, гребінець, золоту обручку, ремінь (Т.№1 а.п. 236).

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів в сумі 6 379,11 грн., оскільки під час досудового розслідування проводились наступні експертизи:

- № СЕ-19/111-24/75231-БД від 17.02.2025 (Т. №1, а.п. 141-156) - становить 4 070,85 грн. (Т. №1, а.п. 140);

- № СЕ-19/111-25/2167-БД від 11.02.2025 (Т. №1, а.п. 133-139) - становить 1 154,13 грн. (Т. №1, а.п. 132);

- № СЕ-19/111-25/2170-БД від 11.02.2025 (Т. №1, а.п. 128-131) - становить 1 154,13 грн. (Т. №1, а.п. 124).

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2024, накладено арешт на майно (ЄУНСС: 754/16926/24, НП: 1-кс/754/3332/24) (Т.№1 а.п. 114-120).

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 , 04.12.2024 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України (Т.№1 а.п. 106-111).

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень ст. 72 ч.5 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2024 (ЄУНСС: 754/16985/24) (Т.№1 а.п.204-206), стосовно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, цілодобово, який було неодноразово продовжено.

Відповідно до положень ст. 72 ч.7 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази, в кримінальному провадженні №0003160 від 04.12.2024, а саме:

-один змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги коридору; один змив речовини бурого кольору з поверхні вхідних дверей кімнати №2; штани спортивні сірого кольору з плямами РБК; предмет ззовні схожий на лезо сірого кольору; один змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги ванної кімнати; один змив речовини бурого кольору з вхідних дверей ванної кімнати; предмет ззовні схожий на ніж довжиною приблизно 20 см.; спортивні штани темно-синього кольору з позначкою «Динамо Київ», футболка білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, кросівки білого кольору зі слідами речовини бурого кольору та носки білого кольору; штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; светр чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку білого кольору («Поло») зі слідами речовини бурого кольору - знищити;

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , пенсійне посвідчення, картка киянина, банківська картка, ключі, запальничка, гребінець, золота обручка, ремінь, які, згідно розписки, повернуті ОСОБА_3 - залишити в розпорядженні ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 6 379 (шість тисяч триста сімдесят дев`ять) грн. 11 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2024, на майно (ЄУНСС: 754/16926/24, НП: 1-кс/754/3332/24) - скасувати.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України попереднє ув`язнення ОСОБА_3 зарахувати у строк відбування покарання, а саме: з 04 грудня 2024 року по 05 грудня 2024 року, включно, день за день.

На підставі ст. 72 ч. 7 КК України перебування ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом з 05 грудня 2024 року, зарахувати у строк відбування покарання, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін у виді цілодобового домашнього арешту.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1