У Х В А Л А

27 грудня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Яблунівка Лохвицького району Полтавської області, громадянка України, із середньою освітою, не працює, заміжня, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України,

у кримінальному провадженні № 0002639, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2025,

ВСТАНОВИЛА:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

1.1.1 В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 25.12.2025 поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_7 , поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП сержант поліції ОСОБА_8 , будучи згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на 12-годинну зміну патрулювання у складі екіпажу «Вулкан 0104», відповідно до розстановки сил та засобів взводу №1 роти №2 батальйону №1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП, затвердженої командиром батальйону № НОМЕР_1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП та несли службу на службовому автомобілі марки «Рено Дастер» спеціальний номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні.

1.1.2. В подальшому, 25.12.2024 о 18 год. 36 хв. на службовий планшет надійшов виклик «Домашнє насильство». В подальшому, прибувши о 18 год. 42 хв. за адресою: АДРЕСА_3 працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли із службового авто та перебуваючи між 4 і 5 поверхом буд. АДРЕСА_3 між ними та ОСОБА_9 розпочалась словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_9 почав висловлюватися нецензурною лайкою, поводити себе агресивно в бік працівників поліції та намагався нанести тілесні ушкодження одному з них. В свою чергу, працівники поліції з метою припинення протиправних дій відносно себе з боку ОСОБА_9 , який продовжував протиправні дії, повідомили останньому, що його буде затримано та почали проводити затримання.

1.1.3. В цей час, ОСОБА_5 , помітивши те, що її сина ОСОБА_9 затримують підбігла до працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та почала заважати проведенню затримання ОСОБА_9 , при цьому поводила себе агресивно тримаючи працівників поліції за формений одяг та відштовхувала руками, сварилися нецензурною лайкою в бік останніх.

1.1.4. Після чого, 25.12.2025 о 18 год. 45 хв. у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_7 , яка виконувала свої службові обов`язки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у безпосередній близькості до працівника поліції ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_7 , при виконанні нею службових обов`язків, наблизилась до останньої та нанесла не менше одного удару долонею правої руки в область лівої скроні голови, не менше одного удару кулаком правої руки в область лівої скроні голови, після чого взяла за волосся ОСОБА_7 та нанесла не менше одного удару головою об підлогу, спричинивши при цьому потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ струсу головного мозку, поверхневої травми голови..

1.2. Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає про наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, а саме умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України КК України.

1.3. В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 слідчий у клопотанні зазначає про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином та ризику незаконного впливу на свідків.

1.4. Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує неможливістю запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків.

1.5. В підтвердження того, що підозрюваній надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчим надана розписка підозрюваної. Згідно з нею, ОСОБА_5 отримала ці документи 27.12.2025 о 07 год 00 хв.

2. В судовому засіданні сторони кримінального провадження висловили такі позиції:

2.1. Прокурор підтримала доводи клопотання та просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Деталізувала обставини, викладені у клопотанні, та уточнила прохальну частину клопотання в частині запобіжного заходу. Додатково зауважила, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам кримінального провадження

2.2. Захисник та підозрювана проти задоволення клопотання не заперечували.

3. Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1. У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

3.1.1. З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.12.2025, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002639 розпочате 25.12.2025.

ОСОБА_5 26.12.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою ОСОБА_5 про її отримання 26.12.2025. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.1.2. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення ч. 2 ст. 345 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є законодавчо передбаченим.

3.1.3. Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності.

3.1.4. Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

3.2. Щодо обґрунтованості підозри:

3.2.1. Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v. United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

3.2.2. В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України, а саме до умисного заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків

3.2.3. Як вбачається зі змісту клопотання та підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.12.2025, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002639 здійснюється за фактом нанесення працівникові патрульної поліції тілесних ушкоджень. Так, відповідно до довідки КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» у вказаний медичний заклад 25.12.2025 поступила ОСОБА_7 з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, поверхнева травма голови.

3.2.4. Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 26.12.2025, остання повідомила, що отримала вказані тілесні ушкодження 25.12.2025 під час виконання своїх службових обов`язків.

3.2.5. Згідно із ч. 2 ст. 345 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

3.2.6. Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України.

3.2.7. Для визначення причетності ОСОБА_5 до подій кримінальних правопорушень слідчим суддею досліджено докази, надані сторонами, зокрема:

- рапорти помічника Чергового Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про надходження 25.12.2025 на лінію «102» повідомлень про побиття працівника поліції ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 ;

- протокол огляду місця події від 25.12.2025, яким зафіксовані результати огляду східцевого майданчику між 4 та 5 поверхами за адресою АДРЕСА_3 , під час якого вилучено волосся чорного кольору;

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 26.12.2025, яка повідомила, що 25.12.2025 приступила до чергування в складі екіпажу Вулкан-0104. О 18:36 на службовий планшет надійшло повідомлення про домашнє насильство за адресою АДРЕСА_3 . Під час затримання громадянина ОСОБА_9 , його матір ОСОБА_5 почала висловлюватись нецензурною лайкою та застосовувати фізичну силу по відношенню до працівників поліції. Зокрема нанесла потерпілій удар долонею в область лівої щоку та удар кулаком правої руки в область лівої скроні. Після чого ОСОБА_5 вхопила ОСОБА_7 за волосся та вдарила її головою об підлогу;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.12.2025 який підтвердив обставини його адміністративного затримання;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25.12.2025, яка повідомила про нанесення ОСОБА_5 ударів в обличчя ОСОБА_7 , а також удар ОСОБА_5 головою ОСОБА_7 об бетонних східцевий майданчик;

- протокол проведення слідчого експерименту від 26.12.2025 за участю свідка ОСОБА_11 , яка відтворила механізм нанесення ОСОБА_5 ударів ОСОБА_7 ;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 26.12.2025, які надали аналогічні пояснення щодо обставин та механізму отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень;

- протокол огляду документів від 26.12.2025, яким зафіксовані результати огляду відео з бодікамер працівників поліції, які перебували 25.12.2025 за адресою м. Біла Церква, вул. Грибоєдова, 10, зокрема агресивна поведінка ОСОБА_5 по відношенню до працівників поліції.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

3.2.8. Слід, однак, зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї запобіжного заходу.

3.3. Щодо ризиків кримінального провадження

3.3.1. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

3.3.2. На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

- незаконно впливати на свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заявлені ризики заслуговують на увагу.

3.3.3 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до нетяжких і передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Отже, очікування можливого вироку, що передбачає реальний термін ув`язнення, може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності. Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_16 , однак у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є відсутність сталих соціальних зв`язків (хоча підозрювана і має неповнолітню дитину, однак неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків), місця роботи, полегшена процедура отримання статусу особи, що потребує захисту за кордоном.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваноїо наслідків переховування із засудженням до покарання у виді обмеження або позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

3.3.4. Також достатньо обґрунтованим є ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків. Показання свідків, на які посилається сторона обвинувачення, у цьому кримінальному провадженні, мають значення для цього кримінального провадження.Зазначені особи вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, а відтак саме від них залежить благополуччя підозрюваного. Бажання уникнути кримінальної відповідальності може спонукати ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілу, зокрема умовлянням, підкупом, переконання, примушуванням з застосуванням фізичної сили або погроз, з метою викривлення фактичних обставин справи.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілого, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

3.3.5. Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що він жодним чином не обґрунтований стороною обвинувачення.

3.3.6. З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження (п. 3.3.3-3.3.4), застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Отже, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

3.4. Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України.

3.4.5. Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

3.4.6. Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість на даному етапі наявних доказів про причетність підозрюваної до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України;

- інкримінований злочин КК України відноситься до нетяжких і у разі визнання підозрюваної винуватою, їй загрожує покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк;

- станом на сьогоднішній день ОСОБА_5 виповнилося 40 років;

- має постійне місце проживання;

- відомостей про те, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки на території України, які б могли в повній мірі нівелювати встановлені ризики, не надані;

- відомостей про майновий стан підозрюваної слідчому судді не надано.

- підозрювана неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, зокрема за вчинення дрібного хуліганства, злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівника поліції, завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, неналежне виконання батьківських обов`язків;

- підозрювана раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

3.5. Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 176 КПК України закріплена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки (з урахуванням відсутності потенційних поручителів) або застави, адже ці заходи пов`язані з вільним пересуванням підозрюваної, що не забезпечить нівелювання ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконного спливу на свідків.

Водночас, враховуючи, що підозрювана раніше неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, зокрема у сфері громадського порядку та громадської безпеки, суддя вважає, що застосування до підозрюваної цілодобового домашнього арешту у з покладанням на неї відповідних обов`язків може запобігти встановленим під час судового засідання ризикам.

3.6. Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваній запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та встановлення ризиків кримінального провадження (п. 3.3 цієї ухвали), слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, про які зазначає прокурор в судовому засіданні, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за їх викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись у будь-який спосіб із свідками (крім чоловіка ОСОБА_17 ) і потерпілою у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Водночас з урахуванням триваючого в Україні воєнного стану та постійних ракетних обстрілів, слідчий суддя вважає за необхідне зробити виключення щодо обов`язку не відлучатися з місця проживання у разі необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прослідування до укриття (захисних споруд цивільного захисту) під час оголошення повітряної тривоги.

Крім того, враховуючи, що свідком у даному кримінальному провадженні є чоловік підозрюваної ОСОБА_17 , із яким вона проживає за однією адресою, слідчий суддя вважає за необхідне зробити виняток із обов`язку не спілкуватися зі свідками в частині, що стосується зазначеної особи. Такий виняток є обґрунтованим з огляду на характер їхніх взаємовідносин, фактичне спільне проживання, а також надані докази, з яких вбачається, що чоловік забезпечує підозрювану продуктами харчування та іншими предметами першої необхідності. Таким чином, запровадження загальної заборони на спілкування з ним створювало б надмірне обмеження у реалізації її базових потреб.

Частина 6 ст. 181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Разом з тим, відповідно до приписів п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Тому строк домашнього арешту та дії покладених на нього обов`язків встановлюється слідчим суддею в межах строку досудового розслідування - до 26.02.2026.

4. Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 195, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1.Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

2. Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Яблунівка Лохвицького району Полтавської області, громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

3. Заборонити підозрюваній ОСОБА_5 залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття (захисних споруд цивільного захисту) під час оголошення повітряної тривоги.

4. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за їх викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись у будь-який спосіб із свідками (крім чоловіка ОСОБА_17 ) і потерпілою у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

6. Ухвалу направити на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

7. Строк дії цієї ухвали встановити до 26.02.2026 включно.

8. На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

9. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

10. Повний текст ухвали оголошений 29.12.2025.

Слідчий суддяОСОБА_18