ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2031/25 Справа № 175/2386/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000383 від 05 липня 2022 року, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , а також прокурора у кримінальному провадженні Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Алісово Близнюківського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Згідно з обставинами, встановленими судом, обвинувачений ОСОБА_7 04.07.2022 року приблизно о 20:00 перебуваючи за місцем свого проживання в дворі домоволодіння АДРЕСА_2 та вживав алкогольні напої, коли до нього прийшов раніше знайомий ОСОБА_9 . В дворі між присутніми на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на позбавлення життя потерпілого. В ході конфлікту ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин збив з ніг ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_7 взяв фрагмент деревини, максимальний діаметр якої з одного боку становить 5 см, котрий лежав у дворі, та зі стоячого положення, усвідомлюючи, що завдає удари у життєво важливі органи, зі значною силою наніс ним не менше 5 ударів в область грудної клітини, не менше 3 ударів по кінцівках, не менше 10 ударів в область голови та 1 удар в область шиї потерпілому, котрий лежав на землі. Приблизно о 20.30 злочинні дії ОСОБА_7 правомірно припинені військовослужбовцем ЗСУ ОСОБА_10 , який в цей час проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 .

Своїми злочинними умисними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: в лівій лобно-тім`яно-потиличній ділянці та в проекції лівого скроневого м`яза - невизначеної форми крововилив з нерівними межами; під твердою мозковою оболонкою, з боку правої тім`яно-потиличної долі з заходом в міжпівкульну щілину міститься субдуральна гематома об`ємом до 10 мл. Визначаються дифузні темно-червоного кольору крововиливи під м`які мозкові оболонки по борознах півкуль. По базально-полюсній поверхні правої лобної долі з заходом на конвексидальну поверхню встановлена ділянка забою головного мозку. Набряк-набухання головного мозку з його дислокацією. Закритий перелом кісток носа та лівої вилочної кістки. Перелом великого ріжка лівої під`язичної кістки з крововиливом в прилягаючі м`які тканини. Синці: в проекції правої вушної раковини; на волосистій частині голови в лівій скроневій ділянці; в проекції правої та лівої навколо очних ділянках; в проекції лівого кута рота. Ділянки осаднення: в проекції лівої вилочної кістки з переходом на зовнішній кут ока та на лоб; на підборідді з переходом на ліву дугу нижньої щелепи.

Таким чином встановлена гостра важка закрита черепно-мозкова травма голови з набряком-набуханням головного мозку, ділянкою забою головного мозку та субдуральною гематомою. Також встановлені закриті переломи кісток обличчя, синці, забійні рани та ділянки осаднення. По ступеню тяжкості гостра важка закрита черепно-мозкова травма голови має ознаки тілесних пошкоджень тяжкого ступені тяжкості. Перелом вилочної кістки по ступеню тяжкості має ознаки тілесних пошкоджень середнього ступені тяжкості. Перелом великого ріжка лівої під`язичної кістки має ознаки тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості. Перелом кісток носа та забійні рани по ступеню тяжкості мають ознаки тілесних пошкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Синці та садна по ступеню тяжкості мають ознаки тілесних пошкоджень легкого ступеня тяжкості Закрита тупа травма грудної клітини та живота: Синці: по передній поверхні грудної клітини зліва між 1-3 ребрами між окологрудиною та передньо пахвовій лініям. Ділянки осаднення: по передній поверхні шиї з переходом на бокові в нижній третині, на лівій боковій поверхні в нижній третині з переходом на 1-3 ліві ребра по середньо ключичній лінії на фоні якої мається синець, з просвітленням в центрі; по передній поверхні грудної клітини в проекції правої ключиці з переходом на правий плечовий суглоб, на фоні якої мається синець з просвітленням у центрі; в проекції рукоятки грудини на фоні якої розташовується синець. Закриті переломи ребер: правих - 7-9 по передньо пахвовій лінії; лівих - 2-3 ребер по середньо ключичній лінії та 1-3 по лопатковій лінії з крововиливами в підлягаючі тканини. Крововиливи в брижейку кишківника, в зв`язковий апарат печінки, в жирову капсулу обох нирок та клітковину заочеревинного простору праворуч та ліворуч. В ділянці воріт лівої нирки є щілиноподібної форми розриви тканини;

Закриті переломи ребер та розриви нирки по ступеню тяжкості має ознаки тілесних пошкоджень середнього ступені тяжкості. Синці та садна по ступеню тяжкості мають ознаки тілесних пошкоджень легкого ступеня тяжкості: синці по передній поверхні лівого плеча в середній третині з переходом на нижню третину, з просвітленням в центрі. Ділянки осадження: по передній поверхні правого плечового суглоба, по розгинальній поверхні лівого передпліччя в нижній третині. По ступеню тяжкості мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер у КНП «Первомайська ЦРЛ» Первомайської міської ради Харківської області.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала поєднана тупа травма голови та тулуба, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку, який і явився безпосередньою причиною смерті. За ступенем тяжкості дана травма має ознаки тілесних пошкоджень тяжкого ступеню тяжкості.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його особі, внаслідок м`якості. На переконання прокурора, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, щодо особи похилого віку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Поряд із цим, поза увагою суду залишилось й те, що ОСОБА_7 цілеспрямовано наносив удари потерпілому палицею у життєво важливі органі голові та тулубу та припинив ці дії лише після втручання сторонньої особи. Окрім цього, суд повною мірою не врахував, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, у шлюбі не перебуває, має неповнолітніх дітей, з якими не проживає та вихованням яких не займається, за місцем проживання характеризується задовільно, як неврівноважена людина. На переконання прокурора, наведені обставини у сукупності унеможливлюють виправлення обвинуваченого протягом визначеного судом строку позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, дослідивши при цьому записи судових засідань від 13.03.2025, 17.02.2025, 10.02.2025.

Свої вимоги адвокат обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, неповною судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, захисник зазначає, що фактично висновки суд про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України ґрунтуються на показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Між тим, такі показання є суперечливими в частині положення тіла потерпілого та не відповідають показанням самого обвинуваченого, який нанесення тілесних ушкоджень заперечував. Поряд із цим, під час судового розгляду не було встановлено доказів, які б свідчили про наявність у обвинуваченого умислу саме на спричинення смерті потерпілому. При цьому, не було з`ясовано й можливості отримання потерпілим тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту. Також, захисник ставить під сумнів повноту судово-психіатричної експертизи обвинуваченого. На думку сторони захисту, досліджених при проведенні експертизи матеріалів було недостатньо та фактично вона ґрунтується на показанням самого обвинуваченого, який наразі надає інші свідчення та наполягає на тому, що оговорив себе. Окрім наведеного, захисник вважає, що при проведенні судово-медичної експертизи потерпілого було порушено порядок отримання документів, які містять охоронювану законом таємницю. Захисник зауважує, що експертом досліджувалась медична картка потерпілого, яка в порядку тимчасового доступу до речей та документів не отримувалась. При цьому, згода потерпілої на її дослідження також відсутня. Серед іншого, адвокат вважає суперечливим й висновки самої експертизи, оскільки встановлені ними тілесні ушкодження не відповідають показанням свідка ОСОБА_10 щодо положення тіла потерпілого, механізму його падіння, утворення тілесних ушкоджень та кількості ударів, нанесених останньому. Також, адвокат звертає увагу суду на те, що суд не надав оцінки висновку експерта щодо виявлених у обвинуваченого тілесних ушкоджень, їх характеру та механізму утворення, які є схожими з виявленими у потерпілого ОСОБА_9 та свідчать про можливий напад на обвинуваченого, про який він повідомив під час допиту у суді. З метою з`ясування наведених обставин, під час судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про допит експерта, у задоволенні якого суд відмовив.

Що стосується істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, то захисник звертає увагу на те, що під час судових засідань 13.03.2025, 17.02.2025, 10.02.2025 суддя назвав ОСОБА_7 вбивцею, внаслідок чого фактично виніс рішення у справі, а також глузував з останнього при заявленні ним клопотань, що свідчить про його упередженість. При цьому, ОСОБА_7 мав намір заявити відвід судді, однак останній не дав останньому слова. Також суд не надав стороні захисту часу для підготовки до судових дебатів.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи вирок, суд, у відповідності зі ст. 368 КПК України, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав належним чином.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованими.

Так, винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і не визнав свою вину, проте не заперечував, що ОСОБА_9 у денний час, а також увечері 04 липня 2022 року дійсно перебував у нього в гостях. Окрім цього, обвинувачений засвідчив, що того дня у денний час до нього у гості також заходили ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_14 доньки ОСОБА_9 , яка засвідчила, що на прохання сусідів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які евакуювались з селища, її батько щодня приходив до будинку останніх приглядати за домашньою птицею. Їй також відомо, що у сусідів є донька ОСОБА_13 , яка проживає в с. Іванівка та син ОСОБА_7 , який проживає в сусідньому с.Дмитрівка. Про події вона дізналась від старости Іванівського округу ОСОБА_17 ;

- показаннями свідка ОСОБА_17 - старости с. Іванівка, який вказав на те, що 04 липня 2022 року, близько 21.00 години медпрацівник ОСОБА_18 телефоном повідомила йому, що ОСОБА_7 побив ОСОБА_9 та останній знаходиться у важкому стані. Він приїхав на місце АДРЕСА_2 та побачив, як військові лікарі виносили ОСОБА_9 , який був без свідомості, з двору до машини. У дворі сидів ОСОБА_7 у неадекватному стані, він намагався з ним розмовляти, однак той мовчав. Він зрозумів, що обвинувачений перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Про те, що ОСОБА_9 побив обвинувачений від дізнався від військових;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що проходив військову службу у с. Іванівка Барвінківської громади. 04 липня 2022 року близько 20:30 він йшов з магазину по АДРЕСА_3 та біля одного двору почув крики про допомогу. Він зайшов у двір і побачив як один обвинувачений б`є палкою довжиною близько 2 метрів по голові іншого чоловіка похилого віку, який лежав на землі. Він бачив більше 3 ударів в область голови. Потерпілий просив, щоб його не били. Він забіг у двір вихопив палку та викликав військових лікарів, які надали потерпілому медичну допомогу та відправили його до лікарні. Обвинувачуваний був у стані алкогольного сп`яніння;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який вказав на те, що влітку 2022 року у денний час зустрів обвинуваченого ОСОБА_7 , який був у стані алкогольного сп`яніння та запросив його до себе у гості випити каву на АДРЕСА_3 (де мешкали батьки ОСОБА_19 , які на той час були в евакуації). Вони спілкувалися близько години, коли у двір зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . У ОСОБА_7 з ОСОБА_9 виникла сварка, з якого приводу він не пам`ятає. Потім вони всі пішли. Про події він дізнався того ж дня від військового, який є співмешканцем їх села;

- показаннями свідка ОСОБА_13 - сестри обвинуваченого, яка вказала на те, що 04 липня 2022 року близько 21:00 староста ОСОБА_17 повідомив їй телефоном, що брат побив ОСОБА_9 на батьківському подвір`ї. Коли вона прийшла на місце, побачила ОСОБА_9 на землі без свідомості, з тілесними ушкодженнями на голові. Поряд сидів на землі її брат у стані алкогольного сп`яніння. Прийшли військові та почали надавати медичну допомогу ОСОБА_9 . Цього ж дня близько 16:00 вона була на цьому подвір`ї, де бачила ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_7 . У ОСОБА_9 жодних тілесних ушкоджень не було, та він сварив ОСОБА_7 за зловживання алкоголем;

- показаннями свідка ОСОБА_11 - племінника обвинуваченого, який вказав на те, що ОСОБА_17 телефоном повідомив його матері, що ОСОБА_7 когось побив у дворі його дідуся і бабусі. Він прийшов на місце та побачив у дворі на землі лежачого на животі їх сусіда ОСОБА_9 , майже без свідомості, якому надавали медичну допомогу. В нього були видимі тілесні ушкодження, зокрема на обличчі синці та гематоми. Також там були двоє військових та ОСОБА_7 . Один з військових розповів, що ОСОБА_7 побив ОСОБА_9 ;

- протоколами огляду місця події від 05 липня 2022 року з фототаблицями до них, якими зафіксовано огляд двору домоволодіння по АДРЕСА_3 , під час якого вилучено знаряддя злочину дерев`яну палицю, а також гумові капці обвинувачуваного з нашаруваннями речовини, схожої на кров (а.с.к.п.12-17);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 06 липня 2022 року із фототаблицею до нього, згідно з яким візуально у загиблого встановлено тілесні ушкодження на голові та верхній частині тулуба (а.с.к.п. 10-13);

- протоколом огляду предметів від 09 липня 2022 року під час якого за участю спеціаліста-криміналіста оглянуто знаряддя злочину фрагмент деревини та зроблено зіскоб кори з нашаруваннями бурого кольору (а.с.к.п. 31);

- висновком експерта № 12-17/400Лзт/22 від 17 серпня 2022 року, згідно з яким у ОСОБА_9 встановлено тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості на голові, на грудній клітині. Причиною смерті стала поєднана тупа травма голови та тулуба, яка ускладнилася розвитком травматичного шоку (тяжкі тілесні ушкодження). Тілесні ушкодження утворилися прижиттєво від не однократної ударної дії твердого тупого предмету та дії твердого предмету по механізму удар-тертя у строк до 1 доби до моменту настання смерті. Згідно висновку смерть констатована ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12:00. У крові померлого спиртів не виявлено. Тобто удари наносилися ціленаправлено по життєво важливим органам (а.с.к.п.38-41);

- висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи речових доказів № 15-12/345-Дм/2022, згідно якого у піднігтьовому змісті ОСОБА_7 крові та клітин інших осіб не виявлено (а.с.к.п. 58-59);

- висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи речових доказів № 15-12/346-Дм/2022, згідно з яким у піднігтьовому змісті ОСОБА_9 крові та клітин інших осіб не виявлено (а.с.к.п.63-64);

- висновком експерта № 15-12/347-Дм/2022 від 06 серпня 2022 року, яким визначено групову приналежність крові обвинуваченого та потерпілого, а також визначено, що в результаті дослідження семи фрагментів кори дерева (об`єкти №№1-7), вилучених в ході огляду місця події, знайдені сліди крові людини, які могли походити від ОСОБА_9 (а.с.к.п.68-70);

- висновком експерта № 15-12/344Дм/2022 від 06 серпня 2022 року, згідно з яким в результаті проведення судово-медичної експертизи чоловічих гумових літніх капців чорного кольору (об`єкти №№1-11), вилучених в ході огляду місця події, встановлено наступне, що в об`єктах №№1-6,10 знайдені сліди крові людини, які могли походити від ОСОБА_9 (а.с.к.п.75-78);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 липня 2022 року із відео-додатками до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 , під час проведення слідчого експерименту розповів про обставини подій від 04 липня 2022 року, зокрема яким чином ОСОБА_7 наносив палкою тілесні ушкодження ОСОБА_9 (а.к.п.113-118);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/121Лз/22 від 03 березня 2022 року, згідно з яким не виключено утворення тілесних ушкоджень на голові у ОСОБА_9 за обставин, на які вказав свідок ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту (а.с.к.п. 120-123);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/146Лз/22 від 26 серпня 2022 року, згідно яким в область голови завдано не менше 10 ударів, в область тулуба не менша 3 ударів, в область шиї удар, не виключено фрагментом деревини, вилученої під час огляду місця події. Маловірогідне утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння. Не виключено утворення ушкоджень на плечах та лівому передпліччі внаслідок самооборони та закриття руками голови або тулуба. Біологічна смерть констатована через 16 годин після нанесення ушкоджень. Сліди активного переміщення та волочіння відсутні. (а.с.к.п.125-129);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 159 від 08 серпня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю; відповідно до свого стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності; міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Надаючи оцінку вказаним доказам, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази у своїй сукупності суд вважає достатніми для доведенння винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

З матеріалів провадження об`єктивно вбачається, що обвинувачений не заперечував факт перебування потерпілого на території його домоволодіння, в той час як свідок ОСОБА_10 засвідчив обставину спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 дерев`яною палицею. При цьому, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вказали, що обвинувачений був на подвір`ї в момент надання потерпілому медичної допомоги та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Наведені обставини відповідають дослідженим судом письмовим доказам, які обґрунтовано визнані судом належними та допустимим, зокрема протоколам огляду, якими зафіксовано вилучення капців обвинуваченого та палиці на території його домоволодіння, слідчого експерименту, а також висновкам експертів щодо причин смерті потерпілого, механізму утворення тілесних ушкоджень, які призвели до неї, та належності слідів крові на палиці та капцях обвинуваченого останньому.

Що стосується доводів сторони захисту про суперечливість показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в частині положення тіла потерпілого, то вони не заслуговують на увагу.

З досліджених судом першої інстанції показань вказаних свідків вбачається, що ОСОБА_11 прибув на місце вчинення злочину після його вчинення, в той час як свідок ОСОБА_10 був його безпосереднім очевидцем. За цих умов, враховуючи те, що після прибуття ОСОБА_11 потерпілому вже надавалась медична допомога, розбіжності у показаннях свідків в частині положення тіла потерпілого могли бути обумовлені саме цими обставинами.

Поряд із цим, не є обґрунтованими й доводи сторони захисту про те, що судом не було з`ясовано можливості отримання потерпілим тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту.

З матеріалів провадження вбачається, що висновком додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/146Лз/22 від 26 серпня 2022 року встановлено маловірогідність утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень внаслідок падіння.

Що стосується доводів захисту про порушення порядку отримання медичних документів для проведення судово-медичної експертизи, то вони також є безпідставними, оскільки потреба у їх вилученні в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, наявна лише у випадку неможливості їх отримання від медичної установи.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 344/4693/15, від 28.05.2020 у справі № 487/5703/18, від 13.10.2020 у справі № 185/1230/18.

З урахуванням тих обставин, що такі документи фактично були предметом дослідження, відсутність даних про їх вилучення в порядку тимчасового доступу не вплинуло на допустимість висновку експерта.

Щодо доводів захисту в частині суперечності висновку додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/146Лз/22 від 26 серпня 2022 року, то вони не заслуговують на увагу.

З матеріалів провадження об`єктивно вбачається, що з метою з`ясування обставин провадження, органом досудового розслідування було проведено слідчий експеримент за участю безпосереднього очевидця події свідка ОСОБА_20 .

Під час проведення слідчої дії, останній надав чіткі та послідовні пояснення стосовно механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, які в подальшому були предметом дослідження, за наслідками якого було складено вказаний висновок, яким констатовано можливість утворення тілесних ушкоджень на голові у ОСОБА_9 за обставин, на які вказав свідок ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту.

Жодних об`єктивних даних, які б ставили під сумнів достовірність повідомлених свідком під час слідчого експерименту обставин, а так само й висновку експерта, складеному з їх урахуванням, матеріали провадження не містять.

Посилання захисту на ненадання оцінки висновку експерта щодо виявлених у обвинуваченого тілесних ушкоджень, які могли мати однаковий механізм утворення, з урахуванням версії захисту про одночасне побиття обвинуваченого та потерпілого військовими, суд розцінює критично.

З висновку експерта № 12-14/97Лзт/22 від 11 липня 2022 року дійсно вбачається, що у ОСОБА_7 встановлено наявність легких тілесних ушкоджень у вигляді синців на голові, тулубі, верхніх кінцівках, крововиливу на білочній оболонці лівого ока, саден на обличчі, верхніх та правій ніжній кінцівках.

Між тим, об`єктивних даних, які б свідчили про можливість спричинення цих ушкоджень при одночасному побитті обвинуваченого та потерпілого третіми особами матеріали провадження провадження не містять та стороною захисту не надані, тоді як сам факт подібного механізму їх утворення, за відсутністю інших вагомих доказів причетності до злочину інших осіб, доводити версію захисту не може.

При цьому, суд звертає увагу на те, що обвинувачений перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, та висновком встановлено можливість утворення частини отриманих ним тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту.

За цих умов вважати версію сторони захисту обґрунтованою, а судовий розгляд неповним, колегія суддів не може.

Поряд із цим, оцінюючи наведені обставини в контексті застосування до обвинуваченого недозволених методів слідства, колегія суддів керується тим, що жодні докази, які могли бути отримані під тиском, в основу вироку покладені не були.

Внаслідок цих обставин, колегія суддів вважає недоцільним призначення відповідної перевірки ймовірного застосування недозволених методів слідства, оскільки її результати не здатні вплинути на висновки суду.

Більш того, суд зауважує, що сторона захисту на вказані обставини під час апеляційного розгляду не посилалась.

Що стосується доводів захисника про неповноту судово-психіатричної експертизи, то їх суд також розцінює як спосіб захисту.

В апеляційній скарзі адвокат посилається на те, що досліджених матеріалів було недостатньо, а фактично висновок ґрунтується на показаннях самого обвинуваченого, який наразі надає інші свідчення та наполягає на тому, що оговорив себе.

Між тим, наведені доводи не узгоджуються з дослідницькою частиною вказаного висновку, який посилань на зізнавальні показання не містить та має оцінку всіх обставин, які підлягають врахуванню при проведенні експертизи, що повністю спростовує доводи захисту.

Оцінюючи доводи захисту щодо відсутності доказів умислу обвинуваченого на спричинення смерті потерпілого, колегія суддів зазначає, що під час кваліфікації злочинів проти життя і здоров`я особи питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_7 стійких неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 не мав.

Між тим, характер спричинених обвинуваченим тілесних ушкоджень, зокрема в область життєво важливого органу голову не менше 10 ударів деревиною, в область тулуба не менше 3 ударів, в область шиї одного удару, а також останнім усвідомлення ним факту похилого віку потерпілого та неможливості здійснення ним опору, свідчить про наявність умислу на спричинення смерті та виключає наявність у діях обвинуваченого суміжних складів злочину.

Що стосується істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, то ці доводи під час апеляційного розгляду також свого підтвердження не знайшли.

Так, в апеляційній скарзі захисник посилається на упередженість суду, про що свідчать висловлювання судді обвинувального змісту під час розгляду справи та позбавлення можливості обвинуваченого заявити відвід судді.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів зазначає, що перевірка обставин недотримання судом правил суддівської етики перебуває поза межами повноважень апеляційного суду. При цьому, сам факт таких порушень не є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Що стосується права на відвід, то воно могло бути реалізовано обвинуваченим як особисто, так і через свого захисника, та жодних об`єктивних перешкод для цього не було. Заява про відвід головуючого до суду також не надходила.

Окрім наведеного, колегія суддів вважає безпідставним й посилання захисника на ненадання судом часу для підготовки судових дебатів, оскільки встановлення конкретного часу для підготовки до судових дебатів кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Отже, жодні наведені захисником доводи свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли та висновків суду не спростували, а тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку з підстав неповноти судового розгляду, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону або невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та його особі, за доводами апеляційної скарги прокурора, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини провадження та особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 159 від 08 серпня 2022 року на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

В якості обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, суд врахував вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що в силу вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього протягом визначеного судом строку позбавлення волі колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання, про що в апеляційній скарзі порушує питання прокурор.

На переконання колегії суддів, суд з достатньою повнотою врахував особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання.

За цих умов, колегія суддів погоджується з тим, що виправлення обвинуваченого можливе протягом визначеного судом строку позбавлення волі та вважає це покарання справедливим по відношенню до нього.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні або скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,

колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , а також прокурора у кримінальному провадженні Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4