Провадження № 1-кп/947/508/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, об`єднанні в одне провадження ЄРДР № 0000338 від 12.03.2024 року та ЄРДР № ЄРДР № 0000568 від 07.10.2024 року відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшли матеріали кримінального провадження, об`єднані в одне провадження за ЄРДР № 0000338 від 12.03.2024 року та ЄРДР № 0000568 від 07.10.2024 року, у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що не зменшилися та продовжують існувати. Прокурор зазначив, що тяжкість інкримінованих злочинів, їх системність та обставини вчинення об`єктивно свідчать про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, посилаючись на її вік, задовільний стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, відсутність офіційних судимостей та готовність виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, обвинувальний акт та додані до нього докази, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Крім того, кримінальне провадження об`єднує кілька епізодів протиправної діяльності, що свідчить про її системний характер і підвищений ступінь суспільної небезпеки інкримінованих діянь.

Обсяг пред`явлених обвинувачень та характер зафіксованих обставин створюють об`єктивні ризики ухилення від суду, продовження злочинної діяльності або незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження.

На підставі аналізу матеріалів кримінального провадження суд вважає доведеними наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які станом на час розгляду клопотання не зменшилися:

Ризик переховування від суду та органів слідства (п.1 ч.1 ст.177 КПК України)

Враховуючи тяжкість можливого покарання, характер обвинувачення та системність інкримінованих дій, існує обґрунтована ймовірність, що обвинувачена може переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу на свідків, інших обвинувачених та учасників кримінального провадження (п.3 ч.1 ст.177 КПК України)

З огляду на структуру кримінального правопорушення, кількість задіяних осіб та незавершеність допиту окремих свідків, існує небезпека вчинення незаконного впливу на цих осіб з метою зміни або спотворення їх показань.

Ризик вчинення обвинуваченою нового кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України)

Матеріали провадження свідчать про систематичний характер протиправної діяльності обвинуваченої, що посилює ризик повторного вчинення кримінального правопорушення у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд зазначає, що жодні з доводів сторони захисту не спростовують існування цих ризиків та не свідчать про можливість їх нівелювання шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи положення ст.ст.178, 183 КПК України та практику ЄСПЛ (справи «Луценко проти України», «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»), тримання під вартою є крайньою та винятковою мірою, однак воно може застосовуватись у разі, якщо встановлені ризики неможливо усунути іншим шляхом.

Суд встановив, що домашній арешт, особисте зобов`язання чи інші менш суворі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої та не усунуть встановлених ризиків.

Суд враховує принцип пропорційності (ст.182 КПК України) та вважає обґрунтованим залишити раніше визначений розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, як альтернативу триманню під вартою.

У разі внесення застави суд покладає на обвинувачену обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить належну процесуальну поведінку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 110, 131, 132, 177, 182, 183, 194, 309, 314, 315, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15.01.2026 року, утримуючи останнього в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Залишити без змін, раніше обраний розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити, що обвинувачений, або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення обвинуваченим визначеного судом розміру застави, покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та іншими обвинуваченими, а також особами, які є фігурантами кримінального провадження або мають відношення до цього кримінального провадження.

Визначити строк дії ухвали суду про продовження строку застосування запобіжного заходу зазначеного вище до 15.01.2026 року включно.

Ухвала суду щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1