Справа № 159/7054/25
Провадження № 1-кс/159/1917/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

09 жовтня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000318 від 28.09.2025 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.272 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000318 від 28.09.2025 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.272 КК України.

В судове засідання дізнавач, прокурор, власник майна не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму власному робочому місці ПК-ВЧД-14 у деревообробному цеху, що за адресою: Волинська область, місто Ковель, вулиця Ветеранів, будинок 3, внаслідок необережності, отримав тілесні ушкодження у вигляді: травматичної ампутації 2 пальця правої кисті на рівні п`ястно-фалангового суглобу, неповна травматична ампутація 5 пальця правої кисті, різано-рваної рани правої кисті з пошкодженням сухожилків згиначів 3-4-5 пальці правої руки.

Відомості про дане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.401, ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2025 за № 0000318 і розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

03.10.2025 в.о. начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо ОСОБА_6 добровільно видав комбінований верстат, на якому працював та травмувався ОСОБА_5 та відрізок деревини із слідами РБК, який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .

Постановою дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 03.10.2025 комбінований верстат та відрізок деревини із слідами РБК визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Доводячи підстави поданого клопотання дізнавач вказував про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що комбінований верстат та відрізок деревини із слідами РБК є речовим доказом, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

Додатками клопотання підтверджується, що комбінований верстат та відрізок деревини із слідами РБК є речовими доказами, отже мають значення для забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його дізнавачем, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, впевнившись, що дізнавачем надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для його володільця, виходячи і з розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на вказане майно завданням кримінального провадження, приймаючи до уваги, що є достатні підстави вважати, що дане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, що відповідно до частини 2 ст. 170 є правовими підставами для накладення на нього арешту, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що тимчасове обмеження власника майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, є обґрунтованим і такий ступінь втручання у його права та свободи, виправдовуюся потребами досудового розслідування, а тому клопотання суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на відрізок деревини, на якому наявні сліди РБК та комбінований верстат.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися, користуватися арештованим майном окрім сторони кримінального провадження під час проведення слідчих (розшукових) дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1