Справа № 583/4639/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2025 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисниці ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_7 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, українця, громадянина України, без зареєстрованого у встановленому законом погрядку місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

установила:

05.10.2025 на розгляд слідчої судді надійшло зазначене клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000856 від 03.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в межах якого 03.10.2025 о 16.55 год. ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та 04.10.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Слідчий зазначав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, якими встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, офіційно не працює та не навчається; незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , оскільки перебував разом з ним на території, де попередньо вирішив здійснювати збут наркотичних засобів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме своєю відмовою у прибутті за викликами до слідчого, прокурора чи суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, зокрема, не маючи офіційних джерел доходів, може вчинити злочин корисливого характеру або такий, що пов`язаний із незаконним впливом на свідків у кримінальному провадженні, або ж продовжити свою протиправну діяльність, пов`язану з незаконним придбанням, зберіганням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин. З огляду на викладене доцільним та здатним запобігти вказаним ризикам є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить вчасне, якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, додержання підозрюваним процесуальних обов`язків та виконання процесуальних рішень слідчого, прокурора та суду.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисниця в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому, не заперечуючи обґрунтованість підозри, посилалися на необґрунтованість зазначених у клопотанні ризиків, оскільки свідок у цьому кримінальному провадженні, про тиск на якого наголошує прокурор, вже допитаний із застосуванням відеозапису та відповідні матеріали долучені до клопотання. Крім того, підозрюваний, хоча і має закордонний паспорт, однак, маючи відповідний вік та можливість виїхати закордон, на цей час ним не скористався, наразі він знаходиться у його батьків та він не заперечує проти його здачі правоохоронним органам. Вважали, що в розумінні ст. 177 КПК України не вичерпані можливості у застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, яким, на їх думку, може бути цілодобовий домашній арешт, який зможе запобігти іншим, зазначеним у клопотанні ризикам. При цьому, захисниця прохала врахувати вік підозрюваного, якому наразі 19 років, нещодавно закінчив школу і хоча з об`єктивних підстав не продовжив навчання, але заробляв собі на життя тимчасовими заробітками, проживає разом з бабусею і дідусем, раніше до кримінальної відповідальності не притягався та, на переконання захисниці, став на злочинний шлях через свій юний вік, відсутність життєвого досвіду та недостатньої уваги до виховання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя виходить з наступного.

Встановлено, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000856 від 03.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Згідно з витягом із зазначеного кримінального провадження, мешканець м. Охтирка ОСОБА_4 може бути причетний до збуту наркотичних засобів на території м. Охтирка.

03.10.2025 о 16.55 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 04.10.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307КК України, в межах кримінального провадження №0000856 від 03.10.2025.

Слідча суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами: протоколом огляду місця події від 03.10.2025, яким зафіксовано, що на відкритій ділянці місцевості поблизу ТЦ «Славна» по вул. Незалежності,31 в м. Охтирка ОСОБА_8 у присутності понятих добровільно видав працівникам поліції ніж сірого кольору з візерунком «вовк», ніж зеленого кольору, та тканинну сумку чорного кольору у якій знаходилися зіп-пакети із згортками синього кольору, виконаних з ізоленти, які у подальшому були вилучені працівниками поліції та запаковані до спец пакетів; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 03.10.2025, який повідомив, що за проханням підозрюваного ОСОБА_4 вийшов з ним погуляти та вони зайшли на територію колишнього заводу «Промзв`язок», при цьому з ОСОБА_9 було дві тканинні чорні сумки, одну з яких він дав потримати свідку та в цей час до них під`їхали на службовому автомобілі працівники поліції; протоколом затримання підозрюваного від 03.10.2025, яким зафіксовано, що при затриманні ОСОБА_4 слідчим проведеного його обшук, під час якого у підозрюваного вилучено мобільний телефон.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04).

При цьому арешт або затримання повинно базуватися на «обґрунтованій підозрі», що відповідна особа вчинила злочин, що передбачає наявність фактів або інформації, яка задовольняла б об`єктивного спостерігача, що відповідна особа може здійснити правопорушення. Що означає «розумне» залежить від усіх обставин, але факти, що викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, що необхідні для обґрунтування засудження або навіть пред`явлення обвинувачення (п. 184 рішення у справі «Мерабішвілі проти Грузії» / Merabishvili v. Georgia), заява №72508/13 від 28.11.2017).

Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07).

На цій стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З огляду на викладене, наявні матеріали, на думку слідчої судді, свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

Отже, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Слідча суддя вважає, що існує обґрунтована ймовірність можливості, що підозрюваний ОСОБА_4 , побоюючись відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, усвідомлюючи невідворотність призначення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також наявний ризик і тиску на свідка, який хоча і був допитаний із застосуванням відеозапису, однак проживає з підозрюваним в одному населеному пункті та існує ймовірність того, що підозрюваний може незаконно впливати на нього з метою зміни його попередніх показань, або надання інших показань.

Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, не навчається, отже у нього відсутні законні джерела до існування, тому є ймовірність продовження ним кримінального правопорушення, або вчинення нового.

Проте, долучені до клопотання матеріали не містять достатніх переконливих доказів, які б беззаперечно передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Однак, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні цього не доведено.

У судовому засіданні слідча суддя також не встановила наявність таких обставин.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Слідчою суддею встановлено, що підозрюваний, хоч і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжких, однак є особою молодого віку, раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, інформації про негативну характеристику за місцем мешкання матеріали клопотання не містять, як і інформації, що свідчить про перешкоджання ним слідству.

З огляду на викладені обставини про особу підозрюваного та його репутацію, слідча суддя приходить до висновку про недоведеність прокурором недостатності застосування для запобігання ризикам більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на доведеність обґрунтованості підозри, наявність існування ризику, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт із забороною ОСОБА_4 цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, слідча суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені пунктами 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду для проведення слідчих чи процесуальних дій;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування з особами, допитаними в якості свідків, потерпілих та особами, що є спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання слідчому, якому доручено проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженню, свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці, тобто до 5 грудня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та передається для виконання до Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області.

ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти із зали суду.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 8 жовтня 2025 року.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1