УХВАЛА

Справа № 569/22336/25

1-кс/569/7984/25

17 жовтня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання старшого слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, українця, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодження із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України із визначенням застави в розмірі - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб..

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002080 від 15.10.2025 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливого кримінального правопорушення проти власності, зокрема, вироком Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області від 07.09.2021 за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі (звільнений 19.12.2024 по відбуттю покарання), маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинивши під час воєнного стану новий умисний, корисливий злочин проти власності за наступних фактичних обставин.

Так, 15.10.2025, приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ на всій території України та який в подальшому продовжено,скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку потерпілої ОСОБА_9 та інших осіб, таємно викрав належний потерпілій велосипед марки «WHEELER», сірого кольору, вартістю 6000 грн. та велосипед марки «HAIBIKE», чорного кольору, вартістю 6000 грн., загальною вартістю 12 000 грн., чим завдав останній майнової шкоди у вказаному розмірі.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення: 15.10.2025 ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

На момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину, зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: кримінальне правопорушення дійсно мало місце та дані про нього внесено в ЄРДР; кримінальне правопорушення вчинено особою, стосовно якої прийнято рішення про оголошення підозри; суспільно-небезпечні діяння містять склад конкретного кримінального правопорушення.

Зокрема, підозра ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.10.2025 ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 15.0105.2025, що проводився за адресою: м. Рівне, вул. Боженова, 40 із додатком ілюстративною таблицею; протоколом огляду місця події від 15.10.2025, що проводився за адресою: м. Рівне, вул. Вячеслава Чорновола між будинками №12 та №16із додатком ілюстративною таблицею; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 16.10.2025; протоколом допиту як свідка ОСОБА_11 від 16.10.2025; протоколом огляду відео від 16.10.2025; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 від 16.10.2025; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 16.10.2025; іншими зібраними під час досудового розслідування матеріалами об`єднаного кримінального провадження №0002080 від 15.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинення нових умисних кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків:

- може переховуватись, ухилятись від органу досудового розслідування та суду, а саме є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи відповідальність за вчинений ним тяжкий злочин, може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, покинувши межі області, чи змінити місце проживання, так як являється жителем іншої області, вчасно не з`являтися на виклик прокурора, слідчого та суду, об`єктивно обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, спосіб та характер вчинення даного злочину являють суспільну небезпеку.

У зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відсутність стримуючих факторів (офіційно не працевлаштований) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти нові умисні злочини проти власності, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

- може незаконно впливати на свідків та потерпілу, ОСОБА_12 відомі анкетні та контактні дані потерпілої та свідка, а також місце їх проживання, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, може незаконно впливати на них, може чинити фізичний, психологічний тиск у цьому кримінальному провадженні з метою їх відмови від дачі показань або дачі завідомо неправдивих показань.

- може вчинити інше кримінальні правопорушення, а саме встановлено, ОСОБА_13 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема: вироком Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області від 07.09.2021 за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі (звільнений 19.12.2024 по відбуттю покарання); вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.12.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.; вироком Івано-Франківського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.09.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

Відсутність офіційного працевлаштування та постійних доходів, місця постійного проживання свідчить про те, що грошові кошти на проживання отримуються шляхом вчинення злочинів.

- може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки наведені вище факти у своїй сукупності та логічності свідчать про це, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики прокурора суду, що в подальшому може позбавити суд можливості забезпечити судове провадження у розумні строки.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має враховувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Крім того, слід зазначити, що за змістом п.п. b та c ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити дотримання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, так як останній являється уродженцем іншої області та не має постійно місця проживання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливого кримінального правопорушення проти власності, зокрема, вироком Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області від 07.09.2021 за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі (звільнений 19.12.2024 по відбуттю покарання), маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинивши під час воєнного стану новий умисний, корисливий злочин проти власності за наступних фактичних обставин.

Так, 15.10.2025, приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ на всій території України та який в подальшому продовжено,скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку потерпілої ОСОБА_9 та інших осіб, таємно викрав належний потерпілій велосипед марки «WHEELER», сірого кольору, вартістю 6000 грн. та велосипед марки «HAIBIKE», чорного кольору, вартістю 6000 грн., загальною вартістю 12 000 грн., чим завдав останній майнової шкоди у вказаному розмірі.

15.10.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», який вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин провадження, слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Окрім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинення нових умисних кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ступенем тяжкості відноситься до тяжких, слідчий суддя вважає відповідно до ч.4 ст.182 КПК України доцільним визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів із визначення розміру застави.

Визначити місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Строк тримання під вартою рахувати з дня затримання 16 год. 45 хв. 15 жовтня 2025 року.

Визначити, що строк дії ухвали до 13 грудня 2025 року.

Одночасно визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач коштів ТУ ДСА в Рівненській області, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN № UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 13 грудня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_14