Провадження №1-кс/367/1089/2025
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі слідчого: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , затвердженого прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000842 від 21.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання про арешт майна в повному обсязі з підстав зазначених в клопотанні.

Так, в обґрунтування свого клопотання слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21 вересня 2025 року, приблизно о 16 год. 00 хв. між ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_6 , які перебували на території залізничного вокзалу по вул. Центральній, 6-Ж в м. Ірпінь Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з мотивів помсти за словесні образи. Одразу після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у тому ж місці, у той же час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого ОСОБА_6 в момент їх заподіяння, та бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, з мотивів помсти за словесні образи, перебуваючи у положенні стоячи обличчям до обличчя відносно потерпілого ОСОБА_6 , наніс останньому один удар в підборіддя, від якого потерпілий впав на асфальт. В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому основи черепа, гематооторея, від яких останній втратив свідомість та які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкодження, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

21.09.2025 в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України у затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: Кросівки «Nake» синього кольору, з підошвою білого кольору, з плямами РБК на носках, які вилучені та упаковані до картонної коробки, яка опечатана біркою з пояснювальним текстом та підписами понятих, а також виявлено на лівій нозі на пальцях сліди РБК, здійснено змив за допомогою аплікатора з ватною кінцівкою, який упакований до паперового конверту на якому виконано рукописний текст з підписами понятих.

Вилучені в ході обшуку особи, речі зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема відомості про спричинення тілесних ушкоджень, так як на взутті збереглись плями бурого кольору, що можуть належати потерпілому, зокрема шляхом проведення судової молекулярної генетичної експертизи, що надасть змогу стороні обвинувачення встановити обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

У зв`язку з цим, постановою слідчого від 22.09.2025 зазначені речі були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

В сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, у сторони обвинувачення відсутні. В зв`язку із вище викладеним в сторони обвинувачення виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього документи, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з клопотання в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000842 від 21.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

21.09.2025 в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України у затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: Кросівки «Nake» синього кольору, з підошвою білого кольору, з плямами РБК на носках, які вилучені та упаковані до картонної коробки, яка опечатана біркою з пояснювальним текстом та підписами понятих, а також виявлено на лівій нозі на пальцях сліди РБК, здійснено змив за допомогою аплікатора з ватною кінцівкою, який упакований до паперового конверту на якому виконано рукописний текст з підписами понятих.

Вилучені в ході обшуку особи, речі зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема відомості про спричинення тілесних ушкоджень, так як на взутті збереглись плями бурого кольору, що можуть належати потерпілому, зокрема шляхом проведення судової молекулярної генетичної експертизи надасть змогу стороні обвинувачення встановити обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Так, частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 4, 5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження: Речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства. Умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Так, судом встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, дійшов висновку, що клопотання слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на підлягає задоволенню частково, а саме в частині арешту особистих речей вилучених під час обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме: кросівки «Nake» синього кольору, з підошвою білого кольору, з плямами РБК, решта речових доказів є об`єктами досліджень майбутніх експертиз, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, а тому не потребують застосування такого заходу забезпечення як арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , затвердженого прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000842 від 21.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 21.09.2025 у кримінальному провадженні № 0000842 від 21.09.2025 у період часу з 22:40 год. по 23 год.10 хв. старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області під час обшуку ОСОБА_5 затриманого в поряду ст. 208 КПК України: кросівки «Nake» синього кольору, з підошвою білого кольору, з плямами РБК, з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1