В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0002262 від 18.08.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Тячівського району, смт. Солотвино, громадянин України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, дітей не має, із неповною середньою освітою, військовослужбовець, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2025 приблизно о 09 год. 50 хв. у обвинуваченого ОСОБА_5 , який знаходився у приміщенні магазину «ЄВА», за адресою: м. Київ, бульв. Чоколівський, буд. 1, виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, що належить ТОВ «РУШ», в умовах воєнного стану, реалізуючи який останній взяв з полиці прилавку магазину шампунь «Хед енд Шолдерс» ємністю 400 мл. у кількості 2 шт., загальною вартістю 318 грн. 40 коп., шампунь «Хед енд Шолдерс» ємністю 400 мл. у кількості 1 шт. вартістю 159 грн, 20 коп., шампунь «Оджік» ємністю 100 мл. вартістю 576 грн., сироватку для волосся «Редіст» у кількості 5 шт. загальною вартістю 2480 грн. після чого, тримаючи вказане майно в руках, не розрахувавшись за нього, оминув касу магазину та не реагуючи на вимоги продавця повернутись вибіг з приміщення магазину разом із викраденим майном, чим завдав майнової шкоди ТОВ «РУШ» на загальну суму 3533, 60 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини. Вказав, що бажає продовжувати проходити службу в ЗСУ та вчинювати злочини більше не буде.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наданими прокурором доказами і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що вчинене в умовах воєнного стану.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, доведеною.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, є військовослужбовцем, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Суд вважає за необхідне окремо оцінити розмір завданої майнової шкоди та наслідки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений відкрито заволодів побутовою косметичною продукцією (шампуні та сироватка для волосся) загальною вартістю 3533,60 грн., яка належить ТОВ «РУШ», при цьому весь викрадений товар був повернутий магазину, у зв`язку з чим фактичні негативні майнові наслідки для потерпілої юридичної особи мінімізовані.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, є, зокрема, наведені у законі, а також інші обставини, не передбачені ч. 1 цієї статті, якщо вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово підкреслював, що перелік обставин, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, є невичерпним, а суд вправі визнавати пом`якшуючими й інші подібні обставини, за умови належного мотивування того, яким чином вони знижують ступінь тяжкості злочину.

Згідно з усталеною практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду незначна/невелика вартість викраденого майна може визнаватись обставиною, що пом`якшує покарання:

Так, у постанові від 01.02.2018 у справі № 634/609/15-к, суд, оцінюючи справедливість призначеного покарання, серед обставин, що пом`якшують покарання, прямо врахував «незначну вартість викраденого майна» поряд із щирим каяттям та відсутністю претензій потерпілих, що стало підставою для висновку про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, у постанові від 07.02.2023 у справі № 337/7680/21 Верховний Суд, залишаючи без змін вирок апеляційного суду, вказав, що з огляду на конкретні обставини провадження, дані про особу обвинуваченого, вчинення лише одного епізоду злочину, а також незначну вартість викраденого майна, призначення суворішого покарання у виді позбавлення волі за крадіжку майна на суму 462,50 грн. було б явно несправедливим та таким, що суперечить принципу пропорційності.

Таким чином, враховуючи зазначені правові позиції Верховного Суду, при вирішенні питання про застосування ст. 69 КК України, судом також прямо враховано «предмет і вартість викраденого майна» як елемент, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення в сукупності з іншими пом`якшуючими обставинами.

Із наведеного випливає, що Верховний Суд виходить із того, що:

- характер товару та його вартість є складовими оцінки ступеня суспільної небезпечності конкретного діяння в межах відповідного складу злочину;

- незначна вартість викраденого може враховуватися як інша обставина, що пом`якшує покарання (ч. 2 ст. 66 КК України), якщо в сукупності з іншими даними істотно знижує ступінь тяжкості злочину та впливає на висновок щодо справедливості та пропорційності покарання.

Застосовуючи наведені підходи до конкретних обставин цього провадження, суд бере до уваги, що:

- викрадений товар є звичайною побутовою косметичною продукцією, не відноситься до особливо цінних речей;

- загальна вартість майна становить 3533,60 грн., що для великої торговельної мережі (ТОВ «РУШ», магазин «ЄВА») є незначною сумою;

- весь товар був повернутий магазину, у зв`язку з чим реальна майнова шкода потерпілій юридичній особі фактично усунута або істотно зменшена;

- потерпілою є юридична особа, а не фізична особа, яка би зазнала відчутних негативних наслідків для особистого чи сімейного бюджету.

У сукупності з повним визнанням вини, щирим каяттям обвинуваченого, раніше не судимого, проходженням ним військової служби у Збройних Силах України та поверненням викраденого майна власнику, наведені обставини свідчать про те, що конкретний ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину є нижчим, ніж типовий для злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

За таких умов суд доходить висновку, що незначна вартість викраденого майна у поєднанні з його поверненням власнику істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому, керуючись ч. 2 ст. 66 КК України та наведеними правовими позиціями Верховного Суду, визнає її обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Виходячи із зазначеного, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, а також незначну вартість завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений в судовому засіданні висловив щире каяття з приводу вчиненого, вказав, що жалкує, що так вчинив.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Виходячи із зазначеного, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 Кримінального Кодексу України - у виді п`яти років позбавлення волі, оскільки призначення покарання у виді позбавлення волі від семи років до десяти років за відкрите викрадення майна на суму 3335,60 грн. було б явно несправедливим та таким, що суперечить принципу пропорційності, як зазначає Верховний Суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Кримінального Кодексу України, якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи щире каяття обвинуваченого, відсутність у нього судимості, відкрите викрадення майна не у фізичної особи, а у мережевого супермаркету, вартість якого була повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна, бажання продовжувати обвинуваченим військову службу, суд вважає, що дані обставини істотно знижують тяжкість вчиненого злочину, оскільки свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та його безпечність для суспільства.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України. Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України та на підставі ст. 69 КК України призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 4 ст. 186 Кримінального Кодексу України, а саме: у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за даним вироком із розрахунку день за день: з 18 серпня 2025 р. по 27 листопада 2025 р. включно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою - скасувати. Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно.

Речові докази: диск з наявним на ньому відео із камер відеоспостереження - залишити зберігати в матеріалах справи;

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1