Справа № 344/1100/25
Провадження № 11-кп/4808/445/25
Категорія ст.307 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Івано Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 08 липня 2025 року, відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 307 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Івано Франківськ, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок Івано Франківського міського суду від 08.07.2025 року таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченої та тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно одночасно застосував ст. 69 та ст. 75 КК України, оскільки Верховний Суд в постанові від 19.02.2020 року приймаючи рішення про скасування ухвали апеляційного суду, вказав на те, що призначаючи обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, та звільняючи його від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд урахував ті самі обставини, що є недопустимим.

При застосуванні до обвинуваченої ст. 69, 75 КК України суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких та сімейних обставин, а також те, що обвинувачена добровільно співпрацювала зі слідством. Водночас наведені судом обставини, не дали підстав для застосування ст. 69,75 КК України.

Вказує на те, що судом першої інстанції не враховано суспільної небезпеки вчиненого злочину, яка визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії на свідомість людей, їх мораль та спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості.

Окрім цього, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 проживає за адресою АДРЕСА_2 , вдова, є матір`ю чотирьох дітей, троє з яких є малолітніми.

Тому у відповідності ч.1 ст. 378 КПК України за наявності у обвинуваченої неповнолітніх дітей, які залишилися без нагляду, суд зобов`язаний одночасно з ухваленням вироку порушити окремою ухвалою питання перед службою в справах дітей або відповідним органом опіки та піклування, органу соціального захисту населення про необхідність влаштування цих неповнолітніх, непрацездатних або встановлення над ними опіки чи піклування.

Просить скасувати вирок Івано Франківського міського суду від 08.07.2025 року щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.

Порушити окремою ухвалою в порядку ст. 378 КПК України перед службою у справах дітей виконавчого комітету Івано Франківської міської ради питання про необхідність влаштування неповнолітніх дітей, або встановлення над ними опіки чи піклування.

В решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, вважає її безпідставною, необгрунтованою та такою, що погіршує становище обвинуваченої.

Зазначає, що прокурор безпідставно стверджує, що суд першої інстанції допустив істотне порушення закону, застосувавши одночасно ст. 69 та ст. 75 КК України.

Верховний Суд у своїй практиці (зокрема постанова від 17.02.2021 року у справі № 755/5922/18, постанова від 09.06.2022 року у справі № 161/3361/19) наголошував, що одночасне застосування цих статей можливе за наявності виняткових обставин та належної мотивації вироку, яка й була наведена Івано Франківським міським судом. У вироку суд обґрунтовано зазначив низку обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, добровільна співпраця зі слідством, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину.

Окрім цього, при ухваленні судового рішення було враховано особу обвинуваченої, а саме те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, є вдовою та сама виховує чотирьох дітей, троє з яких малолітні, на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Тому суд, врахувавши соціальну значимість обвинуваченої як матері одиночки, дійшов висновку про можливість виправлення без реального відбування покарання, що цілком відповідає положенням ст. 75 КК України.

Звертає увагу суду на те, що у даній справі прокурор у судових дебатах просив саме те покарання, яке й було призначено вироком суду першої інстанції. Тому вимоги прокурора в апеляційній скарзі про призначення більш суворого покарання фактично суперечать як його власній процесуальній позиції, так і принципу не погіршення становища засудженої.

Просить апеляційну скаргу прокурора на вирок Івано Франківського міського суду від 08.07.2025 року, залишити без задоволення. Вирок Івано Франківського міського суду від 08.07.2025 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначено їй покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік 6 місяців, якщо вона в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбуття покарання час фактичного затримання, а саме з 23.11.2024 року по 25.11.2024 року (включно).

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 25.11.2024 по 06.08.2024 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 32 098 гривень 78 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 вчинила незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту наркотичного засобу, психотропної речовини та особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, а також незаконний збуті наркотичного засобу та особливо небезпечної психотропної речовини, вчинені повторно, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно, а саме в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатинон), наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, які незаконно зберігала у невстановленому місці з метою незаконного збуту.

В подальшому, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел на подальший збут психотропної речовини та особливо небезпечної психотропної речовини, за допомогою своєї доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не усвідомлювала злочинних дій останньої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, попросила ОСОБА_11 надіслати особі на ім`я ОСОБА_12 попередньо сформовану нею посилку через ТОВ «Нова пошта».

19 червня 2024 року, близько 17 год. 06 хв., ОСОБА_11 прийшла до поштового відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківська ТГ, с. Угринів, вул. Хіміків, 5Б, із сформованою ОСОБА_9 посилкою, всередині якої знаходились два поліетиленові пакети із вмістом порошкоподібної речовини білого та бурого кольорів. Перебуваючи у поштовому відділенні, ОСОБА_11 оформила товарно-транспортну накладну №0975, при цьому вказавши вигадані дані відправника « ОСОБА_13 (с. Угринів)» та дані одержувача « ОСОБА_12 (с. Нижні Ворота)».

22 липня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського апеляційного суду працівниками поліції було проведено негласну слідчу (розшукову) дію накладення арешту на кореспонденцію, огляд та її виїмка, з метою негласного отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, в ході якої було оглянуто посилку із товарно-транспортною накладною №0975 та виявлено поліетиленовий пакет із застібкою, всередині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору, взірець якої було відібрано,яка згідно висновку експерта від 29.10.2024 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатинон), в кількості 0,0859 грама, та поліетиленовий пакет із застібкою, всередині якого містилась порошкоподібна речовина бурого кольору, взірець якої було відібрано, яка згідно висновку експерта від 29.10.2024 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, в кількості 0,0002 грама.

Після чого, о 09 год. 55 хв. 21.06.2024 посилка із товарно-транспортною накладною №0975, сформована ОСОБА_9 , була отримана особою із анкетними даними « ОСОБА_12 » на поштовому відділенні №1 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Нижні Ворота, вул. Перемоги, 7.

Крім цього, в період часу з 21 год. 20 хв. по 21 год. 45 хв. 19.10.2024, перебуваючи в приміщенні під`їзду будинку №2, що по вул. Надрічна в м. Івано-Франківську, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_9 незаконно збула ОСОБА_14 за грошові кошти у сумі 1500 грн. попередньо поміщені в упакування з-під цигарок поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини, яка згідно висновку експерта від 30.10.2024 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатинон), в кількості 0,6043 грама, та поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, яка згідно висновку експерта від 30.10.2024 містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, в кількості 0,1924 грама.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 23.11.2024 в період часу з 13 год. 23 хв. по 13 год. 47 хв., перебуваючи в приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_9 незаконно збула ОСОБА_14 за грошові кошти в сумі 1600 грн. два фольгові згортки із вмістом порошкоподібної речовини, яка згідно висновку експерта від 24.11.2024 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатинон), в кількості 1,5097 грама.

Крім цього, в період часу з 18 год. 48 хв. до 22 год. 16 хв. 23.11.2024, в ході проведення санкціонованого обшуку слідчим слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та працівниками Івано-Франківського управління боротьби із наркозлочинністю ГУНП в Івано-Франківській області за місцем проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:

- один зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини, що згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в кількості 3,876 грама;

- один зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження, що згідно висновку експерта містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, в кількості 1,3115 грама;

- згорток із вмістом речовини рослинного походження, що згідно висновку експерта містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, в кількості 0,0303 грама;

- полімерний пакет та фольговий згорток із вмістом порошкоподібної речовини, що згідно висновку експерта містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, в кількості 0,0252 грама;

- поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, що згідно висновку експерта містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, у кількості 61,364 грама;

Вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, ОСОБА_9 зберігала з метою подальшого збуту.

Сумарна кількість часток від великих розмірів, вилучених 23.11.2024 у ОСОБА_9 особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), психотропної речовини обіг якої обмежено амфетаміну, наркотичного засобу обіг якого обмежено - канабісу, становить 2,723528, що перевищує одиницю великих розмірів.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченій реальне покарання в межах санкції ч.2 ст. 307 КК України;

- обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник ОСОБА_8 просили вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи вирок в межах поданої апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 409 КПК України встановлено, що однією із підстав для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, якими за змістом ст.412 ч.1 КПК України є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Згідно ст. 349 ч. 3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, прийняття рішення про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються є правом суду першої інстанції, яке може бути використане судом на власний розсуд у разі переконання, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються.

Виходячи зі змісту ст.349 ч.3 КПК України, необхідно прийти до висновку, що при вирішенні питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину не є вирішальним, оскільки обвинувачення складається із сукупності різних фактів, які не є однаковими за своїм юридичним значенням.

Так, відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному проваджені підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд першої інстанції повинен не тільки переконатись в тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також і роз`яснити їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виконуючи вищевказану вимогу кримінального процесуального закону, суд першої інстанції повинен конкретизувати кожну із обставин вказаних в обвинуваченні, яка має значення для правильного розгляду кримінального провадження по суті і стосовно якої він приймає рішення про недоцільність дослідження доказів.

Суд першої інстанції повинен вказати, які саме обставини не потребують доказування і вважаються встановленими в зв`язку з тим, що не оспорюються ніким із учасників кримінального провадження, переконатися, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і після постановлення судового рішення, будуть позбавлені права оскаржити їх в апеляційному порядку.

Вищевказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані не були і суд не конкретизував обставини, стосовно яких він приймає рішення про недоцільність дослідження доказів і стосовно яких учасники судового провадження позбавлені права оскарження в апеляційному порядку.

Як вбачається з вироку та матеріалів кримінального провадження, всупереч вимог ст. 349 ч.3 КПК України судом першої інстанції було порушено процедуру та порядок розгляду кримінального провадження.

В мотивувальній частині вироку (а.п. 195) судом зазначено, що допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини та пояснила, що до вчинення такого поступку її спонукало скрутне матеріальне становище. Через брак коштів і те, що на її утриманні перебуває четверо дітей вона шукала підробіток в Інтернеті. В телеграм каналі знайшла пропозицію заробітку, і придбала для подальшого розповсюдження канабіс, який пересилала новою поштою.

Однак, під час апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_9 зазначила, що в суді першої інстанції належним чином не зрозуміла зміст вимог ст. 349 ч.3 КПК України. Вказала, що визнала свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні тільки тому, що сторона обвинувачення запропонувала співпрацювати з ними, визнати вину та активно сприяти у розкритті злочину, а вони враховуючи те, що на її утриманні перебуває четверо дітей будуть просити призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі. Проте, враховуючи позицію прокурора наведену в апеляційній скарзі з приводу призначення реального їй покарання у виді 6 років позбавлення волі, своєї вини у вчиненому не визнає, просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 зазначив, що підтримує позицію своєї підзахисної, яка не визнає своєї вини у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 307 КК України. Тому просить судове рішення скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при відсутності належного встановлення фактичних обставин кримінального провадження прийшов до передчасних висновків про можливість розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_9 в порядку ст. 349 ч.3 КПК України.

Сукупність вищевказаних порушень, допущених судом першої інстанції при судовому розгляді кримінального провадження є істотними, оскільки такі порушення, безперечно, ставлять під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваного вироку.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу прокурора та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому встановлені обставини під час апеляційного розгляду підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити частково.

Вирок Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 08 липня 2025 року щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст. 307 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4