ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2025 року за № 0000536, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть клопотання

24.12.2025 до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор просив продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , а саме:

- прибувати на кожну вимогу до детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво та/або суду;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво;

- повідомляти детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні із такими свідками: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до органу Державної міграційної служби за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання обґрунтоване тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) за процесуального керівництва Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 від 22.09.2025.

03.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України. 10.09.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 10 000 000 грн з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків на 2 місяці. Строк дії покладених обов`язків було продовжено ухвалою слідчого судді ВАКС від 06.11.2025.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків.

2. Позиція учасників судового засідання

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів, наголосив на обґрунтованості підозри, яка підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Захисник ОСОБА_5 заперечував вказане клопотання, вважав підозру необґрунтованою. Вважав, що ризики, вказані у клопотанні, зменшились та втратили актуальність. Зазначив, що підозра обґрунтовується в тому числі показаннями свідка ОСОБА_6 ОСОБА_6 дає показання на ОСОБА_4 , але його показання сумнівні. Існує конфлікт між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , оскільки мало місце оскарження угоди про визнання винуватості та подання заяви про вчинення злочину ОСОБА_6 , де ОСОБА_4 є потерпілим. Доказів виїзду до Французької Республіки з іншими адвокатами та розмов з ОСОБА_11 - клопотання не містить.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_11 є його клієнтом, якому надається правова допомога. ОСОБА_12 , з якою підозрюваний ОСОБА_4 виїжджав у Францію, - є його цивільною дружиною. Щодо фінансового становища зазначив, що заставу за нього вносили інші особи. Зазначив, що ризики, зазначені у клопотанні є абстрактними. Повідомив, що в нього є потреба періодично перебувати в Чернігівській області. Прокурор не заперечував щодо зміни обов`язку не відлучатися за межі Київської області та дозволити підозрюваному відвідувати Чернігівську область.

3. Мотиви слідчого судді

3.1. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Кримінальний процесуальний закон під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, передбачає можливість покладення на обвинуваченого одного або кількох обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначені обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, яка регулює порядок продовження строку тримання під вартою (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку дії обов`язків розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тобто вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків, слідчий суддя керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів.

Зокрема, ч. 2 ст. 177 КПК України передбачає, що слідчий суддя має встановити: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, положення ч. 3 ст. 199 КПК України орієнтують слідчого суддю додатково оцінити:

- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії обов`язків;

- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

3.2. Оцінка обґрунтованості підозри

Досудовим розслідуванням установлено, що рішенням Київської обласної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 25.12.2003 №2443/10 ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2443/10.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів. Положення вказаної норми обов`язкове до виконання для ОСОБА_4 як адвоката.

Згідно зі ст. 25 Правил адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року, ОСОБА_4 як адвокату категорично забороняється використовувати при виконанні доручення клієнта незаконні та неетичні засоби, зокрема спонукати свідків до надання завідомо неправдивих показань, вдаватися до протизаконних методів тиску на протилежну сторону чи свідків (погроз, шантажу тощо), використовувати свої особисті зв`язки (чи в окремих випадках особливий статус) для впливу прямо або опосередковано на суд або інший орган, перед яким він здійснює представництво або захист інтересів клієнтів, використовувати інформацію, отриману від колишнього клієнта, конфіденційність якої охороняється законом, використовувати інші засоби, що суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

ОСОБА_4 , нехтуючи зазначеними вимогами законодавства, вчинив дії, які дають підстави підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі №910/15551/20 за позовом компанії «Trimcroft Services Limited» до компаній «Eastcoast United Inc.», «Statex Corp.», «Newport Inc.», «Sayers Holdings Limited», приватного акціонерного товариства «Ділові партнери», Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, компанії «Ferrexpo AG», товариства з обмеженою відповідальністю «Солід Дніпро», товариства з обмеженою відповідальністю «Основа-цінні папери», акціонерного товариства «Інг Банк Україна», Міністерства юстиції України про визнання недійсним договору в частині та відновлення становища, яке існувало до порушення прав.

Надалі позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - компаній «Emsworth Assets Limited», «Gilson Investmens Limited» та «Calefort Developments Limited», прийнято для спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження.

За результатами розгляду рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 у позовах компаній «Trimcroft Services Limited», «Emsworth Assets Limited», «Gilson Investmens Limited» та «Calefort Developments Limited» відмовлено повністю.

Однак 12.09.2022 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційні скарги зазначених компаній на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 у справі №910/15551/20 задоволено частково, зазначене рішення Господарського суду міста Києва скасовано та позови компаній «Trimcroft Services Limited», «Emsworth Assets Limited», «Gilson Investmens Limited» та «Calefort Developments Limited» задоволено частково.

Зазначеним судовим рішенням постановлено, зокрема, витребувати із незаконного володіння компанії «Ferrexpo AG»:- прості іменні акції в кількості 28 897 580 штук номінальною вартістю 9,96 гривні, що становить 9,3218% від загальної кількості акцій у статутному капіталі ПрАТ «Полтавський ГЗК», на користь компанії «Trimcroft Services Limited»; - прості іменні акції в кількості 37 627 180 штук номінальною вартістю 9,96 гривні, що становить 12,1378% від загальної кількості акцій у статутному капіталі ПрАТ «Полтавський ГЗК», на користь компанії «Calefort Developments Limited»;- прості іменні акції в кількості 37 627 180 штук номінальною вартістю 9,96 гривні, що становить 12,1378% від загальної кількості акцій у статутному капіталі ПрАТ «Полтавський ГЗК», на користь компанії «Emsworth Assets Limited»;- прості іменні акції в кількості 20 443 260 штук номінальною вартістю 9,96 гривні, що становить 6,5946% від загальної кількості акцій у статутному капіталі ПрАТ «Полтавський ГЗК», на користь компанії «Gilson Investmens Limited».

Отже, згідно з постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 ОСОБА_11 , будучи бенефіціарним власником компанії «Ferrexpo AG» (ідентифікаційний код з торговельного реєстру: CHE-109.378.764, місцезнаходження: Банхофштрассе, буд.13, місто Баар, 6340, Швейцарія) та приватного акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (код за ) (далі - ПрАТ «Полтавський ГЗК») через компанії: «The Minco Trust» (реєстраційний код 26462335), зареєстрована в Республіці Сінгапур; «Fevamotinico Minco Limited» (реєстраційний № 233846, адреса: 17, Gr. Xenapoulou Street, 3106 Limassol, Cyprus, Республіка Кіпр), «Fevamotinico S.a.r.l.» (реєстраційний №B128246, адреса: 12 Rue Guillaume Schneider, L-2522, Luxembourg, Велике Герцогство Люксембург); «Ferrexpo plc» (реєстраційний номер компанії: 5432915, місцезнаходження: вулиця Святого Джеймса, буд. 55, Лондон, Англія, SW1A 1LA), внаслідок витребування акцій у компанії «Ferrexpo AG» втрачав право володіння акціями ПрАТ «Полтавський ГЗК» та оперативного контролю господарської діяльності товариства.

На зазначену постанову Північного апеляційного господарського суду було подано касаційні скарги. Ухвалою від 11.10.2022 Касаційний господарський суд Верховного суду відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «Ділові партнери», а ухвалою від 21.10.2022 - за касаційною скаргою компанії «Ferrexpo AG».

Касаційний господарський суд 01.12.2022 задовольнив клопотання компаній «Trimcroft Services Limited» і «Ferrexpo AG» та передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення низки виключних правових проблем.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2023 (яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 15.02.2023) прийнято до розгляду справу №910/15551/20 за касаційними скаргами ПрАТ «Ділові партнери» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022, а також компанії «Ferrexpo AG» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 та ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2022, від 23.06.2022, від 29.06.2022, від 29.08.2022, від 30.08.2022 та від 08.09.2022.

Розгляд вказаної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 15.03.2023.

Розуміючи можливість втрати права володіння акціями та оперативного контролю господарської діяльності ПрАТ «Полтавський ГЗК», у період з 19.01.2023 по 06.03.2023 (більш точний час досудовим слідством не встановлено) у бенефіціарного власника компанії «Ferrexpo AG» та ПрАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на надання суддям Великої Палати Верховного Суду неправомірної вигоди за ухвалення ними судового рішення в інтересах ОСОБА_11 та компанії «Ferrexpo AG» про скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022.

Водночас керуючий партнер адвокатського бюро «Горецький і партнери» ОСОБА_6 , довідавшись про наявність на розгляді Великої Палати Верховного Суду судової справи №910/15551/20, вирішив запропонувати ОСОБА_11 свої юридичні послуги в цій справі, про що у січні-лютому 2023 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено) спочатку повідомив начальнику служби безпеки ПрАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_9 , а надалі - адвокату адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Ілляшев та партнери» (код за ) ОСОБА_8 , яким розповів про своє особисте знайомство та дружні відносини з Головою Верховного Суду ОСОБА_13 .

Розуміючи, що самостійно, без сприяння інших осіб, ОСОБА_11 не зможе надати суддям Великої Палати Верховного Суду неправомірну вигоду, він вирішив залучити до скоєння злочину, зокрема, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та інших осіб.

Наприкінці лютого - початку березня 2023 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено), усвідомлюючи, що ОСОБА_13 як Голова Верховного Суду та суддя Великої Палати Верховного Суду, а також інші судді Великої Палати Верховного Суду є службовими особами, які займають особливо відповідальне становище, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 доручив ОСОБА_8 з`ясувати через ОСОБА_6 можливість надання Голові Верховного Суду ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду неправомірної вигоди за прийняття ними судового рішення в інтересах ОСОБА_11 та компанії «Ferrexpo AG» про скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022.

Діючи на виконання доручення ОСОБА_11 , наприкінці лютого - початку березня 2023 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено), перебуваючи в приміщенні адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Ілляшев та партнери», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 11, при особистій зустрічі з ОСОБА_6 ОСОБА_8 повідомив про наміри ОСОБА_11 надати неправомірну вигоду суддям Великої Палати Верховного Суду та безпосередньо Голові Верховного Суду ОСОБА_13 .

Після розмови з ОСОБА_8 і до 06.03.2023 ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_13 як Голова Верховного Суду та суддя Великої Палати Верховного Суду, а також інші судді Великої Палати Верховного Суду є службовими особами, які займають особливо відповідальне становище, достеменно знаючи про тривалі дружні відносини Голови Верховного Суду ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , попросив останнього довести до відома ОСОБА_13 бажання ОСОБА_11 отримати на свою користь і користь компанії «Ferrexpo AG» судове рішення у справі №910/15551/20 про скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022, а також про готовність надати за винесення такого рішення неправомірну вигоду.

Довідавшись від ОСОБА_6 та ОСОБА_14 про готовність ОСОБА_11 надати неправомірну вигоду за винесення судового рішення, у Голови Верховного Суду ОСОБА_13 , який входив до складу Великої Палати, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди.

Усвідомлюючи, що перегляд судових рішень у Верховному Суді як суді касаційної інстанції здійснюється колегіально, що унеможливлює одноособове прийняття ним рішення на користь особи, яка пропонує надати неправомірну вигоду, ОСОБА_13 вступив у попередню змову з іншими, на цей час невстановленими суддями Великої Палати Верховного суду, які погодились за неправомірну вигоду винести судове рішення в інтересах ОСОБА_11 та компанії «Ferrexpo AG» про скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022.

Погоджуючись на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , що він та інші, на цей час невстановлені, судді Великої Палати Верховного Суду готові за неправомірну вигоду в розмірі 3 000 000 доларів США винести судове рішення про задоволення касаційних скарг та скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022.

Надалі, але до 06.03.2023 (більш точний час досудовим слідством не встановлено) отриману від ОСОБА_13 інформацію ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 для її передачі ОСОБА_11 .

Надалі ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, доручив своїй довіреній особі - директору з безпеки ПрАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_9 зустрітись з ОСОБА_6 для обговорення остаточного розміру неправомірної вигоди.

Діючи на виконання вказівок ОСОБА_11 , 06.03.2023 близько 12 години директор з безпеки ПрАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_9 прибув до офісу ОСОБА_6 , який розташований за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, 10. Під час зустрічі, яка відбулась у присутності ОСОБА_14 , ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_6 про готовність ОСОБА_11 надати Голові Верховного Суду ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду неправомірну вигоду у розмірі 2 700 000 доларів США за ухвалення ними судового рішення в інтересах ОСОБА_11 та компанії «Ferrexpo AG» про скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022. При цьому ОСОБА_6 , бажаючи посприяти ОСОБА_11 у скоєнні злочину, погодився передати ОСОБА_13 цю пропозицію ОСОБА_11 надати йому та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду неправомірну вигоду.

Також ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_14 повідомити ОСОБА_13 , що ОСОБА_11 згоден надати як неправомірну вигоду лише 2 000 000 доларів США, з яких 1 800 000 доларів США буде передано ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду, а 200 000 доларів США буде розподілено між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , що і було зроблено. Також ОСОБА_6 і ОСОБА_14 домовились, що інша частина неправомірної вигоди у розмірі 700 000 доларів США також буде розподілена між ними особисто, однак цю інформацію ОСОБА_6 приховав від ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Після цього, у період з 06.03.2023 по 08.03.2023, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво ОСОБА_11 у висловленні пропозиції та наданні неправомірної вигоди Голові Верховного Суду ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду за винесення на користь ОСОБА_11 та на користь компанії «Ferrexpo AG» судового рішення у справі № 910/15551/20 про скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022, довів до відома ОСОБА_13 пропозицію ОСОБА_11 неправомірної вигоди.

У вказаний вище період ОСОБА_13 прийняв пропозицію ОСОБА_11 неправомірної вигоди, про що повідомив ОСОБА_6 та запевнив його у своїй готовності ухвалити необхідне ОСОБА_11 судове рішення.

З метою подальшої реалізації свого злочинного умислу, направленого на надання неправомірної вигоди Голові Верховного Суду ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду, ОСОБА_11 не пізніше 08.03.2023 надав адвокату ОСОБА_4 доручення організувати відеоконференцію з ОСОБА_6 для підтвердження можливості вчинення цих злочинних дій.

ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні адвокатського об`єднання «Фінанси та кредит лекс», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 29, 08.03.2023 на виконання вказаного доручення організував розмову між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 у режимі відеоконференції. Під час цієї розмови ОСОБА_11 підтвердив свої злочинні наміри надати Голові Верховного Суду ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду неправомірну вигоду за участю ОСОБА_6 .

Враховуючи позицію ОСОБА_13 , ОСОБА_6 10.03.2023 повідомив ОСОБА_11 , що до призначеного на 15.03.2023 судового засідання у справі №910/15551/20 останньому необхідно зібрати та передати частину неправомірної вигоди.

На вимогу ОСОБА_13 грошові кошти, які є предметом неправомірної вигоди, після їх фактичного надходження ОСОБА_6 , повинні були утримуватися (переховуватися) у таємному місці (сховищі) для зменшення ризиків викриття правоохоронними органами до подальших інструкцій ОСОБА_13 щодо способу їх передачі йому та іншим на цей час невстановленим суддям Великої Палати Верховного Суду.

У свою чергу ОСОБА_13 , діючи спільно з іншими на цей час невстановленими суддями Великої Палати Верховного Суду, забезпечив перенесення судового розгляду справи №910/15551/20 на 19.04.2023.

ОСОБА_6 , попередньо отримавши 14.03.2023 інформацію від ОСОБА_13 , 17.03.2023 повідомив ОСОБА_11 , що судове засідання у справі №910/15551/20, призначене на 15.03.2023, перенесено на іншу дату - 19.04.2023 для надання останньому можливості зібрати та передати всю суму неправомірної вигоди.

Надалі ОСОБА_11 , усвідомлюючи неможливість особистої передачі ОСОБА_6 грошових коштів у зв`язку з фактичним перебуванням на території Французької Республіки, вирішив залучити ОСОБА_4 . Останньому як пособнику потрібно було безпосередньо передати частинами грошові кошти ОСОБА_6 , який повинен був надати їх як неправомірну вигоду Голові Верховного Суду ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду.

ОСОБА_4 , будучи особисто присутнім під час розмов між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , організованих за допомогою аудіо- та відеозв`язку, тим самим усвідомлюючи, що грошові кошти, які повинні бути передані ОСОБА_6 , є неправомірною вигодою для Голови Верховного Суду ОСОБА_13 та інших суддів Великої Палати Верховного Суду, погодився виконати вказане доручення ОСОБА_11 .

Так, ОСОБА_4 , у період з 13.03.2023 по 07.04.2023, на виконання доручення ОСОБА_11 , частинами передав ОСОБА_6 грошові кошти в загальній сумі 2 700 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом гривні до іноземних валют Національного банку України станом на 13.03.2023-07.04.2023 складає 98 735 220 грн, для їхнього подальшого надання Голові Верховного Суду ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду як неправомірної вигоди за винесення на користь ОСОБА_11 та компанії «Ferrexpo AG» судового рішення у справі №910/15551/20 про скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022. Про отримання від ОСОБА_11 грошових коштів ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_13 .

Отримані від ОСОБА_11 за пособництва ОСОБА_15 та інших осіб грошові кошти ОСОБА_6 спочатку зберігав у власному офісі за адресою: м. Київ, вул.Полтавська, 10, а надалі перемістив частину для зберігання до індивідуального сейфу в спеціальному сховищі, орендованому ОСОБА_6 у відділенні №963 АТ «УкрСиббанк» за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 6.

Судді Великої Палати Верховного Суду, зокрема ОСОБА_13 , 19.04.2023 винесли постанову у справі № 910/15551/20, якою, зокрема: - касаційні скарги ПрАТ «Ділові партнери» та Компанії «Ferrexpo AG» задоволено частково; - постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 у справі № 910/15551/20 скасовано; - рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 у справі № 910/15551/20 змінено в мотивувальній частині;- в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 у справі №910/15551/20 залишено в силі.

При цьому ОСОБА_13 , будучи впевненим у достатній кількості голосів для прийняття такого рішення Великою Палатою Верховного Суду, розуміючи, що грошові кошти, які є предметом неправомірної вигоди, вже надані ОСОБА_11 і зберігаються у ОСОБА_6 , діючи з метою приховування протиправності своїх дій, висловився про приєднання до окремої думки іншого судді Великої Палати Верховного Суду, створюючи враження про свою незацікавленість в ухваленні судового рішення на користь ОСОБА_11 та компанії «Ferrexpo AG».

ОСОБА_13 , діючи спільно з іншими на цей час невстановленими суддями Великої Палати Верховного Суду, 01.05.2023 надіслав ОСОБА_14 повідомлення, в якому надав вказівку поділити отриману від ОСОБА_11 суму неправомірної вигоди так: 10 пакетів сформувати по 100 000 доларів США, 2 пакети по 150 000 доларів США та один пакет - 50 000 доларів США, а решту суми, тобто 450 000 доларів США, на певний час залишити на зберіганні у ОСОБА_6 та ОСОБА_14 . При цьому за вказівкою ОСОБА_13 передати неправомірну вигоду повинен був ОСОБА_14 .

Також 02.05.2023, близько 16-17 години, у відділенні №963 АТ «УкрСиббанк», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 6, ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_13 , забрали з орендованого ОСОБА_6 індивідуального сейфу частину грошових коштів, наданих ОСОБА_11 як неправомірна вигода для Голови та суддів Великої Палати Верховного Суду, а частину - перемістили до індивідуального сейфу, орендованого ОСОБА_14 у цьому ж відділенні № 963.

Цього ж дня, у власному офісі за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, 10, ОСОБА_14 на виконання вказівок ОСОБА_13 сформував 13 пакетів з неправомірною вигодою у загальному розмірі 1 348 800 доларів США (замість необхідних 1 350 000 доларів США внаслідок помилки при підрахунку), де і продовжив зберігати у зазначеному офісі.

Також 03.05.2023, близько 21 години, ОСОБА_14 , попередньо домовившись по телефону з ОСОБА_13 , забрав з офісу вищевказані грошові кошти та доставив їх до квартири за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 , де передав їх особисто ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_11 , за пособництва ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інших осіб, надав 03.05.2023 ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду першу частину неправомірної вигоди в сумі 1 348 800 доларів США, що згідно з офіційним курсом гривні до іноземних валют Національного банку України станом на 03.05.2023 складає 49 323 727 грн 68 коп.

Крім того, 08.05.2023 ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_14 про передачу частини неправомірної вигоди, одержаної від ОСОБА_11 , іншим суддям Великої Палати Верховного Суду та надав вказівку передати йому другу частину неправомірної вигоди у розмірі 450 000 доларів США 15.05.2023.

ОСОБА_14 15.05.2023 забрав у відділенні №963 АТ «УкрСиббанк», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 6, з орендованого ним індивідуального сейфу в спеціальному сховищі решту неправомірної вигоди в сумі 450 000 доларів США, раніше одержаної від ОСОБА_11 .

У цей же день, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_14 , попередньо домовившись по телефону з ОСОБА_13 , доставив другу частину неправомірної вигоди в сумі 450 000 доларів США до квартири за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 , де передав їх особисто ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_11 , за пособництва ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інших осіб, надав 15.05.2023 ОСОБА_13 та іншим суддям Великої Палати Верховного Суду другу частину неправомірної вигоди в сумі 450 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом гривні до іноземних валют Національного банку України станом на 15.05.2023 складає 16 455 870 гривень.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження щодо неї дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді ВАКС від 06.11.2025.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими прокурором матеріалами, зокрема:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000536 від 22.09.2025;

- протоколом огляду від 16.05.2023, в ході якого оглянуто Єдиний реєстр судових рішень стосовно стану розгляду судової справи № 910/15551/20;

- протоколом від 28.04.2023 за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_14 , за результатами якого зафіксовано обговорення останнім з ОСОБА_6 обставин передачі ОСОБА_6 та одержання ОСОБА_13 неправомірної вигоди;

- протоколом від 01.05.2023 за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_6 , за результатами якого зафіксовано: обговорення 17.03.2023 між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 обставин розгляду судової справи № 910/15551/20, перенесення судового розгляду на 19.04.2023 у Верховному Суді, зацікавленість суддів Великої Палати Верховного Суду у прийнятті ними судових рішень; обговорення 01.04.2023 між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 кількості наданих останнім через довірених осіб грошових коштів ОСОБА_6 для подальшої передачі Голові Верховного Суду ОСОБА_13 та іншим суддям Верховного Суду за прийняття у справі № 910/15551/20 рішення на користь ОСОБА_11 ; обговорення 24.04.2023 між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 позитивного рішення, прийнятого на користь останнього у справі № 910/15551/20; обговорення 01.05.2023 між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 розподілу неправомірної вигоди на частини (пакети), які необхідно надати ОСОБА_13 ;

- протоколом від 15.05.2023 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту відносно ОСОБА_13 ;

- протоколом від 15.05.2023 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за річчю з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів спостереження за готівковими грошовими коштами у сумі 1 348 800 доларів США;

- протоколом від 16.05.2023 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_13 ;

- протоколом від 16.05.2023 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту відносно ОСОБА_13 ;

- протоколом від 15.05.2023 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем відносно ОСОБА_14 ;

- протоколом від 15-16.05.2023 обшуку робочого кабінету Голови Верховного Суду ОСОБА_13 , що знаходиться на другому поверсі приміщення Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8, у ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1 653 700 доларів США, з яких 548 000 доларів США ідентифіковані як неправомірна вигода, одержана ОСОБА_13 03.05.2023;

- протоколом від 15-16.05.2023 обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 700 000 доларів США, з яких 692 000 доларів США ідентифіковані як неправомірна вигода;

- протоколом від 08.05.2023 за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_16 ;

- протоколом обшуку від 16.05.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду мобільного телефону, вилученого 16.05.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- показаннями свідка ОСОБА_6 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК.

Також слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри неодноразово була предметом судової оцінки. Зокрема, слідчий суддя ВАКС 10.09.2025 застосовав до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 10 000 000 (десять мільйонів) гривень та поклав відповідні обов`язки. Слідчий суддя ВАКС 06.11.2025 продовжив строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 . Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії зазначеної ухвали, то вони є аналогічними до обставин, викладених в ухвалі слідчого судді ВАКС від 06.11.2025, якою продовжено строк дії обов`язків. Вказаними судовими рішеннями також було встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК.

3.3. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

3.3.1. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК, належить до тяжких злочинів. Також слід врахувати, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 369 КК приміткою до ст. 45 КК віднесене до корупційних, що виключає застосування інститутів звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч. 1 ст. 75 КК України) та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ч. 1 ст. 69 КК України).

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

ОСОБА_4 має паспорти громадянина України для виїзду за кордон, та через свій вік (понад 60 років) - не підлягає мобілізації, що дає йому можливість безперешкодно перетинати державний кордон. Вказане підтверджується відомостями про перетин ОСОБА_4 державного кордону протягом 2018-2023 років.

Враховуючи наведені обставини та майновий стан підозрюваного, ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Отже слідчий суддя вважає, що цей ризик не припинив існувати.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів прокурора щодо наявності цього ризику.

3.3.2. Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Частиною 5 статті 194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена, зокрема таких як «утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом» і «не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом».

Тобто слідчий суддя має повноваження обмежити спілкування підозрюваного з будь-якою особою або заборонити підозрюваному відвідувати певні місця, але при цьому належить їх конкретно визначити шляхом зазначення повних імен осіб і конкретних адрес місць.

Враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення та додані матеріали, слідчий суддя вважає доведеною вірогідність існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності на свідків у цьому кримінальному провадженні. Отже слідчий суддя вважає, що цей ризик не припинив існувати.

4. Оцінка доводів сторони захисту та висновки слідчого судді

Щодо обов`язку не відлучатись за межі Київської області без дозволу без дозволу детективів НАБУ, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 потребує періодично перебувати в Чернігівській області. Також слідчий суддя враховує позицію прокурора ОСОБА_3 , який в судовому засіданні не заперечував щодо дозволу на виїзд підозрюваного до Чернігівській області. Тому слідчий суддя вважає за необхідне розширити відповідний обов`язок до Чернігівській області.

Інші обов`язки, покладені на підозрюваного ОСОБА_4 , строк дії яких просив продовжити прокурор на два місяці, релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти. Слідчому судді не надано відомостей про існування фактів порушення ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, що свідчить про їх ефективність, достатність та здатність забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у майбутньому.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 194, 199, 369-372, 375, 376 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Продовжити на два місяці, тобто до 24.02.2026 року включно, але в межах строку досудового розслідування, строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- прибувати на кожну вимогу до детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво та/або суду;

- не відлучатися за межі Київської та Чернігівської областей без дозволу детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво;

- повідомляти детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні із такими свідками: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до органу Державної міграційної служби за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У решті клопотання відмовити.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути надані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1