Справа № 991/8127/25
Провадження 1-кс/991/8203/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 вересня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000479 від 17 вересня 2024 року та

ВСТАНОВИВ:

1.08 серпня 2025 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у межах кримінального провадження №0000479.

2.Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08 серпня 2025 року справи передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

3.Скаргу адвокат обґрунтовує рядом обставин, які вважає підставами для скасування пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а саме такими.

3.1.Захисник вважає відсутніми подію злочину та необхідність врахування поведінки ОСОБА_4 . Про невідповідність, отриманого в МАУП диплома доктора філософії, такому, який надає право на отримання надбавки за науковий ступінь, підзахисний дізнався лише у серпні 2024 року. Від цього часу, ОСОБА_4 та його представники вживають усіх можливих заходів щодо повернення безпідставно виплачених коштів (звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Територіального управління Державної судової адміністрації у Луганській області, звернення із заявою-відмовою від доплат до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області, позов до Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» про визнання контракту недійсним та стягнення вартості навчання та моральної шкоди, звернення з позовною заявою про визнання бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області). Захисник підкреслює, що ОСОБА_4 не приховував обставин справи та послідовно діє на користь держави, намагаючись повернути виплачені йому кошти.

3.2.У діях ОСОБА_4 наявна добросовісна помилка щодо статусу отриманого наукового ступеня, яка виникла через незрозумілі положення закону України «Про вищу освіту», а саме прирівняння наукового ступеня кандидата наук до доктора філософії, які залишалися незрозумілими до 2024 року. Ба більше, захисник стверджує, що ОСОБА_4 ввели в оману представники МАУП, переконавши у тому, що отриманий за результатами навчання диплом є міжнародного зразку, і він не містить жодних згадок про відсутність підстав для отримання пільг. У рекламній кампанії МАУП не публікувалося інформації про неформальний характер освіти. Захисник зазначає також про початок кримінального провадження за фактом можливого шахрайства представників МАУП, в якому ОСОБА_4 має статус потерпілого.

3.3.Захисник наголошує, що відсутній статус суб`єкта кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 є суддею у відставці, тобто не є службовою особою. Вказане свідчить, що викладені у повідомленні про підозру твердження про статус службової особи ОСОБА_4 не відповідає дійсності, оскільки з моменту відставки - 23.06.2020 до моменту зарахування до штату ВККС він його втратив.

3.4.Захисник стверджує про відсутність об`єктивної сторони, оскільки інкриміновані його підзахисному діяння не утворюють склад злочину, передбачений ч.4 ст. 191 КК України, а слідством досі не встановлено ким саме ініційовано нарахування доплат, зокрема не знайдено заяв ОСОБА_4 на встановлення доплат, а подані документи для призначення довічного грошового утримання не складалися підозрюваним особисто. Також захисник підкреслює, що працівники Сєвєродонецького міського суду Луганської області та ТУ ДСА у Луганській області, як розпорядники коштів, мали можливість зробити перевірки щодо призначення виплат, втім не зробили цього.

3.5.На підтвердження необґрунтованості підозри захисник звертає увагу на той факт, що диплом доктора філософії також був предметом розгляду Вищої ради правосуддя при обранні ОСОБА_4 членом ВККС, і станом на той час жодних зауважень чи сумнівів у доброчесності не виникло. У захист своєї позиції захисник також наводить перелік наукових праць ОСОБА_4 на підтвердження наукової діяльності і визнання його в академічному середовищі.

3.6.При розгляді вказаної скарги, захисник стверджує, що слідчий суддя має здійснити оцінку доказів через аналіз елементів складу злочину, а саме чи достатньо доказів для кожного з елементу інкримінованого злочину.

4.Позиції сторін у судовому засіданні полягають у такому.

5.У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу. Наголосив на недоведеності усвідомлення підзахисного у вчиненні будь-якого злочину, а також необґрунтованості пред`явленої підозри. Акцентував увагу на неможливості застосування категорії службової особи до статусу судді у відставці, адже такий статус не передбачає виконання будь-яких функцій представника влади та вказав про нерелевантність позиції Об`єднаної палати ККС ВС від 27.11.2023 №991/3966/20, оскільки із втратою статусу судді, особа втрачає можливість використання службового становища, а разом із цим зникає і зв`язок з гарантіями. Адвокат закликав до припинення цього кримінального провадження, оскільки порушення наявні виключно у діях представників МАУП, які ввели в оману щодо наданої ними освіти.

5.1.Підозрюваний ОСОБА_4 також підтримав доводи скарги і зазначив, що підтримує позицію адвоката. Вважає, що не мав статусу службової особи, оскільки не був зарахований до штату суду при призначенні йому виплати. Вважає, що має опосередковану роль у питанні призначенні виплат, адже ним лише було надано диплом, однак рішення про їх призначення не належало до його компетентності. Зазначив, що матеріали сторони обвинувачення не містять доказів усвідомлення вчиненого злочину, а тому відсутня обов`язкова ознака суб`єктивної сторони, натомість має місце помилка в розумінні статусу отриманого ступеня освіти. Протягом 10 років не було жодних сумнівів у легальності отриманого ступеня, враховуючи пройдений шлях його отримання, який не відрізняється від того, що проходять кандидати наук. Наголосив, що станом на зараз винесено рішення Луганського окружного адміністративного суду про отримання довідки нарахування виплат без доплат за науковий ступінь, що буде враховано і ним особисто повернуто всі кошти.

5.2.Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру. Щодо викладених у скарзі аргументів відповіла, що більшість з них неодноразово були предметом оцінки слідчих суддів та апеляційного суду під час розгляду клопотань про застосування (продовження) запобіжного заходу. Також вважає, що рівень підозри досягає рівню достатності доказів, який є стандартом при розгляді відповідної скарги. На підтвердження підозри, прокурор долучила докази, які обґрунтовують позицію сторони обвинувачення.

6.Оцінивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, поясненнях учасників судового розгляду, що надані в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до таких висновків.

6.1.Скарга подана у межах кримінального провадження №0000479. На повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

7.У межах розгляду скарги на повідомлення про підозру, слідчий суддя повинен оцінити (1) достатність доказів для підозри та/або (2) дотримання вимог глави 22 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру та виконання процесуальних формальностей, пов`язаних із підписанням та врученням повідомлення про підозру (питання про межі предмету перевірки).

7.1.Виходячи із позиції захисника ОСОБА_3 слідчий суддя досліджує наявність аргументів, що б свідчили про недостатність доказів для підозри, тобто її очевидну необґрунтованість. До того ж, захисник просить застосувати більш вищий стандарт підозри для оцінки.

7.2.Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

7.3.Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчим суддею, судом (наприклад, статті 157, 163, ч. 5 ст. 234, 260 КПК України), так і слідчими, прокурорами (зокрема, статті 134, 271, 276 КПК України).

7.4.Як вбачається із конструкції пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту достатніх підстав (доказів).

7.5.Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

8.Розглядаючи питання чи дотримано стандарт достатності доказів у вказаній справі слідчий суддя виходить з таких міркувань.

8.1.Так, за версією слідства ОСОБА_4 , маючи статус судді та судді у відставці, тобто будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем (можливостями та гарантіями, пов`язаними із статусом судді), шляхом подання копії диплома доктора філософії в галузі права серії DD № 2147 від 01.12.2011 і заяви від 01.10.2020 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці, усвідомлюючи той факт, що уповноважені посадові особи суду, Державної судової адміністрації та пенсійних органів не мають повноважень перевіряти справжність наданого диплома про науковий ступінь та зобов`язані відповідно до приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виконувати його вимоги в частині нарахування та виплати доплати за науковий ступінь, заволодів бюджетними коштами в загальній сумі 576 540 грн 89 коп., які передбачені на виплату суддівської винагороди та довічного грошового утримання судді у відставці.

8.2.Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 в період з 21.04.2015 по 01.04.2025 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області перерахували йому грошові кошти у вигляді доплати за науковий ступінь до суддівської винагороди та довічного грошового утримання судді у відставці в загальній сумі 576 540,89 грн (що згідно з п. 4 примітки до ст. 185 КК України є великим розміром), якими в подальшому ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

8.3.Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

8.4.Враховуючи специфіку відповідного кримінального провадження, яке стосується обставин призначення та нарахування без належних на те підстав ОСОБА_4 коштів у вигляді доплат за науковий ступінь, слідчий суддя визнає доведеним причетність підозрюваного до відповідного кримінального правопорушення. До цього ж слід врахувати, що сторонами не оспорюється невідповідність виданого МАУП диплому доктора філософії положенням законодавства, яке передбачає відповідні виплати за науковий ступінь кандидата наук.

8.5.Слідчий суддя врахував, що частина з наведених захисником доводів були перевірені у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, істотних змін щодо їх правової оцінки не доведено. Зокрема, аргументи про відсутність статусу службової особи у ОСОБА_4 з моменту відставки, слідчий суддя відхиляє, оскільки ч. 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції чинній станом на 23 червня 2020 року) передбачає зберігання за суддею, звільненим за його заявою про відставку, звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку. Одними з таких гарантій, законом визначено матеріальне забезпечення, тобто пенсію або щомісячне довічне грошове утримання, до складу яких входять доплати за науковий ступінь. Тобто, отримані спірні кошти були виплачені ОСОБА_4 у взаємозв`язку із зайняттям ним посади судді, а тому він, відповідно до вимог ст.191 КК України може бути суб`єктом злочину, оскільки його статус та гарантії судді вплинули на отримання щомісячного грошового утримання як судді у відставці.

8.6.Також підозрюваний та його захисник визначили як підставу для скасування підозри - недоведеність усвідомлення підозрюваним, тобто відсутність суб`єктивної сторони інкримінованого злочину. Відповідаючи на вказаний аргумент, слід врахувати, що у матеріалах кримінального провадження міститься підписаний ОСОБА_4 контракт на навчання в докторантурі Міжрегіональної Академії управління персоналом, Міжнародної Кадрової Академії та Міжнародного Відкритого Університету від 03.11.2009, у п. 2.5. якого передбачено: «Присвоєний науковий ступінь не є підставою для отримання пільг, які передбачені Постановою Кабінету міністрів України від 28.06.1997 № 644 «Про затвердження Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань», а також іншими нормативними актами, якщо про це прямо в них не сказано». Зміст вказаної умови свідчить про доведення до відома сторін про невідповідність отриманої освіти офіційній підготовці та атестації, передбаченим постановою, і, відповідно, не тягне правових наслідків у вигляді присудження наукового ступеня та отримання пов`язаних з ним пільг чи доплат.

8.7.Ще одним аргументом захисник зазначив наявність добросовісної помилки у діях ОСОБА_4 щодо усвідомлення статусу диплома доктора філософії, отриманого за результатами освіти в МАУП. Адвокат посилався також на те, що представники МАУП ввели в оману здобувачів освіти щодо приналежності освітньої програми до неформальної освіти і відповідно статусу отриманого диплому. У світлі цих доводів сторона захисту посилалася на здійснення реальної наукової діяльності ОСОБА_4 , який виконав усі вимоги щодо написання наукових статей.

8.8.Слідчий суддя бере до уваги вказані доводи, а також недосконалість нормативного регулювання щодо освіти у МАУП, зокрема роз`яснення МОН щодо деяких питань практичної реалізації положень нового Закону України «Про вищу освіту» від 15 серпня 2014 року. Втім, слід зауважити знову на факт прийняття підозрюваним передбачених контрактом умов, а також показань свідків у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, свідок ОСОБА_6 брав участь у захисті дисертації ОСОБА_4 і вказав, що не вважав такий процес класичним захистом дисертації, а освіту за цією програмою - формальною. На переконання слідчого судді, відмінне сприйняття таких процесів підозрюваним та свідком, які брали у цьому участь, породжує сумніви щодо того, що їм було невідомо про неформальний характер здобутої освіти.

8.9.Також захисник стверджував, що на цьому етапі досудового розслідування ОСОБА_4 всебічно сприяє поверненню коштів, які були нараховані йому як доплати за науковий ступінь, а також ініційовано кримінальне провадження щодо шахрайських дій з боку МАУП та надання ними освітніх послуг. Втім, поведінка особи, зокрема відшкодування імовірної шкоди, після моменту притягнення її до кримінальної відповідальності, яке розпочинається з моменту повідомлення їй про підозру, має правове значення лише у контексті процесуальних обмежень, які до неї застосовані, зокрема запобіжного заходу, а не на правову кваліфікацію вже раніше інкримінованого їй злочину.

8.10.Щодо оспорювання захисником наявності об`єктивної сторони злочину, зокрема через відсутність у матеріалах кримінального провадження матеріалів щодо заяви ОСОБА_4 на отримання доплат за науковий ступінь, то слідчий суддя вважає їх необґрунтованими. Так, вказане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тобто триває етап збирання доказів та проведення слідчих дій, спрямованих на встановлення усіх обставин кримінального провадження та відшукання важливих матеріалів.

8.11.Також захисник у приклад навів судову практику щодо подібних кримінальних проваджень, однак слідчий суддя не може взяти їх до уваги, оскільки вони не мають преюдиціального значення.

9.Слідчий суддя зауважує, що при розгляді такої категорії скарг слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою.

9.1.За таких умов доводи сторони захисту стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України є безпідставними.

10.З урахуванням викладеного, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, що обумовлює відмову у задоволенні скарги захисника.

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000479 від 17 вересня 2024 року, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1