КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7813/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управлення процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в кримінальному провадженні № 0000018 від 05.01.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначав, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000018 від 05.01.2023, за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Слідчий вказував, що 24 вересня 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

24.03.2020 між АТ «Укрзалізниця» та «Компанія Транско» (), укладено Договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом № 8132095 та додаткові угоди до нього.

Так, у начальника станції Капустине РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_8 , який здійснює виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 01.09.2023, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, виник корисливий злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи - ТОВ «Компанія Транско», , шляхом використання свого службового становища всупереч інтересам служби, що виразилося в умисному невиконанні вимог пп. 1, 2, 4 Інструкції, а саме у не складанні актів форми ГУ-23а про затримку вагонів, вантажоодержувачем яких є ТОВ «Компанія Транско» на станційних коліях більше доби, що завдало істотної шкоди державним інтересам в особі АТ «Укрзалізниця».

Встановлено, що за добу 01.09.2023 на станцію Капустине Філії поїздом № 3604 (інд. 4119-237-4235) прибуло 10 порожніх вагонів №№ 58509910, 95174280, 53235750, 53211553, 58553132, 58546714, 95306775, 58534660, 58551490, 95701983, призначенням на станцію Новомиргород Філії для одержувача ТОВ «Компанія Транско». Однак, в очікуванні переадресування по станції Капустине Філії та з можливістю подальшого перевезення вагонів на станцію Новомиргород Філії, вищевказані порожні вагони безпідставно знаходились на станції Капустине Філії до 16.09.2023.

ОСОБА_8 , у період часу з 01.09.2023 по 16.09.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у своєму службовому кабінеті станції Капустине Філії, що за адресою: Кіровоградська область, Маловисківський район, село Злинка вулиця Велігіна, 1, діючи за попередньою змовою спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою приховання свого злочинного наміру, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для ТОВ «Компанія Транско», за рахунок державних коштів Філії, шляхом використання свого службового становища всупереч інтересам служби, створив умови, які сприяли уникненню сплати для Філії плати за перебування більше доби на станційних коліях станції Капустине Філії вантажних вагонів, вантажоодержувачем яких є ТОВ «Компанія Транско».

ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаним про необхідність складання актів форми ГУ-23а у разі затримки вагонів вантажоодержувачами на станційних коліях більше доби, оскільки це входить в його посадові обов`язки та стосується безпосередньої професійної діяльності, умисно не виконуючи вимоги п. 1, 2, 4 Інструкції, зловживаючи службовим становищем, діючи за попередньою змовою спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, всупереч інтересам служби, в інтересах третіх осіб, використовуючи наявні у нього службові повноваження, достовірно розуміючи незаконність та протиправність своїх рішень, не вчинив жодних дій, спрямованих на складання актів форми ГУ-23а про затримку вагонів, вантажоодержувачем яких є ТОВ «Компанія Транско», на станційних коліях більше доби, внаслідок чого охоронюваним законом державним інтересам в особі АТ «Укрзалізниця» завдано збитків на загальну суму 138 993,60 грн., що згідно з приміткою 3 до ст. 364 КК України є істотною шкодою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: актом № ЦЦКБ-26/12КІ від 22.08.2024 службової перевірки регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та філії «Оператор припортових станцій» АТ «Укрзалізниця» з питань, викладених у доповідній записці директора з корпоративної безпеки Департаменту корпоративної безпеки АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_18 від 14.06.2024 № ЦЦКБ-14/64; висновком судової економічної експертизи №24424-34-25 від 17.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 04.08.2025; протоколом огляду від 22.09.2025; наказом (розпорядженням) начальника дирекції залізничних перевезень ОСОБА_20 № 228/ОС від 09.06.2016 про переведення ОСОБА_8 з 10.06.2016 на посаду начальника станції Капустине 4 класу РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», категорія персоналу - керівники; посадовою інструкцією начальника станції Капустине, реєстраційний № ДН ПІ №00171/01, яку затверджено начальником ВП «Шевченська дирекція залізничних перевезень» РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 24.05.2021, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, які містять достатні дані, що дають підстави вважати ОСОБА_8 причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та обґрунтовують повідомлення про підозру.

Сторона обвинувачення вважає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Зокрема санкцією статті злочину в якому підозрюється ОСОБА_8 (ч. 1 ст. 364 КК України) передбачено покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 являється корупційним, а тому судом у подальшому не можуть бути застосовані ст.ст. 69, 75 КК України, розуміючи це, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, відправитись у невідомому напрямку або перетнути державний кордон України.

ОСОБА_8 хоча і має постійне місце проживання, однак має змогу вільно пересуватись територією України, та задля уникнення відповідальності за вчинене ним діяння, може покидати своє місце проживання на довгий період часу та перебувати у будь-якому іншому місці, що дає підстави побоюватися можливості переховування від правоохоронних органів та суду підозрюваного з метою перешкоджання кримінальному провадженню, та уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Таким чином, наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Так, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не вилучено всі документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, які стосуються службової діяльності підозрюваного в РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Таким чином, наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Ризик підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи широке коло його знайомств, може впливати на свідків у кримінальному проваджені, які на даний час не допитані під час досудового розслідування кримінального провадження.

Із врахуванням того, що на цій стадії досудового розслідування не допитано велику кількість осіб, зокрема працівників та посадових осіб РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», а тому обрання іншого запобіжного заходу для ОСОБА_8 дасть йому можливість спілкуватися з цими особами, а також іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення таких злочинів, що також може негативно вплинути на хід досудового розслідування. У такому разі, застосування запобіжного заходу у вигляді застави не дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомі або можуть бути відомі згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами та/або будь-яким іншим чином може вплинути на цих осіб, з метою надання свідками свідчень щодо непричетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зміни показань про обставини провадження, або взагалі відмови, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слід відмітити, що до вчинення кримінального правопорушення були залучені інші особи, рішення щодо повідомлення про підозру яким на даний час не прийнято. Під час досудового розслідування цього кримінального провадження задокументовано факти зловживання підозрюваним своїм службовим становищем, за попередньою змовою спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, всупереч інтересам служби, в інтересах третіх осіб, використовуючи при цьому свої службові повноваження, тобто наявний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перелічені вище ризики повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження, у зв`язку із чим на думку органу досудового розслідування запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень відносно підозрюваного ОСОБА_8 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 25 вересня 2025 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення.

Застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатись за межі Кіровоградської, Одеської, Вінницької, Черкаської, Херсонської, Миколаївської областей, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, із приводу обставин, що є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків до 24.11.2025 включно.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управлення процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 29 вересня 2025 року засобами поштового зв`язку та додатково на електронну пошту суду подав апеляційні скарги, в яких просив скасувати ухвалу слідчого судді, скаргу задовольнити, клопотання прокурора задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу, як вказано в ч.2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 , запобіжного заходу у застави, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно із ст. 178 КПК України, всупереч твердженням сторони захисту, слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваної, в їх сукупності.

Колегією суддів, з урахуванням викладених у клопотанні слідчого обставин, встановлено, що слідчим в клопотанні та прокурором під час судового засідання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тих, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або будь-яку із речей чи документів спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді застави.

Колегією суддів враховано майновий стан підозрюваного, винятковість даного випадку, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також суспільно-небезпечні наслідки.

Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, що були доведені прокурором в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у особистого зобов`язання, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Колегія суддів, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, оскільки додані до клопотання слідчого та досліджені у судовому засіданні матеріали досудового розслідування містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважав, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання.

Колегія суддів зауважує, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи наявна причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Слідчим суддею, враховано, що в обґрунтування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, прокурор послався на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину.

При цьому, слідчим суддею враховано усталену практику, що ризик переховування обвинуваченого не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, врахував, що ОСОБА_8 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, має право на безперешкодний виїзд з України в у мовах воєнного стану, а тому усвідомлюючи реальність можливого покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованого їй злочину, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, а тому вважає, що посилання органу досудового розслідування на існування ризику переховування не є явно необґрунтованими та безпідставними.

З огляду на обставини, що входять у предмет доказування у цій справі, слідчий суддя вважав, що посилання прокурора на наявність ризику впливу підозрюваної на свідків у кримінальному провадженні також не є явно безпідставним, оскільки не будучи обмеженим у вільному доступі до осіб, які можуть виступати свідками у цьому кримінальному провадженні, підозрювана може здійснювати на них вплив з метою узгодження їх показань.

Щодо можливості продовження ОСОБА_21 здійснювати протиправну діяльність, слідчий суддя вважав, що прокурор не навів переконливих доводів щодо наявності такого ризику, а викладені у клопотанні мотиви щодо його наявності ґрунтуються виключно на припущеннях.

Також слідчий суддя встановив, що як слідує з поданого до суду клопотання, його зміст хоча і містить посилання на недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні, водночас такі доводи не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Погоджуючись з наявністю ризиків в частині можливості підозрюваної ухилятися від слідства та суду і впливати на свідків, враховуючи характер повідомленої підозри, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, санкція за який передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має сім`ю усталений спосіб життя, добровільно з`явилася до суду, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а тому, керуючись частиною другою статті 194 КПК України, відмовив у його задоволенні.

Оцінивши в сукупності всі вище зазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості повідомленої йому підозри і разом із покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, зможе забезпечити належне виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Також колегія судді враховує і той факт, що під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б вказували на те, що підозрюваний ОСОБА_8 будь-яким чином ухилялася від явки до органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження або вчиняла будь які інші дії, які б вказували на спроби підозрюваного ухилитися від явки до органу досудового розслідування та суду, чинити тиск на свідків.

Доводи прокурора, які зазначені в апеляційний скаргах, про те, що прийняте слідчим суддею рішення є незаконним та необґрунтованим, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у особистого зобов`язання щодо ОСОБА_8 дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

За висновками слідчого судді, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваної більш м`якого, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, а застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Слідчим суддею обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який до цього часу забезпечує виконання завдань кримінального провадження, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управлення процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4