Справа № 331/5201/25
Провадження № 1-кп/331/691/2025
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2025 р. м.Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Вятські Поляни Кіровської області РФ, росіянина, громадянина України, ос-
віта вища, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , розлученого, який
зареєстрований у АДРЕСА_1 , і проживає за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
1)09.08.2023 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ст.309 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,
30 липня 2025 р., приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за мобілізацією на посаді старшого стрільця-оператора 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону віськової частини НОМЕР_1 ,прийшов за місцем мешкання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в ході раптово виниклої сварки з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вкусив за великий палець правої руки та після чого, діставши зі своєї нагрудної сумки балончик, розпилив із нього невідому речовину в область обличчя неповнолітнього ОСОБА_4 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці проксимальної фаланги першого пальця правої кісті та хімічний опік кон`юктиви та рогівки легкого ступеня обох очей, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора-стажиста на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в умисному спричиненні потерпілому легких тілесних ушкоджень, погоджується зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку) знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.125 ч.1 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, є: визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), об`єм обвинувачення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше була засудженим, на обліку в спеціальних медичних закладах не перебуває, має постійне місце проживання, проходить військову службу, матеріальна шкода не завдана, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, та недоцільним призначення інших видів покарання.
По справі судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
-DVD-R диск із відеозаписом слідчого експерименту від 19.08.2025 р. слід залишити в матеріалах кримінального провадження,
-газовий балончик чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання до камери схову ВПР № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 01.08.2025 р., номер книги обліку речових доказів 413, порядковий номер 9330, слід знищити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід держави.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
-DVD-R диск із відеозаписом слідчого експерименту від 19.08.2025 р. - залишити в матеріалах кримінального провадження,
-газовий балончик чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання до камери схову ВПР № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 01.08.2025 р., номер книги обліку речових доказів 413, порядковий номер 9330, - знищити.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1