Справа № 301/2712/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження, що внесене 21 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, громадянина України,раніше судимого вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 20.01.2025 року за ст.126-1 КК України на 2 роки пробаційного нагляду з направленням для проходження програми для кривдників на 3 місяці, не працюючого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 20.01.2025 року за ст.126-1 КК України до 2 років пробаційного нагляду з направленням для проходження програми для кривдників на три місяці, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи за таких обставин.

ОСОБА_3 , перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «кривдник», в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично з березня 2025 року по серпень 2025 року вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у сімейних відносинах та спільно проживає, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі, втрати позитивних емоцій, негативних переживань тощо.

22 березня 2025 року близько 15 години ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинив по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, акт психологічного домашнього насильства, що виразився у сварці з матір`ю, висловлюванні нецензурними словами на її адресу та принижуванні гідності останньої, що завдало потерпілій морального та психологічного болю.

За вказані дії відносно ОСОБА_3 працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №247583 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та постановою Іршавського районного суду від 21.05.2025 року останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 17 червня 2025 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно вчинив акт психологічного домашнього насильства, що виразився у сварці зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ображанні нецензурними словами та лайкою, погрозі фізичною розправою, чим самим принижував честь та гідність останньої і спричинив їй емоційну невпевненість у її безпеці.

За вказані дії відносно ОСОБА_3 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №693277 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та постановою Іршавського районного суду від 24.07.2025 року останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

20 серпня 2025 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 , в ході розмови з матір`ю в черговий раз безпричинно почав кричати на свою матір ОСОБА_6 , під час чого ображав останню нецензурними словами, чим самим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість, що спричинило психологічні страждання.

В результаті умисного, систематичного вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, в останньої порушено звичний стереотип життєдіяльності, завдано утиск фундаментальним особистим цінностям та потребам в особистому благополуччі, в тому числі, в продуктивній життєдіяльності, що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши інтенсивні психічні страждання, які існують до даного часу, чим самим погіршується якість життя потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав частково та показав, що дійсно між ним та потерпілою, яка є його матір`ю, часто виникають сварки, які провокує сама потерпіла. Визнав, що 22.03.2025 року, 17.06.2025 року та 20.08.2025 року між ним та потерпілою виникли конфлікти, в ході яких він висловлював на адресу матері образливі та нецензурні слова, у відповідь на висловлені матір`ю образи на його адресу. Обіцяв виправити свою поведінку та у майбутньому уникати конфліктів з матір`ю, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що вони з сином та його трьома дітьми проживають в одному домоволодінні, але протягом декількох років в сім`ї постійно виникають конфлікти, які провокує обвинувачений, який зловживає спиртним. У стані сп`яніння, обвинувачений починає безпричинно чіплятися до неї та своїх дітей, висловлює на її адресу образи, погрози, обзиває нецензурними словами, чим принижує матір. З метою впливу на обвинуваченого, неодноразово викликали працівників поліції, які складали на обвинуваченого протоколи, проводили з ним бесіди, однак, обвинувачений поведінку свою не змінює, продовжуючи вчиняти домашнє насильство. Така поведінка обвинуваченого є нестерпною. Призначення обвинуваченому покарання залишила на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що обвинувачений є її батьком, а потерпіла бабкою. У неї є ще брат та сестра. Вони проживають в одному домоволодінні, мама останні два роки проживає окремо від них. Останніми роками в сім`ї систематично виникають конфлікти, які у стані сп`яніння спровокує та вчиняє батько обвинувачений ОСОБА_3 . Обвинувачений у стані сп`яніння агресивно себе поводить зі всіма членами сім`ї, особливо з бабкою, чіпляється до всіх, ображає нецензурними словами, пошкоджує хатні речі та домашнє майно, у зв`язку з чим члени сім`ї вимушені звертатися до поліції.

Вироком Іршавського райсуду №301/90/25 від 20.01.2025 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 126-1 КК України за вчинення психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 та призначено покарання у виді 2 років пробаційного нагляду з направленням для проходження програми для кривдників на три місяці.

Постановою Іршавського райсуду №301/1053/25 від 21.05.2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 22.03.2025 року домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_6 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.3 КУпАП у виді 1020 грн. штрафу.

Постановою Іршавського райсуду №301/1805/25 від 24.07.2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 17.06.2025 року домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_6 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.3 КУпАП у виді 1360 грн. штрафу.

Згідно актів оцінки потреб сім`ї/особи від13.10.2025 року встановлено, що в сім`ї ОСОБА_3 виникають конфліктні ситуації, що неодноразово приводили до викликів поліції та складання актів про домашнє насильство. Основними чинниками вказаного є вживання ОСОБА_3 спиртних напоїв, що провокує конфлікти. Потерпіла ОСОБА_6 неодноразово отримувала соціальну підтримку з боку соціальних працівників з метою запобігання випадкам насильства та стабілізації ситуації в родині. Через агресивну поведінку ОСОБА_3 , з огляду на наявність ризиків для членів родини, особливо дітей, сім`ю визнано такою, що перебуває у складних життєвих обставинах, та взято під соціальний супровід для надання необхідної підтримки й захисту.

Заслухавши покази обвинуваченого, потерпілої та свідка, дослідивши письмові докази, на які посилалися сторони кримінального провадження, дослідивши повно та всебічно всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно обвинувального акту, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , зазначено «щире каяття».

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав факт існування конфліктних ситуацій у сім`ї та сварок між ним та потерпілою, однак, щирого жалю з приводу цього, осуду своєї поведінки та готовності виправити скоєне та нести покарання суду не висловив, вважаючи, що ініціатором сварок та конфліктів є саме потерпіла, а не він.

За таких обставин, суд вважає, що обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого по справі не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує особу винного, а саме: що ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення визнав частково, за місцем проживання характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, є колишнім військовослужбовцем, який у 2022 році брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України та захисту населення у зв`язку з військовою агресією росії, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався як до адміністративної, так і до кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері потерпілої ОСОБА_6 та вчинив новий злочин, пов`язаний з сімейним насильством, під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тобто належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, а також конкретні обставини справи в їх сукупності.

Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, що передбачений санкцією статті, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд вважає, що підстав для призначення більш суворого покарання, не має.

Вироком Іршавського райсуду №301/90/25 від 20.01.2025 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 2 років пробаційного нагляду з направленням для проходження програми для кривдників на три місяці.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин; при застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком.

Оскільки до повного відбування покарання за вироком суду від 20.01.2025 року ОСОБА_3 в період з 22 березня 2025 року по 20 серпня 2025 року вчинив новий злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, суд вважає відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 ч.1 п.5 КК України, призначити обвинуваченому покарання з урахуванням вироку Іршавського райсуду від 20.01.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду ОСОБА_8 від 15.09.2025 року застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів до 14.11.2025 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 особисте зобов`язання суд вважає залишити попередній до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі потерпілою не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 368-370, 374, 615 ч.15 КПК України,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити покарання у виді 1 (один) року обмеження волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Іршавського районного суду №301/90/25 від 20 січня 2025 року - у виді 3 (три) місяці обмеження волі та остаточно до відбування ОСОБА_3 призначити 1 (один) рік 3 (три) місяці обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Захисник та потерпіла мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1