ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/284/26 Справа № 202/395/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника заявника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених (службових) осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі-ЄРДР),-

В С Т А Н О В И Л А :

13 січня 2026 року до Індустріального районного суду міста Дніпра, в порядку ст.303 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), надійшла скарга ОСОБА_6 , подана в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених (службових) осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник заявника адвокат ОСОБА_6 порушує питання про скасування рішення слідчого судді у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю.

Апелянт не погоджується з викладеними слідчим суддею в оскаржуваному рішенні висновками, оскільки ОСОБА_7 дійсно не погоджується з діями працівників ТЦК та СП та вважає їх злочинними, які підпадають під кваліфікацю ст.146 КК, подана ним заява про вчинення кримінального правопорушення не носить узагальнений характер, бо в ній повідомлено, які саме дії здійснили працівники ТЦК та СП по відношенню нього, а саме його безпідставно та незаконно позбавили волі та заподіяли тілесні ушкодження.

В обґрунтування зазначає, що 25.12.2025 року близько 14:38 години військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювали заходи щодо сповіщення військовозобов`язаних на території міста Дніпра разом із іншими військовослужбовцями та дільничим офіцером СП ВП1 ДРУП 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та в районі буд.66 вул.Калинова зупинили ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Далі працівники АНД РТЦК та СП вирішили здійснити доставку ОСОБА_7 до РТЦК та СП і для цього силою помістили його до автомобіля Renault Master, синього кольору, РНЗ № НОМЕР_1 . Після того в автомобілі відбулись події під час яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження.

Разом з тим зауважує, що затримання і подальше доставлення до АНД РТЦК та СП за порушення правил військового обліку (порушення законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку) без направлення РТЦК на адресу ОСОБА_7 повістки, без складання керівником РТЦК та СП електронного звернення за встановленою формою (додаток 20 до Порядку №1487), без накладення на нього КЕП (п.56 Порядку №1487), є суттєвими порушеннями з боку працівників РТЦК процедури призову особи на військову службу під час мобілізації, що призвело до порушення прав та інтересів особи, які тепер підлягають судовому захисту у межах даної справи.

Крім того, відповідно до Положення № 154 від 23 лютого 2022 року, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, представники ТЦК не мають права затримувати громадян, і тим паче, примусово доправляти їх до територіальних центрів комплектування. Повноваження проводити адміністративне затримання та примусово доправляти громадянина до ТЦК мають лише працівники поліції. Військовослужбовці, які здійснюють оповіщення військовозобов`язаних, такого права не мають.

Наголошує, що працівники ТЦК можуть ініціювати затримання лише в разі, коли людина перебуває в розшуку за ігнорування повісток, але фізично затримувати і доставляти особу може тільки поліція. Будь-яке самостійне затримання представниками ТЦК є незаконним. Отже, затримання осіб, як захід забезпечення провадження у справах за КУпАП, входить до компетенції Національної поліції та інших органів у випадках, визначених у ст.262 КУпАП, до яких центри комплектування не віднесено.

З огляду на викладене представник заявника просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 року та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести викладені в заяві відомості до ЄРДР і розпочати перевірку законності дій працівників АНД РТЦК та СП під час затримання та позбавлення волі ОСОБА_7 , спрямуванні останнього до кузову автомобіля Renault Master, синього кольору, РНЗ № НОМЕР_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника заявника адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести викладені в заяві відомості до ЄРДР і розпочати перевірку законності дій працівників АНД РТЦК та СП під час затримання та позбавлення волі ОСОБА_7 , перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано у повному обсязі, з огляду на таке.

Відповідно ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК), а згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач, прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених (службових) осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя у своєму рішенні, посилаючись на положення ст.214 КПК, п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.01.2019 року (справа №818/1526/18) зазначив, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши подану скаргу, встановив, що заява про вчинення кримінального правопорушення носить узагальнений характер, а обставини, викладені у ній, зводяться до незгоди ОСОБА_7 із діями працівників ТЦК та СП, які у період введеного в Україні воєнного стану виконують свої обов`язки по мобілізації військовозобов`язаних та здійснюють заходи, спрямовані на виявлення призовників, резервістів, які порушують правила військового обліку.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновків, що зазначені скаржником відомості у даному випадку не є належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

При цьому зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує зі змісту матеріалів судового провадження, в заяві від 05 січня 2026 року поданої до СУ ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_7 зазначав, що 25.12.2025 року близько 14:38 години військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювали заходи щодо сповіщення військовозобов`язаних на території міста Дніпра разом із іншими військовослужбовцями та дільничим офіцером СП ВП1 ДРУП 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та в районі буд.66 вул.Калинова зупинили ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Далі працівники АНД РТЦК та СП вирішили здійснити доставку ОСОБА_7 до РТЦК та СП і для цього силою помістили його до автомобіля Renault Master, синього кольору, РНЗ № НОМЕР_1 . Після того в автомобілі відбулись події під час яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження. Затримання і подальше доставлення до АНД РТЦК за порушення правил військового обліку (порушення законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку) без направлення РТЦК на адресу ОСОБА_7 повістки, без складання керівником РТЦК та СП електронного звернення за встановленою формою (додаток 20 до Порядку №1487), без накладення на нього КЕП (п.56 Порядку №1487), є суттєвими порушеннями з боку працівників РТЦК процедури призову особи на військову службу під час мобілізації, що призвело до порушення прав та інтересів особи, які тепер підлягають судовому захисту у межах даної справи (а.с.7-9).

Однак, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 05 січня 2026 року складається із незгоди останнього з діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , які 25 грудня 2025 року виконували свої обов`язки по мобілізації військовозобов`язаних та здійснювали заходи, спрямовані на виявлення призовників, резервістів, які порушують правила військового обліку.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що вказані дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим використання заявником правоохоронної системи для виконання невластивих їй функцій у кримінальному провадженні є неприпустимим, у зв`язку з чим вирішення вказаного питання шляхом внесення відомостей до ЄРДР, на переконання колегії суддів, вочевидь суперечить загальним засадам та завданням кримінального провадження.

Відтак, на переконання апеляційного суду, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених (службових) осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, належним чином мотивовані, ґрунтуються на змістовному дослідженні усіх обставин кримінального провадження та доводів апелянта.

Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2024 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2101 -IX, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 (зі змінами та доповненнями), затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію.

Таким чином мобілізація особи та її подальше направлення для проходження військової служби для виконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (ст.65 Конституції України) не є позбавленням волі особи та порушенням її конституційних прав.

Отже, перевіркою матеріалів даного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК щодо процесуального порядку судового розгляду скарги, які, згідно ст.412 КПК, слід було визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга представника заявника адвоката ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 року є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених (службових) осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4