Справа № 161/9527/25
Провадження № 1-кп/161/1003/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 жовтня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої передбачається

застосування примусових заходів

медичного характеру - ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000094 від 13.04.2025, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луцьк, Луцького району, Волинської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із середньою освітою, не працюючої, не судимої,

- за вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000094 від 13.04.2025 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 в зв`язку з вчиненням нею суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, оскільки остання за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Встановлено, що 12.04.2025, близько 09 год. 40 хв., ОСОБА_7 , не усвідомлюючи протиправного характеру своїх дій, їх суспільної небезпечності та можливих наслідків, та не керуючи ними, перебуваючи у громадському місці, а саме поблизу приміщення магазину «Сім-23», розташованого за адресою: село Липини, вулиця Січових Стрільців, будинок 2, Луцького району, Волинської області, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, застосувала по відношенню до потерпілої ОСОБА_4 , фізичне насильство, завдавши удар правою ногою в ділянку сідниць та продовжуючи свої дії, схопила останню за волосся, в ході чого нігтями подряпала обличчя потерпілої. В подальшому ОСОБА_7 руками штовхнула потерпілу, від чого остання впала, а ОСОБА_7 нанесла удар ногою в ділянку сідниць потерпілої. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_4 отримала, згідно висновку судово-медичної експертизи №270 від 17.04.2025 тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України, які полягали у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю.

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 112 від 30.04.2025 у ОСОБА_7 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого їй правопорушення ознаки параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним типом перебігу у вигляді афективно-параноїдного синдрому, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними. У ОСОБА_7 , виявляються в даний час ознаки параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним типом перебігу у вигляді афективно-параноїдного синдрому, які позбавляють її можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними. За своїм психічним станом в даний час, в зв`язку з наявністю ознак суспільної небезпеки вона потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого закладу з надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_7 в судовому засіданні винність у інкримінованому їй суспільно-небезпечному діянні не визнала, повністю заперечила обставини, які зазначені у клопотанні, вказала, що 12.04.2025, поблизу приміщення магазину «Сім-23», розташованого за адресою: село Липини, вулиця Січових Стрільців, будинок 2, Луцького району, Волинської області, вона жодних дій, які полягали у грубому порушенні громадського порядку, не вчиняла, більше того, будь - яких ударів потерпілій ОСОБА_4 вона не наносила. Щодо застосування по відношенню до неї примусових заходів медичного характеру повністю заперечувала.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені в клопотанні та просила його повністю задовольнити. При цьому вказала, що 12 квітня 2025 року знаходилась поблизу приміщення магазину «Сім-23», розташованого за адресою: село Липини, вулиця Січових Стрільців, будинок 2, Луцького району, Волинської області, чекала на таксі. До неї підійшла ОСОБА_7 почала просити гроші, на що вона відмовила. Після чого, ОСОБА_7 нанесла їй удар ногою, потім схопила її за волосся, нігтями подряпала обличчя та штовхнула від чого вона впала, а ОСОБА_7 нанесла їй удар ногою в ділянку сідниць.

Законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_6 клопотання підтримала.

Захисник ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

Окрім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду документу (відеозапису) від 23 квітня 2025 року з фототаблицями, де об`єктом огляду є оптичний диск на якому зафіксовані обставини, які мали місце 12.04.2025, близько 09 год. 40 хв., поблизу приміщення магазину «Сім-23», розташованого за адресою: село Липини, вулиця Січових Стрільців, будинок 2, Луцького району, Волинської області.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2025 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 показала та детально розповіла про обставини, які мали місце 12.04.2025, близько 09 год. 40 хв., поблизу приміщення магазину «Сім-23», розташованого за адресою: село Липини, вулиця Січових Стрільців, будинок 2, Луцького району, Волинської області за участі ОСОБА_7

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 квітня 2025 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_7 , яка 12 квітня 2025 року наносила її удари.

- висновком судово-медичної експертизи №270 від 17.04.2025, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень

- висновком судово-психіатричного експерта №112 від 30.04.2025 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого їй правопорушення ознаки параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним типом перебігу у вигляді афективно-параноїдного синдрому, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними. У ОСОБА_7 , виявляються в даний час ознаки параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним типом перебігу у вигляді афективно-параноїдного синдрому, які позбавляють її можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними. За своїм психічним станом в даний час, в зв`язку з наявністю ознак суспільної небезпеки вона потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого закладу з надання психіатричної допомоги.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, доведено повністю.

Встановлені судом у кримінальному провадженні події та досліджені докази свідчать про вчинення ОСОБА_7 наведеного суспільно небезпечного діяння, а саме, ці докази свідчать про те, що ОСОБА_7 вчинила дії, які полягали у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, тобто суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, який підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом, думку захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 та особи, стосовно якої пропонується застосувати примусові заходи медичного характеру, дослідивши документи кримінального провадження №0000094 від 13.04.2025, суд прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_7 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Одночасно обираючи вид примусових заходів медичного характеру суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Так, згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно із приписами частини першої статті 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Частиною другою статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до статей 92 та 93 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу, в спеціалізований лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь. Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з положеннями статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Судом встановлено, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 112 від 30.04.2025 року відомо, що у ОСОБА_7 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого їй правопорушення ознаки параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним типом перебігу у вигляді афективно-параноїдного синдрому, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними. У ОСОБА_7 , виявляються в даний час ознаки параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним типом перебігу у вигляді афективно-параноїдного синдрому, які позбавляють її можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними. За своїм психічним станом в даний час, в зв`язку з наявністю ознак суспільної небезпеки вона потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого закладу з надання психіатричної допомоги.

На час розгляду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження, відповідно до ч. 5 ст. 513 КПК України. Згідно з вимогами діючого законодавства закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 і 5 ст. 513 КПК України - у разі, якщо особа видужала, або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба у застосуванні цих заходів.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 372, 512-513 КПК України, ст.ст. 93-94 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000094 від 13.04.2025 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , в зв`язку з вчиненням нею суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України задовольнити.

Визнати доведеним, що ОСОБА_7 вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Застосувати до ОСОБА_7 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речовий доказ: оптичний диск для лазерних систем залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Луцький суд Волинської області, протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1