Справа№751/6839/25
Провадження №1-кп/751/323/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001318 від 03.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

Упродовж 2024-2025 років ОСОБА_4 неодноразово вчинено адміністративні правопорушення на транспорті, за які до останнього застосовано адміністративні стягнення, у тому числі, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Так, постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.06.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановами Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.12.2024, від 20.01.2025, від 06.02.2025, від 13.02.2025, від 25.02.2025, від 04.03.2025 та від 24.03.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, безоплатного вилучення транспортного засобу; ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень, безоплатного вилучення транспортного засобу; ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років; ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, безоплатного вилучення транспортного засобу; ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, безоплатного вилучення транспортного засобу, відповідно.

Однак, гранатометник 3 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанов суду від 24.06.2024, від 27.12.2024, від 20.01.2025, від 06.02.2025, від 13.02.2025, від 25.02.2025, від 04.03.2025 та від 24.03.2025, які набрали законної сили, будучи обізнаним з їх рішенням в частині застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, о 18 год. 50 хв. 02.05.2025, рухаючись поблизу буд. 57 по вул. Верені в м. Чернігові, керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi» моделі «А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , де був зупинений поліцейськими Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, чим умисно не виконав постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.06.2024, від 27.12.2024, 20.01.2025, 06.02.2025, 13.02.2025, 25.02.2025, 04.03.2025 та від 24.03.2025, які набрали законної сили.

Систематичність порушень ОСОБА_4 Правил дорожнього руху свідчить про ухилення останнього від виконання судових рішень, що є однією з форм невиконання судового рішення.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю, підтвердив правильність обставин, що викладені у обвинувальному акті та щиро розкаявся у скоєному.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам, зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються. Інші докази, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд виходить із наділених дискреційних повноважень, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Довженко проти України»), наданих державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, його характер, суспільну небезпеку скоєного та відношення обвинуваченого до скоєного, враховуючи визнання ним своєї вини, особу обвинуваченого, відсутність негативних наслідків, завданих даним кримінальним правопорушенням, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра в центр ментального здоров`я та в диспансерне наркологічне відділення Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради не звертався, до кримінальної відповідальності не притягувався, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, його матеріальне становище, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність бажання щодо позитивних змін на майбутнє, посередню службову характеристику з місця служби, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Запобіжні заходи не обирались.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1