Справа №278/3285/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомир кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000375 від 25.06.2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корощино Олевського району Житомирської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, працюючого в ТОВ «АВ метал груп» на посаді водія, який неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2025 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000375 від 25.06.2025 року.

З угоди вбачається, що близько 22 години 18.06.2025 ОСОБА_4 перебував на території мийки-самообслуговування «LuxWash», що розташована за адресою: Бердичівське шосе, 4, с. Зарічани, Житомирського району, Житомирської області, де побачив на заборі, яким огороджена територія вказаної автомобільної мийки-самообслуговування, жіночу сумочку, належну ОСОБА_7 та в цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх та їх наслідків, бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, по всій території України з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 15.04.2025 № 235/2025, затвердженого Законом України №4356-ІХ від 16.04.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб, в цей же час та перебуваючи у вказаному місці, таємно шляхом вільного доступу викрав сумочку крос-боди в кольорі «Triophe Canvas» вартістю 2059 грн, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 5000 гривень та 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 18 червня 2025 року еквівалентно 8305 грн. 10 коп., та поклав до салону свого автомобіля.

Після цього, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, місце вчинення злочину залишив та розпорядився ними на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 15364 гривень 10 копійок.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 , покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

Прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, зобов`язався виконувати покладені судом обов`язки.

Захисник ОСОБА_5 просив також врахувати, що обвинувачений співпрацював з органами досудового розслідування; надав харакетризуючі документи, які були дослідженні у судовому засіданні, а саме: службову характеристу з місця роботи, та посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи; нагалосив на тому, що шкода потерпілій була відшкодована в повному обсязі.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась; подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі; не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості; повідомила, що шкоду їй відшкодовано.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для вирішення цього питання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпіла надала згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану і, враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди, за якою призначити обвинуваченому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Процесуальні витрати у справі на проведення судової експертизи стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Запобіжний захід не застосований. Цивільний позов не заявлений.

Арешт, накладений на речовий доказ по справі, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а речовий доказ поверненню власнику (законому володільцю).

Керуючись ст.314, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 червня 2025 року укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000375 від 25.06.2025 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого суддів Богунського районного суду м. Житомира від 30.06.2025 року у справі №295/8699/25 на жіночу сумку коричневого кольору з незначними пошкодженнями у вигляді потертостей по зовнішній поверхні, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати, а вказаний речовий доказ повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4240,80 грн процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні судової експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник та потерпілий мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1