Провадження № 1-кп/211/1883/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області кримінальне провадження №1-кп/211/1883/25 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянство України, має середню освіту, не одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2025 приблизно о 22 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , разом із цивільною дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітніми дітьми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підіймалися сходами у під`їзді №5 будинку АДРЕСА_3 до своєї квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться на 5 поверсі зазначеного будинку, де зустріли сусідів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які світили ліхтариками, оскільки у під`їзді не було світла.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи впевненим що його знімають на камеру мобільного телефону, обурився та між ним та ОСОБА_4 і ОСОБА_11 відбувся словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченого ОСОБА_6 виникла гостра неприязнь та раптовий намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Одразу після цього, 22.03.2025 приблизно о 22 годині 05 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , підбіг до потерпілої ОСОБА_4 , яка знаходилася на сходинках між 3 та 4 поверхом, маючи злочинний намір спрямований на заподіяння останній тілесних ушкоджень, з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до неї, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, і бажаючи їх настання, наніс останній зі значною силою один удар долонею лівої руки в область попереку, від якого ОСОБА_4 впала зі сходинок вниз на площину третього поверху.

Після того, як потерпіла ОСОБА_4 впала, опинившись в положенні лежачи на лівому боці, обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, спустився зі сходинок, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та наніс їй не менше двох ударів ногою в область голови.

Після того, як ОСОБА_11 спустилася до потерпілої ОСОБА_4 з метою захисту від протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , останній припинив свої злочинні дії та залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, гематома м`яких тканин голови та обличчя, лівобічна субдуральна гематома, забій головного мозку та закритого перелому лівої ключиці, які відповідно до висновків експертів №748 від 28.05.2025, №789 від 10.06.2025 за результатами проведеної судово-медичних експертиз, за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

23 грудня 2025 року у приміщенні Криворізької східної окружної прокуратури між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Криворізької східної прокуратури ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до ч.2 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України та покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, і призначити останньому узгоджене сторонами покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить суд затвердити угоду і призначити йому узгоджене сторонами покарання.

У судовому засіданні захисник пояснив, що він не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором. Вважає, що умови угоди відповідають інтересам його підзахисного.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти укладання угоди.

Суд, заслухавши думку сторін угоди щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно аб. 1 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_12 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, не судимий, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується задовільно, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а визначене покарання - нормам кримінального закону.

Потерпіла ОСОБА_4 надала прокурору письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості. Підстав для відмови в її затвердженні судом не установлено.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Виходячи з цього, суд уважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_12 та прокурором Криворізької східної прокуратури ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, з встановленням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_12 запобіжний захід не обирався. Суд уважає, що підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає

Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат немає, речові докази не долучались.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.468, 471-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 24 грудня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбуття покарання звільнити, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1