Провадження № 1-кп/537/331/2025
Справа № 537/6256/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження №0000426 від 27.08.2025року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчука, Полтавської області, громадянин України, українець, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, -

1) 18.10.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 186 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі . На підставі ст. 75,104 КК України звільнений від відбуття покарання із випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до ст. 76 КК України встановлені певні обов`язки

2) 03.06.2011 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 186 ч.2, ст.71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі ;

3) 07.12.2011 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 186 ч.2, ст. 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді 5 років 2 місяці позбавлення волі . 01.02.2016 року звільнений із Божківської ВК №16 по відбуттю строку покарання ,

4) 23.05.2018 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із випробуванням з іспитовим строком на 3роки, відповіднодо ст. 76 КК України встановлені певні обов`язки ,

5) 26.06.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2, ст. 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 3роки, відповіднодо ст. 76 КК України встановлені певні обов`язки ,

6) 07.11.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2 , ст. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3-х років 8 місяців позбавлення волі,

7) 07.11.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2 , ст.15 ч.2 , ст. 185 ч.2 , ст.70 ч.1, 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3-х років 8 місяців позбавлення волі.

8) 26.12.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ст. 185 ч.2, ч. 3 ,ст. 186 ч.2 , ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 4-х років 1 місяця позбавлення волі ;

9) 22.12.2023 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ст. 190 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, відповідно до ст. 76 КК України встановлені певні обов`язки,

10) 19.03.2024 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ст. 395, ст. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 2-х років 1 місяця позбавлення волі

11) 17 червня 2024 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.125 ч.2, ст.185 ч.4, ст.186 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років один місяць;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставинах.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 грудня 2024 року № 45-РС солдата ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (шквал) військової частини НОМЕР_1 .

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (реєстр. №2102-IX) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб) зі змінами, який у подальшому неодноразово продовжувався.

27.08.2025 близько 19 год 40 хв ОСОБА_4 перебував поблизу АЗС «MOTTO», що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Макаренка, буд. 48, де побачив ОСОБА_6 з рюкзаком чорного кольору на плечі, в якому знаходилися особисті речі ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом та з метою відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, підійшов до ОСОБА_6 у якого попрохав належний йому на праві власності мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 9 Pro», чорного кольору, imei 1/2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 , вартістю відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/20600-ТВ від 19.09.2025 року на суму 2500 гривень, з метою здійснення дзвінка, на що ОСОБА_6 погодився та добровільно передав ОСОБА_4 вказаний мобільний телефон.

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 направилися вздовж залізничних колій в напрямку домоволодіння АДРЕСА_2 . Перебуваючи на ґрунтовій дорозі розташованій поряд із заднім двором домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 попрохав ОСОБА_4 повернути належний йому на праві власності мобільний телефон. ОСОБА_4 в свою чергу відмовився повертати ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон та наніс правою рукою, зжатою в кулак, приблизно 3 - 4 удари по лівій частині обличчя ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця на завитку лівого вуха, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуюючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 зірвав з лівої руки ОСОБА_6 належний йому рюкзак чорного кольору, звідки забрав гаманець чорного кольору вартістю 200 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 7000 гривень, та інші предмети, а саме: банківські картки за № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , тим самим відкрито заволодів майном належним ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 9 700 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюють ся та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого , оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: за ст. 186 ч.4 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, вчинення злочину проти особи з інвалідністю.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, що не суперечить положенням ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, суд прийшов до наступних висновків. ОСОБА_4 будучи судимим на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин. Отже суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, тому доцільно обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає.

В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 червня 2024 року. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Судові витрати по справі стягнути на користь держави.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити попередній - у виді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ст. 186 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 червня 2024 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на вісім років

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 14 жовтня 2025 року. Врахувати в строк відбування покарання перебування під вартою з 27.08.2025 року по 14.10.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведені експертиз:

- висновок експерта № СЕ-19/117-25/19640-Д від 05.09.2025 3119,90 грн.;

- висновок експерта № СЕ-19/117-25/20597-ТВ від 17.09.2025 2674,20 грн.;

- висновок експерта № СЕ-19/117-25/20600-ТВ від 19.09.2025 2674,20 грн.;

в сумі 8468/вісім тисяч чотириста шістдесят вісім/грн. 30коп.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області про накладення арешту на майно від 29.08.2025 року скасувати.

Речові докази по справі, відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме тканинний рюкзак чорного кольору «Designet New Feshion» - залишити потерпілому.

Речові докази по справі, відповідно до вимог ст. 100КПК України, а саме грошові кошти чотирма купюрами номіналом по 500 гривень КД5222405, ЄД7214228, ВУ8968669, АМ8978351, однією купюрою номіналом 100 гривень ЗТ1348233, три купюри номіналом 20 гривень ГК8393157, АР6843510, ЕВ0743055, монети різним номіналом загальним розміром 38 гривень, банківські картки за № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , банківські картки за № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , гаманець чорного кольору, мобільний телефон «Redmi NOTE 9 PRO» чорного кольору, в чохлі чорного кольору, газовий балончик «Терен-4», портфель чорно-синього кольору, пластина таблеток «Німід», вологі серветки 2 шт., шприц в запакованому стані, ліхтарик чорного кольору, металевий ковпачок коричневого кольору, мобільний телефон «NOKIA», три ампули для ін`єкції, кепку чорного кольору з логотипом «Nike», футболка фіолетово-зеленого кольору, шорти з логотипом «Calvin Klein» чорного кольору, кросівки синього кольору з полосами по боках та слідами речовини бурого кольору, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів за адресою: м. Кременчук, вул. І. Приходька, б. 69-Б, - передати власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1