Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9698/25
Провадження № 1-кс/644/1251/25

У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

У с т а н о в и в:

На адресу суду, через систему «Електронний суд», представником заявника ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 , подано клопотання про скасування арешту майна. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу розгляд даного клопотання був визначений слідчому судді ОСОБА_1 ..

В обґрунтування клопотання представник посилається на те, що ухвалою слідчого судді було в рамках кримінального провадження накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 . Наразі кримінальне провадження закрито, але заходи забезпечення не були скасовані, що перешкоджає в користуванні відповідним правом. Просили скасувати арешт, накладений на квартиру.

Представником заявника ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про проведення судового розгляду, призначеного на 09.15 годину 18.11.2025 року без його участі.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлялись.

Судом отримано матеріали кримінального провадження №0001056 від 04.05.2018 року.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання за відсутності учасників.

Дослідивши матеріали справи за клопотанням та надані матеріали кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Підстави та процедура розгляду клопотання про скасування арешту майна врегульовані нормою статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, згідно положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК України.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що арешт на квартиру АДРЕСА_2 , був накладений за клопотанням старшого слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, в кримінальному провадженні №0001056 від 04.05.2018 року, відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського (нова назва Індустріального) районного суду м. Харкова від 15.06.2017 року, у справі №644/3167/18, провадження №1-кс/644/875/18. Відповідно до постанови старшого слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області від 04.06.2020 року кримінальне провадження №0001056 від 04.05.2018 року, закрито, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. Постанова є чинною.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що слідчий суддя позбавлений можливості розглядати дане клопотання, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України сформульовані завдання кримінального провадження, зокрема, такими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження. Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні. Повноваження слідчого судді щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора викладені в Главі 26 КПК України. Вирішення інших питань, не передбачених кримінальним процесуальним законом, виходить за межі повноважень слідчого судді.

Фактично з моменту закриття кримінального провадження закінчується функція судового контролю за дотриманням прав та інтересів осіб під час досудового розслідування.

Згідно із висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року, за змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно. Ухвала слідчого судді про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна припинила свою дію, а постановлення слідчим суддею ухвали про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, після закриття кримінального провадження, не передбачене кримінальними процесуальними нормами.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наведених підстав, що не позбавляє заявника права звернутись саме до суду із відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 100, 131, 132, 171-174, 303, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанням ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1