ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/230/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2025 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого і застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясенець Овруцького району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, особи з інвалідністю 2 групи, раніше не судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 57 днів до 27.10.2025 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000602 від 28.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до повідомленої підозри, 28.07.2025 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні кімнати охорони КНП «Почаївська Облпсихлікарня» Тернопільської обласної ради, що за адресою: вул. Фабрична, 17, м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, прийняв рішення поїхати велосипедом до дому свого знайомого ОСОБА_9 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , з метою спільного вжиття спиртних напоїв. Прибувши приблизно о 01 год. 20 хв. до домогосподарства ОСОБА_9 , ОСОБА_7 зайшов у приміщення літньої кухні, де в цей час на ліжку лежав ОСОБА_9 та запропонував останньому спільно розпити з ним спиртні напої.

На вказану пропозицію ОСОБА_10 відмовився та в ході розмови, виражаючись нецензурними словами, почав виганяти ОСОБА_7 зі свого будинку, що призвело до виникнення словесного конфлікту, під час якого у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 ..

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_7 , переслідуючи мотив, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті людини, діючи умисно, взяв молоток, який знаходився у приміщенні літньої кухні, та наніс ним декілька ударів в ділянку голови ОСОБА_10 , після чого дістав із кишені свого одягу ніж, який мав при собі, та вказаним ножем наніс чотири удари в ліву половину тулуба ОСОБА_9 , чим заподіяв проникаючі поранення лівої половини грудей з ушкодженням легенів та серця, які спричинили настання смерті останнього.

У подальшому, ОСОБА_7 з метою приховання вчиненого кримінального правопорушення взяв лопату, яка знаходилася на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_10 та за її допомогою, на прибудинковій земельній ділянці, викопав яму, в яку перетягнув тіло ОСОБА_9 та закопав його. Далі, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

29.08.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, як такий, що пропущений з поважних причин.

Вважає ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, відсутні належні докази на підтвердження підозри та недоведеність заявлених ризиків.

Апелянт посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 2 групи, неодруженим, офіційно непрацюючим, але має постійне місце проживання та раніше не судимий.

Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_7 хворіє на психічне захворювання, постійно проживає в психіатричному інтернаті, де отримує належне йому лікування та підтримку. Із часу події смерті потерпілого, не переховувався та не покидав психіатричний інтернат.

Вказує, що в ухвалі суду лише формально наведено перелік документів, які у їх сукупності підтверджують обґрунтованість підозри, однак повністю відсутній аналіз змісту документів, що призвело до незаконного обмеження права на свободу.

Зазначає, що наявність кожного ризику повинно носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Посилається на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наголошує, що слідча суддя не надала аналізу чому інші, менш обмежувальні заходи не можуть бути застосовані, з врахуванням наявності у підозрюваного ОСОБА_7 психічного захворювання та необхідності постійного лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за яке встановлено безальтернативне покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років; особу підозрюваного, який раніше не судимий, неодружений, на утриманні осіб не має, офіційно не працює, але має постійне місце проживання, що свідчить про відсутність у нього будь-яких соціальних зв`язків, а тому, з метою уникнення відповідальності він може переховувався від органів досудового розслідування та свідомо перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому підозрюваний є особою з інвалідністю 2 групи, а тому може виїхати до іншої країни та переховуватись за межами України.

За таких обставин, слідчим суддею вірно встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Щодо посилання захисника на необґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_7 , то відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).

Також, слідчий суддя у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, врахувавши, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, правомірно не визначив розмір застави.

Беручи до уваги наведене, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Враховуючи, що з повним текстом ухвали сторона захисту ознайомилася 08.09.2025, тому захиснику слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску строку на оскарження, поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді