печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001269 від 20.03.2017, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувачення ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, через мережу інтернет придбав кастет, який отримав службою доставки "Нова пошта", що знаходиться в магазині «Фуршет» за адресою: бул. Л. Українки, буд. 5 в м. Києві та з того часу носив при собі.

19.03.2017, приблизно о 22 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні національної лотереї «Золота підкова», що по бул. Л. Українки, буд. 15-А в м. Києві, умисно, з метою самозахисту, незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу кастет, який згідно висновку експерта є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленою саморобним способом з використанням заводського обладнання.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне првопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

Від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка винила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, минули строки, визначені цією статтею, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

За змістом ст. ст. 44, 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує і відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 правильно розуміє формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 263 КК України.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що відповідно до постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі від 29.05.2019 у справі № 287/359/14-к, що у нормах КПК України не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.

В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 566/554/16-к також вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, та наполягає на його звільненні від кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Суд також з`ясував, що позиція обвинуваченого є добровільною і істинною.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до ст. 126 КПК України та віднести їх на рахунок держави, враховуючи висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, кого вбачається, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема, витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 369, 371 КПК України, ст. 12, 49 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263 КК України на підставі ст. 49 КК України звільнити у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001269 від 20.03.2017 стосовно вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, - закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- кастет, який знаходиться у камері схову речових доказів Печерського УП ГУНП в м. Києві (квитанція № 744), - знищити.

Ухвала набирає законної сили через сім днів з моменту її проголошення у разі не подачі на неї апеляції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1