УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Київського районного суду м.Харкова, клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0001224 від 16.08.2021, стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, без освіти, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001224 від 16.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13.01.2023 оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_6 , підготовче провадження зупинено- до розшуку обвинуваченого.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, 12.04.2023 визначено головуючу суддю у справі: ОСОБА_1 . Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: звільнення з посади, Відповідно до п 2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду винятоково у разі, коли суддя у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи (рішення Вищої ради правосуддя №325/0/15-23 від 11.04.2023 р. "Про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Київського районного суду м.Харкова у відставку")

19.01.2026 до канцелярії суду прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 подано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.01.2026 відновлено провадження у справі №953/19596/21 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001224 від 16.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України прийнято до провадження, розпочато розгляд даної справи зі стадії підготовчого розгляду. Призначено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001224 від 16.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 20.01.2026 задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього. Строк дії ухвали про дозвіл на затримання встановити шість місяців, тобто до 20 липня 2026 року. Оголошено у розшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 . Зупинено підготовче судове провадження щодо розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001224 від 16.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до розшуку обвинуваченого.

21.01.2026 до канцелярії суду прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 подано клопотання про відновлення провадження у справі, оскільки ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.191 КПК України. Крім того, прокурор просить залучити захисника на окрему слідчу дію, оскільки захисник ОСОБА_8 перебуває у відпустці.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 21.01.2026 відновлено провадження у справі №953/19596/21 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001224 від 16.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в підготовче судове засідання о 12-45 годині 21.01.2026 у приміщенні Київського районного суду м.Харкова за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська 7-Б, (зал судових засідань №10). Задоволено клопотання прокурора про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 адвоката для здійснення захисту за призначенням для проведення окремої процесуальної дії. Залучено через Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги захисника для проведення окремої процесуальної дії, а саме розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для здійснення захисту за призначенням обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001224 від 16.08.2021.

22.01.2026 у підготовчому судовому засіданні прокурором Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів із визначенням розміру застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалася на існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а також на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. На думку прокурора, слід враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є неможливим, оскільки вони не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не можуть запобігти вищевказаним ризикам.

Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечувала, прохала суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, має на утриманні дітей.

Заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 19.01.2026 до канцелярії суду прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 подано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 20.01.2026 задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього. Строк дії ухвали про дозвіл на затримання встановити шість місяців, тобто до 20 липня 2026 року.

20.01.2026 о 16-35 годині ОСОБА_6 затриманий співробітниками ВКП ХРУП №1 ГУНП в Харківській області в порядку ст.191 КПК України на підставі ухвали Київського районного суду м.Харкова від 20.01.2026.

Відповідно до ч.1 ст.191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченого: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, суд, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. Зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст. 23, 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого або інших зацікавлених осіб на потерпілого та свідків, з огляду на стадію судового розгляду даного кримінального провадження - підготовче судове провадження.

Також достатньо обгрунтованим є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення корисливих злочинів.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення існування вказаних ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, не є слушними та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

Крім того, суд враховує, що:

- ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років;

- дані щодо його особи, який: не має освіти, не працевлаштований, одружений, зі слів має на утриманні дітей, раніше судимий.

Суд зазначає, що зазначені дані про особу, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували як на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, так і на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані обвинуваченим моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу та інтересу потерпілих, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним процесуальних рішень у справі.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому суд зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Отже, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених ст. 178 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, за таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, положення ч.1 ст.331 КПК Укураїни, вважає за можливе обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу - застави.

Згідно із п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи встановлені судом ризики, передбачені п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його майновий стан, застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок (80*3328=266240), буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

Визначений розмір застави суд вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права обвинуваченого.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 199, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 20 березня 2026 включно, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2026, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк шість років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суда про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановити строк дії ухвали до 20.03.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1