УХВАЛА

10 листопада 2025року

м. Київ

справа № 205/8391/19

провадження № 51-3657 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2025 року щодо нього та ОСОБА_5 ,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 вересня 2025 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У межах наданого судом строку засуджений надав уточнену касаційну скаргу, проте недоліків у повному обсязі не усунув.

Так, ОСОБА_4 повторно допускає порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, згідно з якими, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

При цьому, обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Як слідує з касаційної скарги, засуджений оскаржує вирок місцевого суду з підстави невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, посилаючись при цьому на неповноту судового розгляду, до того ж фактично не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, яким надає власну оцінку відмінну від оцінки наданої судами, у тому числі на предмет достовірності, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Разом з цим, ОСОБА_4 допускає порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, згідно з якими, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, у наданій на усунення недоліків касаційній скарзі, ОСОБА_4 просить скасувати вирок місцевого суду в частині визнання його винуватим за

ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 14 лютого 2023 року, що не узгоджується з вищенаведеними положеннями процесуального закону, оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2025 року, копію якої долучено до касаційної скарги, однак питання щодо ухвали суду апеляційної інстанції не порушує.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою засудженого.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.

Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2025 року щодо нього та ОСОБА_5 повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3