Справа № 487/7851/25
Провадження № 1-кс/487/4649/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001617 від 16.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому просила накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 18.05.2018 ТСЦ 6544 належить на праві власності ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . На момент ДТП автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , фактично перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 (м.т. НОМЕР_3 ).

Клопотання мотивовано тим, що вилучений транспортний засіб являється безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України, зберігає на собі сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту з метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила розглядати клопотання без її участі, клопотання підтримала, просила задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.10.2025, близько 06:00 години, на Миколаївському шосе в м. Херсоні, між залізничними мостами, мав місце наїзд автомобіля ВАЗ-21093, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП пішохід від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

16.10.2025 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди по Миколаївському шосе в м. Херсон між двома залізничними мостами, що знаходяться між Площею Перемоги та Автовокзалом. Під час огляду, відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України, було вилучено автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначений транспортний засіб транспортовано на спеціальний майданчик ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе, 5.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 18.05.2018 ТСЦ 6544, марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . На момент ДТП автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , фактично перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 (м.т. НОМЕР_3 ).

16.10.2025 слідчим винесено постанову про визнання транспортного засобу речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Підставою та метою арешту згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів, а саме транспортного засобу, доки на ньому збереглися сліди злочину, оскільки для проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди необхідно проведення ряду обов`язкових судових експертиз, в тому числі авто технічна.

Завданням арешту майна згідно ч.2 ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження, а також запобігання можливості власником відремонтувати транспортний засіб і знищити слідову інформацію, що може завадити об`єктивно провести експертне дослідження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчим винесено постанову про визнання транспортного засобу речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 18.05.2018 ТСЦ 6544 належить на праві власності ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1