Справа № 645/2247/24
Провадження № 1-кс/645/109/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 31.01.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:

15 січня 2026 року старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Немишлянського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 31.01.2024за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що впровадженні СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 31.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом привласнення чужого майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у особливо великих розмірах.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючи посаду арбітражного керуючого ліквідатора ФОП ОСОБА_7 та будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи на підставі ліцензії серії АВ №482001 від 10.07.2009, умисно вчинив привласнення майна АТ «СЕНС БАНК» (колишній АТ «Альфа-Банк»), (), шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах за наступних обставин.

23.12.2008 постановою господарського суду Харківської області ФОП ОСОБА_7 в межах справи № Б-39/189-08 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_8 .

Встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_7 було укладено договори кредитування на загальну суму 1 775 785 дол. США, виконання зобов`язань за якими забезпечено договором іпотеки нежитлової будівлі літ. "В-3" № SМЕRSO01038/1 від 23.05.2008, площа якої складає 909,5 кв. м та знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8.

На виконання вказаної постанови господарського суду Харківської області від 23.12.2008 ліквідатором ОСОБА_8 до складу ліквідаційної маси включено належне боржнику ОСОБА_7 майно, у тому числі нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909,5 кв. м (за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8).

У межах ліквідаційної процедури 27.12.2010 через товарну біржу «Правопорядок» проведено два аукціони з продажу зазначених об`єктів майна боржника (1/2 частина та 1/2 частина нежитлової будівлі), про що складено протоколи проведення аукціонів, згідно яких визначений переможець двох аукціонів - ОСОБА_9

28.12.2010 між ліквідатором ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено договори купівлі-продажу нежитлових приміщень нежитлової будівлі літ. В-3, площею 404,75 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вартість купівлі яких згідно п. 4 договорів складає 406 230,00 грн., кожна, за які покупець сплатив грошові кошти готівкою у сумі 812 460, 00 грн. арбітражному керуючому ОСОБА_8 повністю.

31.05.2011 ухвалою господарського суду Харківської області арбітражного керуючого ОСОБА_8 звільнено від виконання обов`язків ліквідатора ФОП ОСОБА_7 . Ліквідатором ФОП ОСОБА_7 призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 , зобов`язавши його закінчити ліквідаційну процедуру, призначено звіт ліквідатора на 09.08.2011.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2011 арбітражний керуючий ОСОБА_8 у м. Харкові, більш точне місце в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, передав наступному арбітражному керуючому ОСОБА_5 грошові кошти готівкою у розмірі 812 460, 00 грн., які були отримані ним від продажу нежитлової будівлі літ. «В-3» площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка була відчужена на підставі договорів купівлі-продажу від 28.12.2010 в межах справи № Б-39/189-08 про банкрутство ФОП ОСОБА_7 , про що складено квитанцію № 05 до прибуткового касового ордеру від 31.05.2011.

12.04.2012 ухвалою господарського суду Харківської області ОСОБА_5 звільнено від обов`язків ліквідатора у даній справі, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_10 , зобов`язано ОСОБА_5 передати всі матеріали, пов`язані з ліквідаційною процедурою, наступному арбітражному керуючому ОСОБА_10 по акту прийому-передачі.

Натомість, ОСОБА_5 у період з 12.04.2012 по 03.05.2012, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в м. Харкові, діючи умисно з метою привласнення грошових коштів від продажу нежитлової будівлі літ. «В-3» площею 909,5 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка була відчужена на підставі договорів купівлі-продажу від 28.12.2010 в межах справи № Б-39/189-08 про банкрутство ФОП ОСОБА_7 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч вимогам ч. 5, 6 ст.3-1, ст. 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-ХІІ (в редакції від 22.03.2012), не передав ПАТ «Альфа банк» грошові кошти, отримані від продажу вищевказаної нежитлової будівлі, та привласнив грошові кошти у сумі 812 460, 00 грн.

15.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у особливо великих розмірах.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: тимчасово вилученими копіями документів судової справи № Б-39/189-08 (922/2189/22) про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_7 ; заявою АТ «Сенс Банк» щодо привласнення ОСОБА_11 грошових коштів; допитом представника потерпілої юридичної особи АТ «Сенс Банк» ОСОБА_12 , в ході якого останній повідомив, що ОСОБА_11 привласнив грошові кошти АТ «Сенс Банк»; допитом свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що12.04.2012 ухвалою господарського суду Харківської області ОСОБА_5 звільнено від виконання обов`язків ліквідатора ФОП ОСОБА_7 , натомість призначено його, зобов`язавши ОСОБА_5 передати йому всі матеріали, пов`язані з ліквідаційною процедурою по акту прийому-передачі. Арбітражним керуючим ОСОБА_5 ні самостійно, ні на його запит матеріали, пов`язані зліквідаційною процедурою, передані не були. Оскільки ОСОБА_5 перешкоджав здійсненню його повноважень як ліквідатора, не передавши йому документи, він звернувся до суду із заявою про дострокове припинення обов`язків ліквідатора ФО-П ОСОБА_7 ; допитом свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що ухвалою господарського суду Харківської області від 22.07.2014 у справі № Б-39/189-08 його призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_7 . Жодні товарно-матеріальні цінності та грошові кошти йому не передавались. Раніше арбітражним керуючим ОСОБА_8 в період виконання повноважень ліквідатора банкрута було реалізоване нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля літ. «В-3», розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.2024 було встановлено завершення процедури погашення боргів боржника ФОП ОСОБА_7 ; допитом свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 23.12.2008 постановою господарського суду Харківської області ФОП ОСОБА_7 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру та ліквідатором банкрута призначено його як арбітражного керуючого. Ним в ході ліквідаційної процедури було виявлено та реалізовано майно банкрута, в тому числі нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 28.12.2010 між ним та покупцем укладено два договори купівлі-продажу, вартість яких складала 406 230,00 грн. кожна нежитлова будівля, за які покупець сплатив грошові кошти готівкою повністю ще до підписання договорів. 31.05.2011 його було звільнено від обов`язків арбітражного керуючого та призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 , зобов`язавши його закінчити ліквідаційну процедуру. Грошові кошти, отримані від продажу майна, були передані готівкою ОСОБА_5 , про що складено квитанцію до прибуткового касового ордеру.

Підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме :

- підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому маються достатні підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, при цьому наявність даних факторів в

сукупності може сприяти вчиненню нових злочинів;

- підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування не завершено;

- підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, допитаних у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі адреси мешкання свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях.

Слідчий зазначив, що 27.05.2025 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 ч. 5 ст. 191 КК України (вирок не набрав законної сили, перебуває на розгляді в Івано-Франківському апеляційному суді).

Враховуючи в сукупності вищезазначені ризики, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту є достатнім та ефективним для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу заперечував, вказуючи, що слідчим не доведено зазначені в клопотанні ризики.

Захисник підозрюваногоОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, просив відмовити в задоволенні клопотання, обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши думки сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до частини 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що слідчим відділом ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000009 від 31.01.2024за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

15.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Сторона обвинувачення на обґрунтування повідомленої підозри посилається на наступні докази: тимчасово вилучені копії документів судової справи № Б-39/189-08 (922/2189/22) про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_7 ; заяву АТ «Сенс Банк» щодо привласнення ОСОБА_11 грошових коштів; протокол допиту представника потерпілої юридичної особи АТ «Сенс Банк» ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_8 .

Зазначені докази, на думку слідчого судді, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_11 у сукупності з іншими обставинами.

Крім того, достатньо обґрунтованими є ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що досудове розслідування на даний час не завершено.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років;

- дані щодо особи ОСОБА_11 , який неодружений, на утриманні неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних осіб не має, із середньо-спеціальною освітою,офіційно працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

З урахуванням наведених обставин, слідчий суддя вважає, що на момент вирішення клопотання слідчого встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі особисте зобов`язання, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак слідчий суддя вважає доцільним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 31.01.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час в період часу з 22-00 години до 07-00 години наступного дня за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 березня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді і суду;

- не відлучатись за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у певний період доби з 22-00 години до 07-00 години наступного дня, за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу повітряної тривоги.

Копію ухвали вручити прокурору Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 та старшому слідчому СВ ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 для подальшого пред`явлення до виконання до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Встановити строк дії ухвали до 15.03.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1