1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4220/25 1-кп/335/661/2025
18 листопада 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Клопотання прокурора вмотивоване тим, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено судом під час вирішення питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні.
Потерпілий в судове засідання не з`явився.
Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на недоведеність існування ризиків, зазначених прокурором у клопотанні.
Обвинувачений повідомив, що наміру чинити перешкоди кримінальному провадженню не має, у зв`язку із чим просив застосувати до нього запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою та заставою, оскільки обвинувачений має бажання повернутися на військову службу.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваних питань, суд доходить наступних висновків.
Частинами 1, 2 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Ухвалою суду від 08.05.2025 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 136260,00 грн., із покладенням обов`язків передбачених 194 КПК України, а саме: повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до суду за першою вимогою; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалою суду від 08.07.2025 строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено до 05.09.2025.
Ухвалою суду від 12.08.2025 строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено до 10.10.2025.
Станом на момент розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою заставу обвинуваченим чи іншою особою не внесено.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Частиною ч. 1 ст. 201 КПК України передбачено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до приписів ст. 177 КПК України підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України).
Відповідно до приписів ст. 177 КПК України підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.
На переконання суду, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено судом під час вирішення питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.
Так, інкримінований обвинуваченому злочин є тяжким, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, за відсутності стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Наразі судом з показань обвинуваченого та вже допитаних судом свідків встановлено, що обвинувачений знайомий з деякими зі свідками. З огляду на викладене, цілком ймовірним є ризик того, що будучі обізнаним про анкетні дані свідків та потерпілого, обвинувачений може здійснювати на них протиправний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання суду для уникнення покарання.
З огляду на обставини кримінального провадження, викладені у клопотанні та обвинувальному акті, відомостей щодо попередніх судимостей обвинуваченого, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також продовжує існувати, оскільки обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити нові кримінальні правопорушення.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що гарантувати запобігання встановленим ризикам та належну процесуальну поведінку обвинуваченого без застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачається можливим.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 у справі «Смирнов проти Росії» наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості інкримінованого їй діяння, перешкоджає вчиненню ним перешкод кримінальному провадженню.
Даних щодо наявності у обвинуваченого захворювань, що виключають можливість утримання його під вартою, суду не надано.
На переконання суду, прокурором доведено існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі, а підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу відсутні та судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 32, 34, 177-178, 183-184, 194, 331, 369-372, 392-393 КПК України, суд
В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 16 січня 2026 року включно на умовах, визначених ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.10.2025.
Визначити строк дії ухвали до 16 січня 2026 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Повний текст ухвали складений 20 листопада 2025 року.

Суддя ОСОБА_1