Справа № 452/3788/25
Провадження № 1-кс/452/775/2025
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2025 року м. Самбір

Слідча суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: старшого слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 6 листопада 2025 року звернулася до слідчої судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області із клопотання, погодженим прокурором Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк по 30 грудня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що слідчим відділенням Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000523 від 4 жовтня 2025 року, за підозрою

ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 2 жовтня 2025 року приблизно о 14 год. 30 хв., у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, зокрема востаннє Указом від 14 липня 2025 року №478/2025, затвердженим Законом України від 15 липня 2025 року №4524-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з під`їзду за вище вказаною адресою, таємно викрав велосипед марки «CROSS», моделі «Rider», чорного та червоного кольорів, вартістю 5483 грн. 33 коп., чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 30 жовтня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Старший слідчий вказує про те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У ході досудового розслідування встановлено ризики щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що останній може:

-переховуватись від органів досудового розслідування або суду. У разі визнання судом винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років і це може спонукати підозрюваного до втечі, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України;

-незаконно впливати на свідка та потерпілого у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання, з метою надання ними неправдивих показань, зміни показів, це підтверджується тим, що ОСОБА_5 знайомий із свідком ОСОБА_8 та вони перебувають в одному колі спілкування. Таким чином, ОСОБА_5 може використати це у своїх цілях з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 3) ч. 1

ст. 177 КПК України;

-підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. На даний час підозрюваний ніде не працює, немає офіційних засобів для існування, що може його спонукати на вчинення злочинів проти власності з метою задоволення своїх потреб, тобто наявний ризик, передбачений п. 4) ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання прокурора та старшого слідчого запобігти зазначеним ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

У судовому засіданні старший слідчий СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурор Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю, покликаючись на обставини викладені у ньому, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти застосувати до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год.

00 хв. не заперечував.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримала думку підозрюваного.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання старшого слідчого слід дійти до наступного висновку.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21 квітня 2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28.10.1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), заява

№ 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Підозра у інкримінованих ОСОБА_5 діях є обґрунтованою і підтверджується:

-протоколом огляду місця події від 03.10.2025;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.10.2025;

-постановою про визнання та приєднання до справи речового доказу від 06.10.2025;

-висновком експерта №CЕ-19/114-25/24778-ТВ від 23.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.10.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 03.11.2025;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 03.11.2025.

Отже, оцінюючи факти та інформацію, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Щодо наявності ризиків, на які вказує слідчий, слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідча суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи існування ризику з боку ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідча суддя звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88, від 26 січня 1993 року, п. 33. Суд з цього приводу вказав, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою … При цьому треба враховувати характер обвинувачуваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти.

Отже, в цьому контексті слідча суддя враховує не тільки ті обставини, що згідно з приписами ст. 12 КК України, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, але й відсутність у підозрюваного родини, стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, те, що раніше він вже притягався до кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно ніде не працює, не має жодного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки неодноразово судимий.

Відтак, існування щодо ОСОБА_5 ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушенняслідча суддя вважає доведеним.

Частиною 1 та частиною 2 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи в сукупності особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків, слідча суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 22 год. 00 хв. по 6 год. 00 хв. за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на строк по 30 грудня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Слідча суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав зазначена квартира належить на праві власності ОСОБА_9 , яка 06.11.2025 року надала письмову згоду щоб ОСОБА_5 відбував запобіжний захід у вказаному житлі, також з протоколу допиту її в якості свідка від 06.11.2025 року вбачається, що остання повідомила, що ОСОБА_5 проживає у вказаній квартирі з дня народження.

Керуючись ст. ст. 189, 190 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

- не залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 год. 00 хв. по 6 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання

Строк дії запобіжного заходу встановити по 30 грудня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання направити Самбірському РВП ГУ НП у Львівській області (Львівська область, м. Самбір, вул. Степана Бандери, 4) за місцем проживання підозрюваного.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст цієї ухвали суду виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 12 листопада 2025 року о 12 год.

45 хв.

Слідча суддя