Справа № 639/2907/25
Провадження №1-кп/639/284/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000333 від 10.04.2025 р. за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, до затримання проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

24.09.2016 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

18.12.2017 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

12.12.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

10.06.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

11.11.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

22.05.2023 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 05.03.2025 за відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий злочини проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаною про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин:

Так, ОСОБА_9 , 06.04.2025, у період часу з 07 год. 30 хв. до 08 год. 30 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебував поблизу КЗ «Харківський ліцей №162» ХМР, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Львівська, 13, спільно із малознайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час спілкування поклав у ліву зовнішню кишеню куртки свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 23», не застібнувши при цьому блискавку.

Саме в той час у ОСОБА_9 виник протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_9 , перебуваючи на лавочці поруч із потерпілим, оцінивши ситуацію що склалася, дочекавшись, коли ОСОБА_7 відверне увагу, переконавшись та будучи впевненим при цьому, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно витягнув із лівої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 23», вартістю 3924 грн. 05 коп., заволодівши таким чином майном потерпілого.

Після цього ОСОБА_9 , 06.04.2025, у період часу з 07 год. 30 хв. до 08 год. 30, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_9 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3924 грн. 05 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 1112/25 від 16.04.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_9 своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 185 КК України не визнав.

В ході допиту пояснив наступне. 6 квітня 2025 року вранці (біля 6-7 години) біля ринку «Термінал» у м. Харкові він познайомився з потерпілим. Той запропонував йому розпити спиртні напої. У подальшому купили ще спиртного та цигарки та присіли на лавку біля дев`ятиповерхового будинку. Спілкувалися близько 30 хвилин. Потім потерпілий сказав йому, що піде до туалету, встав та пішов. Обвинувачений близько 30 хвилин чекав потерпілого, потім почав збиратися та виявив на лавці телефон. Він розумів, що це телефон потерпілого, але не знав, де його шукати, тому взяв телефон з собою та пішов у своїх справах. На телефон ніхто не телефонував. Через деякий час він зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , в ході спілкування з яким попросив його закласти телефон у ломбард, оскільки були необхідні гроші. Телефон заклали на ім`я ОСОБА_10 , оскільки у ОСОБА_9 не було документів. За телефон отримали 2100 грн., більшу частину з яких потратили того ж дня. Що зробив з сім-картою телефону точно не пам`ятає, але перед закладенням телефону сім-карту з нього витягнув.

Через декілька днів йому повідомив оперативний співробітник поліції, що потерпілий шукає телефон. У подальшому приблизно 24-25 квітня його затримали, він надав співробітнику поліції грошові кошти за викуп телефону в ломбарді.

Обвинувачений повідомив, що наміру здійснювати крадіжку телефону він не мав, з потерпілим спілкувався добре, думок вчиняти злочин відносно нього не було.

У судових дебатах обвинувачений та його захисник просили перекваліфікувати дії ОСОБА_9 на ст. 193 КК України та призначити мінімальне покарання.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_9 винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вона підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в ході допиту 22.05.2025 пояснив, що 06.04.2025 рано-вранці він пішов прогулятися в район «Терміналу» в м. Харкові. Він сидів на лавці, курив, до нього підійшов обвинувачений, попросив прикурити. Він вирішив купити ОСОБА_9 цигарки. Вони пішли шукати торгівельну точку, почали розмовляти, зайшли до кафе, там випили спиртне, потім сіли на лавочку. Потерпілий показував обвинуваченому свої фото в телефоні Samsung Galaxy А23. Потім потерпілий вирішив піти додому, встав та пішов. Коли він прийшов додому, телефону при собі не виявив. Після цього заблокував карту. Через деякий час зателефонував співробітник поліції та повідомив, що його телефон закладений у ломбард.

На телефоні був встановлений графічний ключ, який не є складним. Спілкування з обвинуваченим відбувалось біля години за часом. Телефон він завжди кладе в ліву кишеню куртки. ОСОБА_9 сидів по ліву руку від нього. У нього при собі був ще один телефон у внутрішній кишені.

У нього з собою була пляшечка коньяку, яку вони розпивали, також купували каву та пиво. У ході спілкування конфліктів не було.

Особисто до правоохоронних органів потерпілий не звертався, поки йому не зателефонували з поліції. Зникнення коштів з рахунку потерпілого не було.

Коли він побачив ОСОБА_9 , він одразу зрозумів, що ця особа має кримінальний досвід.

На лавці він не засинав. Телефон поклав у кишеню тоді, коли вже збирався йти з місця події. У цей час ОСОБА_9 сидів на лавці поруч. Звуку падіння телефону на лавку він не чув.

Відсутність телефону він виявив не одразу, а через деякий час.

На час допиту претензій матеріального характеру не має. Співробітник поліції викупив телефон з ломбарду за 2500 грн. за гроші, які йому надав потерпілий, але в подальшому йому повернули кошти. Просив призначити ОСОБА_9 покарання відповідно до закону.

В ході додаткового допиту 12.08.2025 потерпілий ОСОБА_7 також пояснив, що наступного дня після події співробітники поліції зателефонували його дружині, а вона повідомила його. Дружина сказала, що співробітник поліції повідомив, що знає, де перебуває телефон. Потім йому дзвонили з поліції, можливо, 9 квітня. Він не пам`ятає багато подій, оскільки має декілька контузій, переніс трепанацію черепа.

Документи, які складались у відділі поліції, він підписував, подробиці їх складання не пам`ятає. Під час допиту в суді він краще пам`ятає події, ніж коли він надавав показання в поліції.

Коли він вставав з лавки, він був впевнений, що телефон перебував в лівій кишені його куртки. Кишеня не була застібнута, коли він вставав, ОСОБА_9 міг витягнути телефон з кишені.

Відсутність телефону він виявив наступного дня. В ході спілкування він надавав ОСОБА_9 телефон до рук, показував фото та відео. На місці вони спілкувалися близько 30 хвилин. Коли він вставав з лавки, він не мав наміру повертатися, попрощався з ОСОБА_9 . Йому хотілося до туалету. На ньому була чорна зимова куртка, кишені не були застібнуті. Адресу свого мешкання він ОСОБА_11 не повідомляв. Коли телефон перебуває у кишені, він не застібує її, проте в принципі це можна зробити.

Свого часу він переніс інсульт, трепанацію черепу, три контузії, страждає рядом хвороб.

Свідок ОСОБА_10 в ході допиту пояснив, що в один з днів квітня 2025 року йому біля 8-30 год. зателефонував його знайомий ОСОБА_11 (обвинувачений ОСОБА_9 ), вони домовились зустрітися біля магазину «Київський». У ОСОБА_11 в руках був пакет зі спиртним та продуктами.

В ході зустрічі ОСОБА_11 запропонував йому закласти до ломбарду телефон Samsung GalaxyА23, який був у нього, оскільки у нього не було при собі документів. Вони зайшли в ломбард, заклали телефон, отримали гроші.

ОСОБА_11 стверджував, що телефон належить йому (його подарували, хто і як свідку невідомо), хоча в ньому були фотографії чоловіка у військовій формі. Цього чоловіка вони у той день не зустрічали. Отримані гроші він віддав ОСОБА_11 та пішов у своїх справах.

ОСОБА_11 знає давно, вони разом відбували покарання, вживали наркотичні засоби.

Від допиту свідка ОСОБА_12 прокурор відмовився та відмова прийнята судом.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, 09.04.2025 ОСОБА_7 звернувся до ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області з заявою, в якій просив вжити заходи щодо невідомої особи, яка здійснила крадіжку його мобільного телефону Samsung GalaxyА23 06.04.2025 по вул. Пермській в м. Харкові (к.п, а.с. 4).

Відповідно до наданої свідком ОСОБА_10 специфікації до договорів 1,2 № 002251394 від 06.04.2025, цього дня о 15:24:17 ним надано у заклад у ПТ Ломбард «Кеш бокс» (м. Харків, вул. Полтавський шлях, 148/2) мобільний телефон SAMSUNG A235F 4/64 Gb imei НОМЕР_1 (к/п, а.с. 28).

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 11.04.2025 потерпілий ОСОБА_7 серед інших осіб впізнав ОСОБА_9 , як особу, з якою познайомився приблизно о 07 год. 06.04.2025 на території ринку «Термінал» та в подальшому попрямував з ним по вул. Пермській в м. Харкові, де біля школи № 162 ОСОБА_7 показував ОСОБА_11 фотографії у своєму мобільному телефоні (к/п, а.с. 29-31).

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1112/25 від 16.04.2025, ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A23» в корпусі чорного кольору, з об`ємом пам`яті 4/64 Gb, що перебував у використанні, у технічно справному стані, з урахуванням зносу, станом на 06.04.2025 становила 3924, 05 грн. (к/п, а.с. 41-46).

Згідно листа АТ «Ломбард Кеш Бокс» від 18.04.2025 № 103 мобільний телефон Samsung A23 4/64 Гб smei 27662 був заставлений ОСОБА_10 , який звернувся 06.04.2025 до відділення товариства, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 148/2 з метою отримання фінансового кредиту під заставу вищезазначеного телефону (к/п, а.с. 48).

При перегляді відеозаписів з камер внутрішнього відео спостереження, розташованих у приміщенні відокремленого підрозділу № 2 ПТ Ломбард «Кеш бокс» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 148/2 від 06.04.2025 встановлено, що на відрізку часу 15:18:54 до приміщення ломбарду заходять 2 чоловіки, один з яких надає співробітниці ломбарду паспорт та мобільний телефон, у приміщенні перебувають до 15:27 год. (к/п, а.с. 51-59, 60-67).

В ході огляду місця події від 25.04.2025 за участю потерпілого ОСОБА_7 оглянуто ділянку місцевості поблизу Комунального закладу «Харківський ліцей № 162 Харківської міської ради» за адресою: м. Харків, вул. Львівська, 13, а також лавку, на якій, відповідно до пояснень ОСОБА_7 , він перебував 06.04.2025 у період часу з 07-30 до 08-30 год. разом із чоловіком, який представився ОСОБА_11 та сидів ліворуч від ОСОБА_7 . При цьому останній показував ОСОБА_11 фотозображення у своєму мобільному телефоні, після чого поклав його у ліву кишеню куртки, не застібнувши її на блискавку, та у подальшому виявив його відсутність (к/п, а.с. 120-125).

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом, підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 , сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні та відеозаписів, а також і показаннями самого ОСОБА_9 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно відсутності наміру викрадення мобільного телефону потерпілого, суд вважає такими, що спрямовані на пом`якшення або уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його покази в частині мети заволодіння мобільним телефоном потерпілого повністю спростовуються показаннями потерпілого, свідка, а також сукупністю досліджених доказів у кримінальному провадженні.

Так, заволодівши мобільним телефоном, навіть у разі його знахідки, обвинувачений не вжив будь-яких активних заходів щодо повернення майна власнику, не звернувся до правоохоронних органів, а навпаки, за допомогою свого знайомого ОСОБА_10 розпорядився телефоном, здавши його до ломбарду та отримавши грошові кошти. При цьому перед закладенням телефону ОСОБА_9 , що він сам пояснив суду, вийняв з телефону наявну в ньому сім-карту. Вказане безумовно свідчить про спрямованість умислу ОСОБА_9 саме на заволодіння та подальше розпорядження майном потерпілого.

У той же час, суд зазначає, що версія обвинуваченого стосовно механізму заволодіння ОСОБА_9 мобільним телефоном потерпілого не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_7 як у ході первісного, так і у ході додаткового допиту в судовому засіданні чітко пояснив, що мобільний телефон після того, як показав його зміст ОСОБА_9 , він поклав у свою ліву кишеню, куди кладе його завжди, та не чув звуку падіння телефону на лавку. При цьому ОСОБА_9 , який був розташований як раз ліворуч від ОСОБА_7 , мав змогу витягнути телефон з кишені, коли потерпілий вставав з лавки, а у подальшому повертався до неї, щоб попрощатися.

Слід зазначити, що ОСОБА_9 є особою, який неодноразово засуджувався за вчинення злочинів проти власності та лише за місяць до інкримінованих йому дій звільнився з місць позбавлення волі. Таким чином, можна з великою вірогідністю стверджувати, що він володіє певними навичками та прийомами вчинення крадіжок.

Крім того, суд надає критичну оцінку посиланню захисту на необхідність кваліфікації дії ОСОБА_9 за ст. 193 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконне привласнення особою знайденого або чужого майна, що випадково опинилося у неї. Зазначеною нормою КК України передбачено відповідальність за привласнення чужого майна або скарбу, які мають особливу історичну, наукову, художню чи культурну цінність, яким безумовно не є мобільний телефон Samsung A23.

Крім того, привласнення знайденого або такого, що випадково опинилося в особи, чужого майна, слід відрізняти від заволодіння чужими речами (майном) у місці, відомому особі, яка їх забула. Тут потерпілий має можливість здійснити своє право власника, але не реалізує його внаслідок протиправних дій винного. Подібні дії винної особи слід кваліфікувати як крадіжку за ст. 185 КК України.

Таким чином, пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення знайшло своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Дії ОСОБА_9 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне заволодіння чужим майном (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд вважає добровільне відшкодування завданого збитку (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України), що підтверджується, зокрема, як поясненнями самого ОСОБА_9 , так і показаннями ОСОБА_7 , що зазначив про повернення йому мобільного телефону.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд вважає рецидив злочинів (п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України) з врахуванням того, що він раніше засуджувався за умисні злочини, на час вчинення інкримінованого в даному провадженні злочину судимість погашена або знята не була, рецидив не є кваліфікуючою ознакою в диспозиції ст. 185 КК України.

Суд не вважає такою, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч.1 ст. 67 КК України). Так, в ході допиту як сам ОСОБА_9 , так і потерпілий ОСОБА_7 зазначили, що разом вживали спиртні напої безпосередньо перед подією злочину. У той же час, вказана обставина не визнається судом такою, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки не встановлено, що вона обумовлювала вчинення злочину, спровокувала його скоєння або сприяла цьому. Крім того, визнання судом цієї обставини такою, що обтяжує покарання, є неможливим, оскільки це погіршувало б становище обвинуваченого, оскільки вказана обставина хоча фактично і встановлена в ході судового розгляду, проте не була зазначена в обвинуваченні.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він неодноразово судимий, останній раз 22.05.2023 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 05.03.2025 за відбуттям покарання; до цього 4 рази засуджувався за вчинення крадіжок, вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, маючи не зняті та не погашені судимості, у тому числі за злочини проти власності, на час вчинення кримінальних правопорушень, офіційно не був працевлаштований, неодружений, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини скоєння даного кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання та пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, в тому числі його стан здоров`я та сімейний стан, його притягнення до кримінальної відповідальності та засудження за вчинення злочинів проти власності, що може свідчити про схильність обвинуваченого до вчинення корисливих злочинів; ставлення ОСОБА_9 до скоєного невизнання винуватості у кримінальному правопорушенні, відсутність щирого каяття. Також суд бере до уваги позицію потерпілого щодо призначення ОСОБА_9 покарання відповідно до закону.

За таких обставин суд зазначає, що покарання ОСОБА_9 повинне бути пов`язане з позбавленням волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_9 положень ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено, оскільки в ході судового розгляду встановлено обставину, що обтяжує його покарання, що виключає призначення покарання, нижчого за найнижчу межу санкції ч. 4 ст. 185 КК України. У той же час, неодноразовість засудження ОСОБА_9 у минулому свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому дієвим механізмом запобігання вчиненню ним нових правопорушень є лише реальне покарання.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 72 КК України до строку покарання підлягає зарахуванню термін попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_9 на стадії досудового розслідування, у виді тримання під вартою, підлягає продовженню до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня проголошення вироку з 23 вересня 2025 року.

Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання термін попереднього ув`язнення, а саме період часу з 24 квітня 2025 року по 22 вересня 2025 року включно.

До набрання вироком суду законної сили продовжити відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_9 на користь судового експерта ОСОБА_13 процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 400 (чотириста) гривень (к/п, а.с. 40).

Речові докази: диск СD-R із 2 відеозаписами з камер відеоспостереження ПТ Ломбард «Кеш бокс» - зберігати у матеріалах кримінального провадження (к/п, а.с. 49, 50).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1