Справа №487/9904/25
Провадження №1-кс/487/5609/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 29.12.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001635 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2025 слідчий СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , з забороною цілодобово залишати місце постійного проживання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

У клопотанні слідчий зазначила, що в проваджені СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001635 від 29.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

29.12.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, а саме пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенні, яке по ступеню тяжкості відноситься до нетяжких злочинів, а також запобігання ризикам, передбаченим частинами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку сторони обвинувачення, обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав викладених у його змісті.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , вказав, що провину у пред`явленій підозрі визнає. Просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, надавши можливість працювати.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні посилаючись на недоведеність ризиків, просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Просив врахувати дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що в проваджені СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001635 від 29.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Відповідно до клопотання, 28.12.2025 приблизно о 20:32 годині, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Ford Tranzit», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Садовій в напрямку просп. Центрального в місті Миколаєві.

В подальшому, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» за порушення вимог дорожнього руху п. 8.7.3.е. «Проїзд на заборонний червоний сигнал світлофора» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі ПДР України), ОСОБА_4 було зупинено працівниками Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП НП України.

При перевірці документів т.в.о. командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , які є службовими особами, згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у ОСОБА_4 запросили для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яким він керував. У ході спілкування в останнього було виявлено характерні ознаки алкогольного сп`яніння. У результаті чого водієві ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки або в медичному закладі. ОСОБА_4 погодився пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер», який показав рівень алкоголю у крові останнього, а саме 2.2 промілі та у подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запропонували останньому почекати на складання протоколу про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та постанови за ч. 2 ст. 122 КУпАП - проїзд на забороняючий сигнал світлофору.

Розуміючи, що вказані дії входять до повноважень поліцейських, ОСОБА_4 висловив пропозицію т.в.о. командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП НП України старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 та інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП НП України старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 надати неправомірну вигоду у вигляді коштів, у сумі 20 000 гривень, за те, щоб поліцейські не притягували його до адміністративної відповідальності, на що поліцейськими відразу було повідомлено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, а саме щодо пропозиції чи обіцянки службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

У ході спілкування ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на пропозицію ОСОБА_8 надати неправомірну вигоду, за невчинення ним дій щодо не притягнення останнього до адміністративної відповідальності, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, бажаючи уникнути притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 122 КУпАП, діючи умисно, в своїх інтересах, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки дістав зі своєї кишені штанів грошові кошти, а саме 20 000 гривень, висловив пропозицію надати неправомірну вигоду поліцейському ОСОБА_8 , однак останній повторно повідомив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, відмовився від такої неправомірної пропозиції та у подальшому повідомив про виявлене кримінальне правопорушення на спеціальну лінію «102».

29.12.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними зібраними та долученими до матеріалів клопотання доказами: Витягом з ЄРДР за № 0001635 від 29.12.2025 року; Рапортом ЄО № 29234 від 28.12.2025; Протоколами допитів у якості свідків працівників патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; Протоколом проведення невідкладного обшуку транспортного засобу «Ford Tranzit», білого кольору, з державним номером НОМЕР_1 , з VIN НОМЕР_2 , який на праві приватної власності відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 належить ТОВ «Автодор» від 30.12.2025; Протоколом огляду відео з нагрудних бодікамер патрульних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; Протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 29.12.2025.

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання на строк від двох до чотирьох років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, щодо недоведеності прокурором наявність ризиків передбачених п.п. 3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так у своєму клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , може вжити заходи впливу на свідків у кримінальному провадженні, з метою змінити їх показання, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України

Разом з цим, слідчим на підтвердження існування вказаних ризиків як до клопотання так і в судовому засіданні прокурором, не надано будь-яких належних та допустимих доказів.

Враховуючи суть та підстави повідомленої ОСОБА_4 підозри, а також обставини кримінального правопорушення за яким здійснюється досудове розслідування, слідчим не зазначено, на яких осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, підозрюваний може здійснювати тиск, та яким чином.

Крім того, слідчий суддя вважає, що твердження сторони обвинувачення, щодо можливості перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, є лише припущенням.

Враховуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, та за відсутності будь-яких доказів на підтвердження протиправної поведінки ОСОБА_4 на теперішній час, слідчий суддя вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ( п.5 ч.1 ст.177 КПК України) прокурором також не доведений.

Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні та прокурором при його розгляді не доведено неможливість запобігти встановленому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

За частиною 3 ст.176 КПК України, слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо, слідчий прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

При обранні виду запобіжного заходу, слідчий суддя враховує встановлені обставини та дані про особу підозрюваного.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований.

Також слідчий суддя, враховує висловлену позицію стосовно пред`явленої підозри.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти встановленому ризику, можливо шляхом обрання відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що також не порушить права підозрюваного на працю, та не поставить його у скрутне матеріальне становище.

Одночасно на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 29.02.2026 року обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні, крім випадків, участі у проведенні слідчих (процесуальних) дій у вказаному провадженні.

-прибувати за викликом до слідчого , прокурора, суду.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш тяжкий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання на час досудового розслідування покласти на слідчого ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 202 КПК України негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 31.12.2025 об 11.30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1