Справа № 642/6215/25
Провадження № 1-кс/642/171/26
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харків клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000727 від 21.05.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Асіївка, Ізюмського району, Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України,

встановив:

СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000727 від 21.05.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисне кримінальне правопорушення - злочин проти авторитету органу державної влади за наступних обставин:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, Служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених Законом.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №532 о/с від 13.12.2023 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_7 , переміщено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Наказом Національної поліції України №507 о/с від 12.04.2023 ОСОБА_7 присвоєне спеціальне звання «лейтенант поліції».

Згідно з п.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Тобто ОСОБА_7 є поліцейським.

21.05.2025 близько 17 години 46 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння неподалік парку Добродецького, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Новий Побут, 16, вчинив бійку з невстановленою досудовим розслідуванням особою.

Після чого, за викликом на повідомлення «102» про кримінальне правопорушення (за адресою: м. Харків, вул. Новий Побут, 16., прибув дільничний офіцер поліції сектору превенції ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (спеціальний жетон № 0149084), спільно з офіцером поліції сектору превенції ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , на його власному автомобілі марки «Ваз 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, одягнені у формений одяг, перебуваючи при виконанні своїх службових обов`язків, з метою виконання завдань поліції, передбачених ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015, помітили що на місці скоєння кримінального правопорушення перебувала невідома особа, як пізніше стало відомо від місцевих мешканців даної вулиці, що це ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 також місцевий мешканець прилеглої території.

Згідно п.2 ст.17 Закону поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

У відповідності до ст.23 Закону поліцейський здійснює: превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних і адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального чи адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених Законом.

З метою виконання покладених на поліцію завдань, під час звернення до ОСОБА_5 , дільничним офіцером поліції сектору превенції ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 було пред`явлено своє службове посвідчення, а також висунуто вимогу, згідно ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» - надати документи, що посвідчують особу, але ОСОБА_5 законну вимогу працівника поліції не виконав, почав безпідставно висловлюватись у грубій нецензурній формі у бік працівників поліції, погрожуючі їм фізичною розправою.

В ході подальшої розмови із ОСОБА_5 було перевірено в службовому планшеті за базою ІПН МВ України і встановлено, що останній перебуває у розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ). Після чого, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, які висунули йому законну вимогу щодо припинення протиправної поведінки та запропонували проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно ст. 259 КУпАП, для складання протоколу за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП, але на вимогу працівників поліції почав висловлюватись нецензурною брутальною лайкою, виражаючи її у зухвалій формі, що містила явну зневагу до працівників поліції. Окрім цього проігнорував законні вимоги поліцейських щодо пред`явлення документів що посвідчують особу, виказав намір покинути місце злочину та відмовився їхати до ІНФОРМАЦІЯ_4 при цьому почав неадекватно розмахувати руками і ногами в різні сторони.

Неадекватні дії ОСОБА_5 на деякий час було зупинено та згідно підпункту «г» п. 1 ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію» застосовано спеціальний засіб «кайданки», з метою, щоб останній своїми небезпечними діями не завдав шкоди собі та оточуючим у тому числі працівникам поліції ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Далі ОСОБА_5 після неодноразових та наполегливих законних вимог працівників поліції припинити свої протиправні дії не заспокоївся і бажаючи продовження своїх протиправних дій, діючи з раптово виниклим злочинним умислом направлених на спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, перебуваючи вже біля пасажирської двері автомобіля марки «Ваз 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору діючи на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин відносно працівника поліції ОСОБА_7 в зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків, коли той тримав його за тулуб і намагався посадити до автомобіля ОСОБА_5 активно та фізично протидіяв перешкоджаючи виконанню законним вимогам працівникам поліції, які виконували свої службові обов`язки почав розмахувати своєю головою навкруги наніс один удар своєю головою (потилицею) в ділянку спинки носу дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: садно в ділянці спинки носу, синець на передній поверхні правого плеча, за ступенем тяжкості садно на спинці носу та синець на передній поверхні правого плеча викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.3.2 «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновками судово-медичних експертиз № 09-843/2025 від 22.05.2025 та № 09-899/2025 від 04.06.2025.

Злочинні дії ОСОБА_5 мали триваючий та наполегливий характер, продовжувались всупереч наполегливим та неодноразовим законним вимогам працівників поліції, супроводжувались погрозами та нецензурною лайкою у бік вказаних співробітників офіцерів поліції сектору превенції ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області і були припинені лише після застосування до нього, відповідно ст. ст. 42, 45 ЗУ «Про національну поліцію», фізичної сили, кайданок.

16.09.2025 ОСОБА_5 заочно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Після підписання винесеної підозри, ОСОБА_5 вказане повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 16.09.2025 було направлено поштовим відділенням АТ «УКРПОШТА» ВПЗ 61052 м. Харків, Холодногірський район, майдан Привокзальний, 2., за адресою місця реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 (номер операції №169 16.09.2025 17.40:28)

07.10.2025 заочне повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 342 КК України на ч. 2 ст. 345 КК України.

07.10.2025 ОСОБА_5 заочно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Після підписання винесеної підозри, ОСОБА_5 вказане повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 07.10.2025 було направлено поштовим відділенням АТ «УКРПОШТА» ВПЗ 61052 м. Харків, Холодногірський район, майдан Привокзальний, 2., за адресою місця реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 (номер операції №294 07.10.2025 11.48:05).

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також наявністю доказів того, що підозрюваний ОСОБА_9 переховувався від органів досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід. Захисник підозрюваного адвокат Святець зазначив, що підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного не вбачається, так як прокурором на виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Крім того, захисник зазначив про те, що підозрюваний проживає разом з цивільною дружиною, яка зараз проходить курс лікування у зв`язку з онкологією, та наявність у них спільної малолітньої дитини, у зв`язку з чим просив також обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом «а» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст. 177 КПК України, та як передбаченост. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з вимогами ч.1 ст.194КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами пред`явлення особи для впізнання свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , висновком судово-медичної експертизи та висновками додаткових судово-медичних експертиз, які проведені за результатами слідчих експериментів.

Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який є відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином. Так, санкція ч. 2 ст. 345 КК України перебачає покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Зазначена обставина сама пособі може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Відповідно доусталеної практики Європейського суду з правлюдини суворість покарання є ревалентною обставиноюв при оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідаловпроти Росії»,«Гарицьки протиПольщі»,«Храїді протиНімеччини»,«Ілійков протиБолгарії»). Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі №674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення ймовірності визнання вини особи з висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду.

За зазначених вище обставин слідчий суддя приходить до висновку, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, наявний.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме наявність можливості незаконно впливати на потерпілого та свідків.

В свою чергу наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що дослідженні в судовому засіданні матеріали клопотання не містять доказів схильності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, в судовому засіданні прокурором не доведена.

Також слідчий суддя зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

05.02.2026 о 09 год.25 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 191 КПК України за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що він тривалий час, більше року, постійно проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_17 та їх спільною малолітньою донькою ОСОБА_18 2022 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_17 проходить курс лікування, пов`язаний з онкологічною хворобою, зараз знаходиться на стаціонарному лікуванні, а він доглядає їх малолітню дитину і постійно проживає за вказаною адресою.

Судом в судовому засіданні досліджена надана стороною захисту свідоцтво про народження ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якого її батьком є ОСОБА_5 , мати ОСОБА_17 а також медична документація, а саме: направлення на паталогогістологічне дослідження від 13.12.2025, консультаційний висновок КНП «Обласний центр онкології» ХОР від 24.12.2025, виписки з медичних карток від 18.12.2025 та 30.01.2026, довідки КНП Балаклійської міської ради «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», яка підтверджує, що Раскопіна хворіє на злоякісне новоутворення шийки матки та перебуває зараз на лікуванні.

При цьому дослідженні в судовому засіданні матеріали клопотання підтверджують направлення повідомлень про підозру ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою реєстрації підозрюваного та не містять доказів отримання ним зазначених повідомлень, а також поінформованості ОСОБА_5 про здійснення відносно нього кримінального переслідування.

Отже, прокурором не доведено, що ОСОБА_5 свідомо переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав досудовому розслідуванню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, що унеможливлює обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 22:00 год. до 06:00 год., з покладанням на нього, певних обов`язків, передбаченихст. 194 КК України, та зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам є недостатнім та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Тримання підозрюваного під нічним домашнім арештом слід здійснювати за адресою його фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

При цьому, слідчий суддя зазначає, що у умовах збройної агресії російської федерації, приймаючи до уваги положення ст. 3, 27 Конституції України, ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які покладають на державу обов`язок забезпечення безпеки життя людини, слідчий суддя вважає за необхідне під час встановлення заборони відлучатися підозрюваному з місця проживання, встановити виняток у вигляді залишення житла під час оголошення повітряної тривоги з метою переховування у бомбосховищі, а також у випадках отримання невідкладної медичної допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 181, 183, 369,371,372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000727 від 21.05.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- заборонити залишати з 22 год.00 хв. по 06 год. 00 хв. адресу свого місця фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 05.04.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 направити для виконання начальнику відділу поліції № 1 Ізюмського РУП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області.

Відповідальна посадова особа ВП № 1 Ізюмського РУП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області повинна негайно поставити на облік ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 09.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1