провадження № 1-кс/208/4958/25
УХВАЛА

31 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000270 від 29.04.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського із клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21213, державний номерний знак НОМЕР_1 , Рік випуску: 2003, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

До судового засідання прокурор та слідчий, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явилися, але подали заяви про підтримання заявленого клопотання та проведення судового розгляду за їх відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що не пізніше квітня 2025 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 створили та очолили стійке ієрархічне об`єднання організовану злочинну групу, до складу якої як виконавці увійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Діяльність групи була спрямована на незаконне збагачення шляхом систематичного збуту наркотичного засобу (канабісу) на території м. Слов`янська.

20.12.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України. Санкція цієї статті є імперативною та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з обов`язковою конфіскацією майна.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованих злочинів підтверджується зібраними доказами, зокрема протоколами контролю за вчиненням злочину у формі оперативних закупок від 27.08.2025, 17.09.2025, 11.11.2025, 16.11.2025 та 16.12.2025, висновками судових експертиз, що підтверджують наркотичну природу збутих речовин, а також результатами НСРД. Зокрема, матеріалами НСРД (зняття інформації з електронних комунікаційних мереж) зафіксовано, що для координації злочинної діяльності, перевезення партій наркотиків та отриманих грошових коштів ОСОБА_5 використовував автомобіль ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , є підозрюваний ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. У даному випадку підозрюваний ОСОБА_5 є власником вказаного транспортного засобу.

Зважаючи на те, що транспортний засіб на даний час фактично не вилучений і перебуває у вільному доступі, існують реальні ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме:

1. Ризик відчуження або приховування: Знаючи про тяжкість підозри та загрозу конфіскації всього майна за вироком суду, ОСОБА_5 або особи, що діють в його інтересах, можуть вжити заходів щодо термінового продажу, дарування або перереєстрації автомобіля на третіх осіб, що унеможливить подальше виконання вироку суду.

2. Майновий стан: Підозрюваний офіційно не працевлаштований, що свідчить про те, що автомобіль може бути одним із небагатьох цінних активів для забезпечення виконання майбутнього покарання в частині конфіскації.

На момент подання даного клопотання автомобіль ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває за місцем фактичного проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, інша учасниця організованої злочинної групи ОСОБА_6 , якій також повідомлено про підозру у даному провадженні, на теперішній час перебуває на волі (звільнена з-під варти під заставу). Враховуючи, що ОСОБА_6 безпосередньо використовувала вказаний автомобіль під час вчинення злочинів, має до нього безперешкодний доступ та є близьким родичем підозрюваного ОСОБА_5 , існують обґрунтовані ризики того, що вона, діючи в інтересах ОЗГ, може вжити заходів щодо приховування транспортного засобу, його знищення або перереєстрації на третіх осіб. Дані обставини вказують на критичну необхідність негайного накладення арешту із забороною відчуження майна для забезпечення подальшої конфіскації

Оскільки санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає конфіскацію майна як обов`язковий захід, арешт автомобіля ВАЗ 21213 є співмірним, правомірним та необхідним засобом забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі з обов`язковою конфіскацією майна.

Встановлено, що автомобіль ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває у власності підозрюваного, використовувався ним під час вчинення інкримінованих злочинів та може бути об`єктом майбутньої конфіскації у разі ухвалення обвинувального вироку.

З огляду на те, що зазначений транспортний засіб на теперішній час не вилучений та перебуває у фактичному володінні підозрюваного і пов`язаних з ним осіб, існують реальні ризики його відчуження, перереєстрації або приховування, що унеможливить виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, оцінюючи правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри, можливість конфіскації майна, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21213 є необхідним, обґрунтованим та пропорційним заходом.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

За таких обставин арешт вказаного транспортного засобу із забороною відчуження та розпорядження ним спрямований на забезпечення можливої конфіскації майна, відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не покладає на власника надмірного індивідуального тягаря у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль: марка: ВАЗ 21213, державний номерний знак НОМЕР_1 , Рік випуску: 2003, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1