Провадження по справі № 1-кс/522/116/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

22 січня 2026 року місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - представників власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , поданого у кримінальному провадженні №0000123 від 09.01.2024, про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим слідчого відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 в Одеській області за процесуальним керівництвом Приморської окружної прокуратури м. Одеси здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000123 від 09.01.2024 року.

За даним кримінальним провадженням №0000123 від 09.01.2024 року, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року по справі №758/3731/24 задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_14 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 09.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Даною ухвалою суду накладено арешт на усе майно ОСОБА_8 , а саме:

- п`ять машиномісць у м. Одесі по вул. Львівська, 15-Б;

- комплекс магазинів «Торгівельний ряд» за адресою: Одеська область, Овідіопольський р., с. Мізікевича, проспект Жукова маршала ж/м «Дружний», буд. 107-А, площею 1 763,4 м2;

- будівля з терасою для зберігання спортивного і риболовного інвентарю, що розташоване за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р.н., с. Лиманка, вул. Сонячна, ж/м «Совіньйон», буд. 4/20, площею 251,3 м2;

- будівля з терасою для зберігання спортивного і риболовного інвентарю, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , площею 252,9 м2;

- дванадцять земельних ділянок у Одеській обл., Овідіопольський р-н., смт. Таїрове, Масив 23, загальною площею 1,4762 га;

- земельна ділянка у АДРЕСА_2 , площею 0,1549 га;

- квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , площею 19,5 м2;

- автомобіль марки LEXUS СТ 200H (2014 р.в.);

- автомобіль марки LEXUS ES 350 3456, (2021 р.в.).

Окрім цього, накладено арешт на усе майно ОСОБА_15 , яка є дружиною ОСОБА_16 , а саме:

- квартира, загальною площею 45 м2, за адресою: АДРЕСА_4 ;

- квартира, загальною площею 69,4 м2, за адресою: АДРЕСА_5 ;

- земельна ділянка, площею 0.07 га, кадастровий номер: :01:003:5169;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

- автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER 4395, (2023 р.в.).

Окрім цього, накладено арешт на усе майно яке належить ОСОБА_12 , а саме:

- автомобіль марки LEXUS RX 350 3456, (2017 р.в.);

- автомобіль марки LEXUS RX 350 3456, (2009 р.в.);

- автомобіль марки LEXUS RX 350 3456, (2010 р.в.);

- автомобіль марки FORD MONDEO 1997, (2016 р.в.).

Також накладено арешт на усе майно, яке належить ОСОБА_13 (дружина ОСОБА_12 ), а саме:

- нежитлове приміщення, загальною площею 2.5 м2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , приміщення К17;

- квартира загальною площею 83.3 м2, за адресою: АДРЕСА_8 .

Накладення арешту обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_17 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , на початку грудня 2023 року, розробив та запропонував останнім втілити злочинний намір, у якому кожному з них відведено злочину роль, щодо незаконного збагачення, шляхом зловживання довірою з використанням електронно обчислювальної техніки грошовими коштами раніше знайомого їм ОСОБА_19 , на загальну суму 500 000 доларів США (492126 USDT). У подальшому, ОСОБА_17 відповідно до розробленого злочинного наміру в кінці грудня 2023 року зателефонував ОСОБА_19 та попросив останнього надіслати на електронний гаманець ОСОБА_18 грошові кошти на загальну суму 500 000 доларів США (492126 USDT), які були необхідні ОСОБА_20 , який є власником та директором ПП «ФІРМА КІНГ» () та співвласником ТОВ «АВАЛЕНД» () для нібито виконання зобов`язань по контракту щодо господарської діяльності своїх компаній, та запевнив останнього, що грошові кошти повернуться до 13 грудня 2023 року, після чого ОСОБА_19 погодився та перевів зазначені грошові кошти двома платежами на рахунок НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_18 , після чого грошові кошти потерпілому не були повернуті.

Необхідно зазначити, що ОСОБА_17 та ОСОБА_12 не знайомі з потерпілим по даному кримінальному провадженню ОСОБА_19 , ніколи з ним не зустрічалися та не мали з ним будь-яких бесід, а тим більш не висловлювали йому прохання перевести ОСОБА_18 грошові кошти на загальну суму 500 000 доларів США.

Також ОСОБА_17 та ОСОБА_12 не мають жодного відношення до діяльності ОСОБА_18 та їм не відомо про зміст домовленостей цієї особи з потерпілим за даним кримінальним провадженням.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять взгалі ніяких доказів того, що вказані грошові кошти взагалі були у потерпілого. ОСОБА_21 та інші заявники являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Досудове розслідування, яке було розпочато ще 09.01.2024 року Подільською окружною прокуратурою м. Києва за даним кримінальним провадженням відносно ОСОБА_16 та ОСОБА_12 є безпідставним та не підтверджується жодними належними доказами, направлено лише з метою обмеження конституційних прав та створення штучних умов для повернення неіснуючої заборгованості.

З ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року вбачається, що арешт у кримінальному провадженні №0000123, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було накладено з метою забезпечення збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, запобігання можливості його приховування та зникнення.

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали вимоги клопотання в повному обсязі, повідомили, що в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 та іншим власникам арештованого майна про підозру не повідомлялось. Майно, на яке накладено арешт не відповідає вимогам речових доказів, ОСОБА_8 не викликали до слідчого, жодних слідчих дій з ним не проводилось.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення слідчим суддею вказаного клопотання.

Розглянувши клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Мотиви слідчого судді.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією У країни гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, є невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

З матеріалів клопотання встановлено, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснювалось процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 09.01.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_22 від 12.08.2025 підслідність кримінального провадження №0000123 від 09.01.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України визначена за ВП№2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року було накладено арешт на все майно ОСОБА_8 , його дружини та ОСОБА_12 та його дружини.

Згідно ухвали слідчого судді встановлено, що арешт накладено з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відтак, Постановою прокурора у кримінальному провадженні від 26.03.2024 майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно постанови слідчого, вказані об`єкти рухомого нерухомого майна мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та підтверджують відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом кримінального правопорушення та набуті кримінально протиправним шляхом, таке майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

В межах зазначеного кримінального провадження потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення на суму на суму сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів США, що становить 19 565 000 (дев`ятнадцять мільйонів п`ятсот шістдесят п`ять тисяч) млн. грн. по курсу НБУ матеріальна шкода, а також 20 000 (двадцять тисяч) грн. моральна шкода.

З моменту накладення арешту на зазначене майно вже пройшов тривалий час, понад півтора роки, за цей час жодним особам не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Саме тому відсутні підстави, які свідчили про необхідність збереження такого заходу забезпечення як арешту майна, для забезпечення цивільного позову, оскільки на даний час досудове розслідування триває вже більше двох років, проте фігурантам кримінального провадження - ОСОБА_23 та ОСОБА_12 , іншим власникам арештованого майна про підозру так і не повідомлено.

15.05.2024 року ОСОБА_17 був допитаний у якості свідка та з цього часу він не приймав участі в жодних слідчих діях.

Крім того, було накладено арешт на усе майно ОСОБА_15 (дружина ОСОБА_16 ) та ОСОБА_13 (дружина ОСОБА_12 ), які взагалі не мають жодного відношення до даного кримінального провадження.

З наданих стороною захисту документів слідує, що вартість частини майна ОСОБА_16 у вигляді земельних ділянок та комплексу магазинів «Торгівельний ряд» ( АДРЕСА_2 , площею 1 763,4 м2) становить 96 305 779 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 10.06.2025 року складає більше ніж 2 000 000 доларів США.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відтак, докази причетності вказаного в клопотанні майна до вказаного кримінального провадження, або фактів які б свідчили що зазначене майно є знаряддям вчинення злочину у вказаному кримінальному провадженні в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Слід зауважити, що арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року по справі №758/3731/24, є не співрозмірним з заявленим цивільним позовом у сумі 500 000 доларів США, оскільки, як вказують власники майна, вартість лише частини майна ОСОБА_16 становить більше двох мільйонів доларів США. Як слідує з ухвали слідчого судді про накладення арешту на вказане в клопотанні майно, слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого не оцінював співмірність позовних вимог у кримінальному провадженні вартістю арештованого майна.

Також представники власників майна зазначають, що ОСОБА_17 та інші особи, на майно яких накладено арешт, є добросовісними набувачами рухомого та нерухомого майна, яке було придбане ще в 2018 та 2021 роках на підставі нотаріально посвідчених договорів, тобто до того, як було вчинено злочин, який розслідується у даному кримінальному провадженні. Вказані договори не визнавалися судом недійсними та ніким не оспорювались, будь-яких доказів які б це спростовували прокурором слідчому судді не надано.

Окрім цього, документи, додані до клопотання про скасування арешту, свідчать про відсутність зв`язку між діяльністю ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та обставинами кримінального провадження, на які посилався прокурор в клопотанні про арешт майна.

Досудове розслідування за даним кримінальним провадженням здійснюється вже тривалий час (більше двох років), і стороною обвинувачення не повідомлено про підозру власникам арештованого майна у даному кримінальному провадженні, як і не надано доказів встановлення будь-яких обставин, які б зумовлювали необхідність подальшого арешту вказаного майна.

Згідно ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

В даному випадку, слідчий суддя, приймаючи рішення про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , помилково прийняв рішення про накладення арешту на вказане майно для забезпечення цивільного позову, так як підозрюваних у даному кримінальному провадженні немає.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і ці умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. На стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на положення частини 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення в подальшому.

При цьому, набуття тими чи іншими речами матеріального світу статусу речового доказу не пов`язується з постановленням процесуального рішення про визнання їх речовими доказами, а нерозривно пов`язується з наявністю ознак зв`язку з кримінальним правопорушенням.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.10.2024 у справі № 686/1900/14-к.

Окрім цього, вказаної правової позиції у свої практиці дотримується Київський апеляційний суд, який неодноразово констатував у своїх рішеннях справа № 757/52607/21-к, 757/6453/23-к.

В постанові слідчого про визнання речовими доказами ніяким чином не обґрунтовано, чому слідчий визнав майно ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 речовими доказами. Слідчий обмежився цитуванням КПК України без конкретизації щодо вказаного кримінального провадження, а саме яким чином майно, яке він просить арештувати доводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Будь-яких логічних контраргументів в супротив поданого клопотання прокурором не надано.

Так, на даний час кримінальне провадження вже проводиться досить тривалий час. Більше двох років нікому у кримінальному провадженні про підозру не повідомлялось. Таке тривале обмеження особи в реалізації права власності без передбачених законом підстав є порушенням конституційних прав власника майна.

За таких обставин, зважаючи на зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що подане заявником клопотання адвокатом ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_8 та його дружини, адвоката ОСОБА_25 , подане в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки існують передбачені Законом підстави для скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 167-174, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_13 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження №0000123 від 09.01.2024, задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року (справа №758/3731/24), а саме шляхом скасування заборони розпорядження та відчуження майна, яке належить ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_10 . (громадянин республіки Азербайджан, посвідка на постійне місце проживання 900001608 від 15.01.2019, код ДРФО: , ID картка: 900001608 від 14.01.2019):

- машино-місце №41, що розташоване за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Львівська, 15-Б, площею 12,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, розмір частки 1/1;

- машино-місце №42, що розташоване за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Львівська, 15-Б, площею 12,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, розмір частки 1/1;

- машино-місце №40, що розташоване за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Львівська, 15-Б, площею 13,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розмір частки 1/1;

- машино-місце №39, що розташоване за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Львівська, 15-Б, площею 12,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розмір частки 1/1;

- машино-місце №38, що розташоване за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Львівська, 15-Б, площею 12,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розмір частки 1/1;

- комплекс магазинів «Торгівельний ряд», що розташовані за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р., с. Мізікевича, проспект Жукова маршала ж/м «Дружний», буд. 107-А, площею 1763,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:002:3287, розмір частки 1/1;

- будівля з терасою для зберігання спортивного і риболовного інвентарю, що розташована за адресою: АДРЕСА_11 , площею 251,3 кв.м (складові частини: будівля А, тераса а1, тераса а2, тераса а3, тераса а4, вимощення I, гідротехнічна споруда II), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, розмір частки 1/1;

- будівля з терасою для зберігання спортивного і риболовного інвентарю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 252,9 кв.м (складові частини: будівля А, тераса а1, а2, а3, а4, вимощення I, гідротехнічна споруда II), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, розмір частки 1/1;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0996 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4591, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0996 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4592, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0996 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4593, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0996 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4594, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0996 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4595, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0996 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4596, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0996 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4597, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0996 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4598, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0996 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4599, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0665 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4600, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,0664 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4601, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 , площею 0,4469 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:4602, 1/3 частина;

- земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1549 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37, кадастровий номер: :01:002:3287, розмір частки 1/1;

- квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_13 , площею 119,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, розмір частки 1/1;

-автомобіль марки LEXUS CT 200H 1798, (2014), БІЛИЙ, № двигуна НОМЕР_2 , № шасі № куз. НОМЕР_3 з державним номерним знаком НОМЕР_4 ;

-автомобіль марки LEXUS ES 350 3456, (2021), СІРИЙ, № двигуна 2ZRR657343 № шасі № куз. НОМЕР_3 з державним номерним знаком НОМЕР_4 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року (справа №758/3731/24), а саме шляхом скасування заборони розпорядження та відчуження майна, яке належить ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_14 (громадянка республіки Азербайджан, посвідка на постійне проживання НОМЕР_5 видана 5101, Код ДРФО: НОМЕР_6 ):

- квартира, загальною площею 45 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, за адресою АДРЕСА_4 ; розмір частки, 1/1;

-квартира, загальною площею 69,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100 за адресою АДРЕСА_5 , розмір частки 1/1;

-земельна ділянка, площею 0.07, га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, кадастровий номер: :01:003:5169, розмір частки 1/1;

-земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37, кадастровий номер: :01:003:0729, розмір частки 1/3;

-автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER 4395, (2023), СІРИЙ, № двигуна НОМЕР_7 , № шасі № куз. НОМЕР_8 , з державним номерним знаком НОМЕР_9 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року (справа №758/3731/24), а саме шляхом скасування заборони розпорядження та відчуження майна, яке належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_15 та проживає за адресою: АДРЕСА_8 . (громадянин республіки Туреччина, посвідка на постійне місце проживання ІНО 12416 від 25.08.2015, код ДРФО: НОМЕР_10 ):

- автомобіль марки LEXUS RX 350 3456, (2017), СІРИЙ, № двигуна НОМЕР_11 , № шасі № куз. НОМЕР_12 , з державним номерним знаком НОМЕР_13 ;

-автомобіль марки LEXUS RX 350 3456, (2009), СІРИЙ, № двигуна НОМЕР_11 , № шасі № куз. НОМЕР_12 , з державним номерним знаком НОМЕР_14 ;

-автомобіль марки LEXUS RX 350 3456, (2010), БІЛИЙ, № двигуна НОМЕР_15 , № шасі № куз. НОМЕР_16 , з державним номерним знаком НОМЕР_17 ;

-автомобіль марки FORD MONDEO 1997, (2016), СИНІЙ, № двигуна НОМЕР_18 , № шасі № куз. НОМЕР_19 , з державним номерним знаком НОМЕР_20 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року (справа №758/3731/24), а саме шляхом скасування заборони розпорядження та відчуження майна, яке належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_21 , виданий Жовтневим РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області 06.05.1997, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_15 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 :

-нежитлове приміщення, загальною площею 2.5 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, за адресою: АДРЕСА_7 , приміщення К17, розмір частки 1/1;

-квартира, загальною площею 83.3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, за адресою: АДРЕСА_8 , розмір частки 1/1.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні, слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000123 від 09.01.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 22.01.2026 о 16:00 годині в залі суду № 131.

Слідчий суддя ОСОБА_27