Справа № 173/245/26
Провадження №1-кс/173/23/2026
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

22 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Cлідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 10.11.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Верхівцеве, Кам`янського району Дніпропетровської області, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2025 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на до 10 років та іншого альтернативного покарання не передбачено. Таким чином перебуваючи на волі, існує обґрунтований ризик того, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду. Окрім того, перебуваючи на свободі, наявний ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків вказаного кримінального правопорушення, в тому числі учасників слідчих дій. Відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, місця роботи, можуть свідчити про наміри та можливість не виконувати покладені на нього, як на підозрюваного, процесуальні обов`язки, у зв`язку з чим, з метою попередження можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, слідчий просить обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Копії клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, вручені підозрюваному ОСОБА_5 22 січня 2026 року о 10 год. 15 хв., про що свідчить розписка останнього.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував з приводу клопотання слідчого, підтвердив, що стосовно нього зареєстровано ще 4 кримінальні правопорушення які за обвинувальними актами направлені до Верхньодніпровського районного суду, судове рішення по цим провадженням ще не прийнято.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України 10.11.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548.

22 січня 2026 року, підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, керуючись корисливим мотивом, у невстановленому місці, в невстановлений час, за невстановлених обставин, незаконно придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину «метамфінамін», масою 0,0415 г., обіг якого обмежено, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів». Придбану психотропну речовину та почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

В подальшому, 09.11.2023 під час проведення негласної слідчої розшукової дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, на яку дав свою добровільну згоду легендований свідок ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , вказаного дня, приблизно о 16 год. 45 хв., незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту психотропну речовину «метамфінамін» обіг якої обмежено, знаходячись на відкритій місцевості в парку який розташований в м. Верхівцеве поблизу вул. Садової, Кам`янського району, Дніпропетровської області, здійснив продаж за гроші в сумі 200 гривень, тобто незаконно збув ОСОБА_6 , раніше придбану ним психотропну речовину «метамфінамін», обіг якого обмежено, після чого, ОСОБА_6 добровільно видав співробітникам поліції придбану ним у ОСОБА_5 психотропну речовину «метамфінамін», обіг якої обмежено.

Надана на експертизу вилучена у ОСОБА_6 кристалічна речовина білого кольору масою 0,0415 г., яку він придбав у ОСОБА_5 , згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/40745-НЗПРАП від 13.11.2023, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено,- «метамфетамін», Маса «метамфетаміну» становить 0,0209 г.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконне збут психотропної речовини особою, яка раніше вчинила одне з кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями доказів, що містяться у матеріалах справи:

- протоколом огляду від 09.11.2023 згідно з яким оглянуто добровільно надану свідком ОСОБА_6 речовину білого кольору;

- протоколом впізнання особи за фотознімками від 25.11.2023 згідно з яким свідок ОСОБА_6 в присутності понятих впізнав особу зображену на фото під № 2 як особу яка здійснила збут «метамфетаміну»;

- довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.11.2023 згідно з якою на фото під номером 2 зображено ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № СЕ-19/104-23/19405-НЗПРАП від 13.11.2023 згідно з яким надана на експертизу 10.11.2023 кристалічна речовина білого кольору масою 0,0415 г. містить психотропну речовину, обіг якої обмежено. Надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,0415 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 0,0209 г.;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.01.2026 згідно з яким останній пояснив, що дійсно здійснив збут наркотичного засобу на території парку м. Верхівцеве;

Наведеного вище достатньо для висновку, що підозра на даній стадії кримінального провадження відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання, яке може понести ОСОБА_5 , в разі доведення його вини, за тяжке кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років та яке може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча. Отже тяжкість ймовірного покарання та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 значно підвищують ризик переховування його від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення до кримінальної відповідальності.

- ризик незаконно впливати на свідка який є оперативним покупцем у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджується тим, ОСОБА_5 особисто знайомий зі свідком та будучи на волі може змусити останнього змінити покази на свою користь.

Доведений і ризик можливості вчинення іншого злочину, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має належного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, що свідчить про те, що останній може продовжити злочинну діяльність.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, вказав на те, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає неможливим застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні та встановлених в судовому засіданні та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому в достатній мірі оцінено в сукупності також такі обставини: обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини за злочин, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного - працездатний, але не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, є військовослужбовцем за мобілізацією проте не виконує обов`язки військовослужбовця та самовільно покинув військову частину.

Приймаючи до уваги вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, з правовою кваліфікацією, для даної стадії досудового розслідування, за ч. 2 ст. 307 КК України; тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; дані про особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого злочину, та наявність ризиків, які дає підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого і застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме по 22 березня 2026 року включно, тобто на строк 60 днів.

Оскільки обвинувачений є військовослужбовцем, з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 182 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Тому, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слід призначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 133120 гривень, поклавши на ОСОБА_5 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 193-198, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000548 від 10.11.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на 60 діб по 22 березня 2026 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень 00 коп.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язок: прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1