Справа № 467/1311/24
Провадження № 1-кс/467/148/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000132 від 06.09.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2025 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 , з клопотанням про скасування арешту на транспортний засіб автомобіль марки «ГАЗ 2705» 2001 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 31.03.2015 року, належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., який до моменту вилучення перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що досудове слідство по кримінальному провадженню триває більше року, підозру ОСОБА_5 на теперішній час не вручено. Вважає, що орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз. У ОСОБА_5 , як у володільця зазначеного автомобіля, виникла необхідність у знятті з нього арешту, він є інвалідом третьої групи (відсутня одна нога), автомобіль ним використовувався в особистих цілях та приносив йому дохід від перевезень вантажів за наймом. На протязі року був позбавлений права користування та розпорядження автомобілем, що суттєво впивало на доходи його родини.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 11.09.2024 року, оскільки на даний час таке втручання у право власності особи обумовляється триваючим досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його представник в судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, представника заявника, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного.

У провадженні відділення поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області перебували матеріали кримінального провадження за №0000132, внесені до ЄРДР 06 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України.

Під час проведення огляду місця події 06 вересня 2024 року було вилучено до відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області:

- автомобіль марки «ГАЗ 2705» 2001 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 належно опечатаний та поміщений на спецмайданчик ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2024 року застосовано вид заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту тимчасово вилученого:

- автомобіля марки «ГАЗ 2705» 2001 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який зберігається на спеціальному майданчику ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

У відповідності до абзацу 2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти російської федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти російської федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.09.2024 року при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть бути доказом вчинення злочину, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Слідчий суддя повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя враховує обставини зазначені заявником та прокурором та погоджується, в подальшому зберіганні арештованих транспортних засобів на спецмайданчику ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області у слідства потреби не має.

Однак досудове розслідування кримінального провадження не завершене і вбачається, що арештований транспортний засіб необхідний слідству чи суду для повного і об`єктивного встановлення всіх обставин справи та остаточного вирішення кримінального провадження.

Тому відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя вважає можливим змінити спосіб арешту майна, а саме передати арештоване майно на відповідальне зберігання володільцю, із забороною його відчуження та розпорядження ним.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оскільки арешт на майно накладено, це унеможливлює його відчуження і забезпечує завдання арешту майна.

Таким чином, з врахуванням положень ч. 2 та ч.4 ст. 173 КК України, слід застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту, а саме, залишити накладений арешт на транспортний засіб та передати його володільцю на відповідальне зберігання із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Змінити спосіб арешту майна у кримінальному провадженні №0000132 від 06 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, а саме:

-передати автомобіль марки «ГАЗ 2705» 2001 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 володільцю автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 на відповідальне зберігання із забороною будь-яким особам відчуження вказаного автомобіля та розпорядження ним.

Даною ухвалою не забороняється користування арештованим транспортним засобом.

Зобов`язати власника, володільця майна, у разі необхідності, за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, негайно надати автомобіль марки «ГАЗ 2705» 2001 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VINY7D4891 для необхідних слідчих (процесуальних) дій чи експертиз у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1