Справа № 157/2092/25
Провадження №1-кп/157/71/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2025 року за № 0000618, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, одружений, не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність у справі №157/1841/24 постанови Камінь-Каширського районного суду від 15 листопада 2024 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що набрала законної сили, та будучи ознайомлений з цією постановою, маючи реальну можливість виконати її, з метою невиконання зазначеної постанови суду у частині позбавлення права керування транспортними засобами, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом, чим умисно ухилився від виконання зазначеної постанови суду, за таких обставин.

Так, він 01 березня 2025 року о 22 годині 11 хвилин, всупереч зазначеній постанові суду, керував мотоциклом марки «LIFAN», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по вулиці Садовій в селі Нуйно, Камінь-Каширського району Волинської області, де був зупинений працівниками Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, які щодо нього склали адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130, ч. 4 ст. 126 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, а саме пояснив, що знав про постанову суду, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак у березні 2025 року він, знаючи що не можна їхати транспортним засобом, знову керував мотоциклом, їхав транспортним засобом у вечірній час додому. Про вчинене шкодує, розуміє, що вчинив неправильно, призначені йому судом штрафи за скоєнні адміністративні правопорушення сплатив повністю, працює по найму і має доходи, на його утриманні є одна малолітня дитина, син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , більше не буде порушувати закон, просить його суворо не карати.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, суд, з`ясувавши у судовому засіданні, чи правильно розуміє обвинувачений зміст зазначених ним обставин, чи немає сумнівів у добровільності позиції останнього та роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також заслухавши думку прокурора, який не заперечив у судовому засіданні щодо спрощеного порядку розгляду кримінального провадження, про що заявив клопотання обвинувачений, визнав на підставі ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд дійшов висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

За змістом ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Частинами 2, 3 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та є злочином проти авторитету органів правосуддя.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею, на утриманні має одну малолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, висловив жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вищезазначені фактичні обставини його скоєння і дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину, а також обставину, що обтяжує покарання, а також майновий стан обвинуваченого, суд дійшов висновку, що достатнім та необхідним буде призначити покарання ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень, як про це просив у судовому засіданні прокурор.

На думку суду, зазначене покарання, з урахуванням, зокрема, конкретних обставин події та беззастережного визнання обвинуваченим своєї вини, надання останнім зізнавальних показань, подання клопотання про дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК, не є м`яким. Таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, та змусить останнього поважати закони суспільства.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1