УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0002942 від 15.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України,

встановив:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0002942 від 15.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо підстав арешту майна викладені у клопотанні.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002942, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 15.11.2025, за ознаками вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

У ході досудового розслідування встановлено, що 15.11.2025 повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Києва, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Солдат ОСОБА_5 , проходить військову службу за контрактом згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, зарахований наказом командира ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаду стрільця штурмового спецбатальйону.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений та діє по теперішній час.

Встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме:

1) 03.11.2000 Ленінградським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 86, ч. 1 ст. 141, ч. 3 141, ч.3 ст. 142, ч. 3 ст. 206, 208, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (кодексу 1960 року) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 29.02.2012 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

3) 28.10.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

4) 26.02.2019 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 09.01.2022 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2022 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 6 днів;

5) 08.11.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ухвали судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2025 умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом на не відбутий строк 5 років 2 місяці 22 дні.

ОСОБА_5 , 14.11.2025 приблизно о 15:00 годин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 40 А в кафе «40 градусів», помітив раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на веранді прилеглої території до кафе, з яким останній вступив у розмову та вони разом сиділи та спілкувалися. В подальшому ОСОБА_6 направився в напрямку свого місця перебування, що за адресою: АДРЕСА_2 . В той момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим останній направився в тому ж напрямку вслід за ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви, з метою власного майнового збагачення, ОСОБА_5 , діючи відкрито та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, приблизно о 15:40 годині 14.11.2025 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зайшовши до під`їзду вказаного будинку вслід за ОСОБА_6 , наблизився до останнього та наніс йому один удар кулаком руки по область голови, чим завдав йому фізичного болю. В подальшому, коли ОСОБА_6 повернувся обличчям до ОСОБА_5 , останній завдав йому ще один удар в область обличчя, чим завдав йому тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_5 , подолавши волю ОСОБА_6 до опору, відкрито викрав у останнього його нагрудну сумку, вартістю 650 гривень, в середині якої були особисті речі ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «XiaomiRedmi 256 GB», вартістю 6500 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ВФ «Україна» НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «XiaomiRedmi 10 А 128 GB», вартістю 6500 гривень, з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 7500 гривень (в купюрах 1000 та 500 гривень), банківські картки, а також паспорт громадянина України ІD-картка на ім`я ОСОБА_6 , які майнової шкоди для потерпілого не становлять.

Після чого, ОСОБА_5 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі відкрито викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 21 150 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану.

15 листопада 2025 року о 13:37 год. (фактичний час затримання 11:30 год.) ОСОБА_5 фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в ході здійснення затримання у останнього виявлено та вилучено наступні речі та документи, а саме:

-мобільний телефон марки «Redmi 10a» в чохлі сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , н.м.т.: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Redmi 14c» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , н.м.т: НОМЕР_9 , які поміщено до спец.пакету № CRI 1000209;

-банківські картки № НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 та дисконтні картки, які поміщено до спец.пакету № CRI 1000207,;

-паспорт громадянина України та банківська картка на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_13 , які вилучено до спец.пакету № CRI 1000208;

-грошові кошти з наступним номіналом: 2 купюри 1 000 грн., 2 купюри 100 грн., 1 купюра 20 грн., які вилучено до спец.пакету №NPU 5330167;

-кофта бежевого кольору та сумка через плече піксельного кольору, які вилучено до спец.пакету № NPU 5543712;

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи те, що виявлені та вилучені речі у ході проведення особистого обшуку при затриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є знаряддям вчинення злочину та містять інформацію, яка має значення для досудового розслідування, 15.11.2025 їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002942.

Участь сторін кримінального провадження, позиція щодо заявленого клопотання

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися про дату, місце та час судового засідання повідомлялися належним чином. Від слідчого ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якому остання підтримала клопотання та просив задовольнити з підстав наведених у ньому.

Потерпілий у судове засідання не з`явився про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином. Полерпілий ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Встановлені судом обставини

Судом встановлено, що Солом`янський управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002942, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 15.11.2025, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У матеріалах справи міститься копія повідомлення про підозру від 15.11.2025, якою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Норми права, які підлягають застосуванню, оцінка та мотиви слідчого судді

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу. Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Окрім того встановлено, що речі на які слідчий просить накласти арешт належать потерпілому ОСОБА_6 та зважаючи на те, що останній не заперечує проти задоволення клопотання, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0002942 від 15.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони відчудження, розпорядження та користування майном, яке 15.11.2025 вилучено в ході проведення особистого обшуку при затриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- мобільний телефон марки «Redmi 10a» в чохлі сірого кольору, IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 (номер мобільного телефону НОМЕР_6 ), мобільний телефон марки «Redmi 14с» чорного кольору, IMEI1 НОМЕР_7 , IMEI2 НОМЕР_8 (номер мобільного телефону НОМЕР_9 ), які поміщено до спец. пакету № CRI 1000209;

- банківські картки № НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 та дисконтні картки, які поміщено до спец. пакету № CRI 1000207;

- паспорт громадянина України та банківську картку на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_13 , які вилучено до спец. пакету № CRI 1000208;

- грошові кошти з наступним номіналом 2 купюри 1 000 грн., 2 купюри 100 грн., 1 купюра 20 грн., які вилучено до спец. пакету № NPU 5330167;

- кофту бежевого кольору та сумку через плече піксельного кольору, які вилучено до спец. пакету № NPU 5543712.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні за № 0002942 від 15.11.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_7