Справа № 366/3433/25
Провадження № 1-кс/366/701/25
УХВАЛА

Іменем України

24.11.2025 селище Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 18.01.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 18.01.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що Вишгородським районним управлінням поліції ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000014 від 18.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 займається трейдингом на різних фінансових біржах, що полягає у купівлі продажу криптовалют, фіатних грошових коштів та проведенням інших фінансових операцій, використовуючи електронний гаманець в мережі «Ethereum» за ідентифікованим ОСОБА_4 номером НОМЕР_1 , на балансі якого останній зберігав грошові кошти на суму приблизно 585 000 доларів США.

Крім того, 18.01.2024 на адресу Вишгородської окружної прокуратури надійшла письмова заява про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території міста Вишгород, Київської області, по вулиці Симоненка, по власних справах, виявив відсутність вказаних грошових коштів в мережі «Ethereum», в сумі приблизно 585 000 доларів США, а також історію транзакцій, та ряд незаконних операцій які ОСОБА_4 не здійснював.

Під час аналізу гаманця потерпілого, встановлено ряд несанкціонованих транзакцій на гаманці невстановлених осіб та здійснено подальший аналіз транзакцій з гаманця потерпілого.

Крім того, в рамках вказаного кримінального провадження встановлено, що особи, відносно яких здійснюється досудове переслідування є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які імовірно причетні до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_5 перебувають у користуванні квартири за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , однак зареєстрований ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 .

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , після вчинення кримінального правопорушення, а саме після проведення незаконних транзакцій грошових коштів, що належать ОСОБА_4 , вчинених ОСОБА_5 в період з 16.11.2023 по 21.12.2023, одразу після останньої транзакції направився до пункту обміну та прийому валют, розміщеного за адресою: АДРЕСА_4 , де останнього виявлено на відеозаписах, отриманих в ході зібрання доказів в даному кримінальному провадженні, де зняв незаконно отримані грошові кошти, за які в подальшому придбав нерухоме майно, а саме квартири, які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , які в свою чергу зареєстровані на його матір ОСОБА_7 , з метою приховування вчиненого кримінального правопорушення та наслідків його вчинення, а також легковий автомобіль марки «PORSCHE» модель «CAYMAN 718», з д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, з номером кузова « НОМЕР_3 », який 02.01.2024 був зареєстрований на ОСОБА_5 та 06.07.2024 зареєстрований на його матір ОСОБА_7 , що підтверджує наміри останнього, приховати наслідки вчинення ним кримінально протиправних діянь. У свою чергу ОСОБА_6 , отриманими грошовими коштами що належать ОСОБА_4 внаслідок проведених протиправних транзакцій, розпорядився на власний розсуд.

На підставі вищевикладеного, на підставі ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 27.10.2025 у справі №366/3433/25, 14.11.2025 слідчим ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проведено обшук за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого, виявлено та вилучено:

-Брелок (ключ) чорного кольору від автомобіля марки «PORSCHE» модель «CAYMAN 718», з д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, з номером кузова « НОМЕР_3 », вилучено та поміщено до спеціального пакету за №CRI199640;

-Ноутбук марки «Lenovo», без серійного номеру, разом із зарядним пристроєм, вилучено та поміщено до спеціального пакету за №WAR1718533.

Всі вищеперераховані речі є майном третіх осіб, оскільки вилучені за адресою місця проживання особи, відносно якої на даний час здійснюється досудове переслідування ОСОБА_5 , який на даний час, не є свідком даного кримінального провадження, підозрюваним чи потерпілим, та в свою чергу не належать потерпілому даного кримінального провадження ОСОБА_4 .

Також, враховуючи кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення, а також той факт, що ОСОБА_5 отримано грошові кошти, які належать потерпілому ОСОБА_4 за допомогою незаконних транзакцій електронного гаманця в мережі «Ethereum», вилучені об`єкти, за адресою його місця реєстрації та проживання, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі були предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягають перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у звязку з чим, відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, вилучені 14.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 27.10.2025 справа №366/3433/25, визнано речовими доказами.

Зазначені вище матеріальні об`єкти можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі були предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягають перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним та враховуючи, що вилучені речі є об`єктами кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженню, з метою належного збереження речового доказу виника необхідність у зверненні до суду з клопотання про накладення арешту.

Протоколом автоматизованого визначення слідчого судді, визначено слідчого суддю ОСОБА_1 . Розгляд клопотання призначено на 21.11.2025 та відкладено на 24.11.2025 на підставі клопотання прокурора.

Участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції взяла адвокат ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення клопотання.

Прокурор участь у судовому засіданні взяв в режимі відеоконференції та просив суд клопотання задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, Вишгородським районним управлінням поліції ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000014 від 18.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 27.10.2025 справа №366/3433/25, 14.11.2025 слідчим ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проведено обшук за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого, виявлено та вилучено:

-брелок (ключ) чорного кольору від автомобіля марки «PORSCHE» модель «CAYMAN 718», з д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, з номером кузова « НОМЕР_3 », вилучено та поміщено до спеціального пакету за №CRI199640;

-ноутбук марки «Lenovo», без серійного номеру, разом із зарядним пристроєм, вилучено та поміщено до спеціального пакету за №WAR1718533.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Речі, які було вилучено за результатами проведеного обшуку є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Так, відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 2 статті 237 Кримінального процесуального кодексу України проведення огляду житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише: у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину (ч. 3 ст. 233 КПК України); за добровільною згодою особи, яка ними володіє (ч. 1 ст. 233 КПК України).

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

У силу вимог ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Сукупний аналіз вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства вказує на те, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається. Крім того, задля запобігання непомірного втручання у право власності особи законодавцем передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор має звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого під час обшуку майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.

Дозвіл на відшукання певних речей, який надається слідчим суддею, не створює умов для їх автоматичного арешту. Натомість, вилучення речей, щодо яких надано дозвіл на відшукання, та як наслідок набуття такими речами статусу тимчасово вилученого майна, відбувається виключно за наявності достатніх підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Дотримання умов, за яких майно набуває статусу тимчасово вилученого, відповідає вимогам ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до яких будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який створює таке обмеження, повинен мати належні правові підстави для його здійснення.

Набуття вилученими речами статусу тимчасово вилученого майна створює правові підстави задля перевірки наявності відповідних фактичних обставин для його вилучення та утримання у сторони обвинувачення.

Крім того, вимогами ч. 1 ст. 100 КПК України закріплено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, все майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою ж недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

У свою чергу, внаслідок арешту майна на підставі судового рішення правовий режим вилученого майна із режиму «тимчасово вилучене майно» трансформується у «арештоване майно» із відповідною правовою підставою, визначеною ч. 2 ст. 170 КПК України (як речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

Таким чином, арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. У разі повернення майна власникові (користувачеві) речові докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучене майно має важливе значення, зокрема, надасть можливість використати вказане майно як доказ у кримінальному провадженні, вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечить проведення необхідних експертиз. Є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, а також те, що вищевказане майно визнано речовим доказом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з урахуванням зазначених положень діючого КПК України дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку.

Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність накладення арешту на вищевказане майно

Відтак слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 26, 117,170-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 18.01.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України задовольнити.

2.Накласти арешт на вилучені 14.11.2025 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 27.10.2025 у справі № 366/3433/25, речі, а саме:

-брелок (ключ) чорного кольору від автомобіля марки «PORSCHE» модель «CAYMAN 718», з д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, з номером кузова « НОМЕР_4 », який вилучено та поміщено до спеціального пакету за № CRI199640;

-ноутбук марки «Lenovo», без серійного номеру, разом із зарядним пристроєм, який вилучено та поміщено до спеціального пакету за № WAR1718533.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_9