Справа № 354/2228/24
Провадження № 1-кп/354/77/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглядаючи матеріали з обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває вказана кримінальна справа.

Потерпілий у встановленому порядку та строки подав цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

У цивільному позові просив також вжити заходи щодо забезпечення цього цивільного позову шляхом накладення арешту на все майно, яке належить цивільним відповідачам.

Суд, з`ясувавши думку учасників процесу, які заперечували відносно задоволення вказаної вимоги, приходить до висновку.

Відповідно до частини першої статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Таким чином, з огляду на те, що положеннями КПК України не врегульовано питання забезпечення позову, то заявлена вимога розглядається у відповідності до норм цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів потерпілого щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені вказаної заяви та відповідно у забезпеченні цього позову саме у запропонований спосіб потерпілим, а саме шляхом накладення арешту на все майно обвинувачених, оскільки вказаний захід не кокретизований та не відповідає співмірності заявлених позовних вимог. Суд звертає увагу, що предметом позову є про стягнення моральної шкоди по 50 000 грн з обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , та по 40 000 грн з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..

З огляду на те, що аргументи вказаної заяви зводяться виключно до стягнення з обвинувачених моральної шкоди, вказаний захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно обвинувачених не відповідає принципу співмірності із заявленою позовною вимогою, а тому не може бути застосований судом.

Крім того, не надано інформації про майно обвинувачених, а також те, що останні намагаються відчужити своє майно з метою ухилення від відшкодування шкоди потерпілому, у разі задоволення позовних вимог.

Керуючись статтею 128 КПК України, статтею 150 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимоги про вжиття заходів забезпечення позову в кримінальному провадженні шляхом накладення арешту на все майно, яке належить цивільним відповідачам - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_14