Справа №639/8790/25
Провадження №1-кс/639/1532/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Новобаварського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ув`язненого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Харкові скаргу ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ненадання ув`язненому належної медичної допомоги під час тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 на розгляд до Новобаварського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 , яка подана в порядку ст. 206 КПК України на порушення його прав при утриманні в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що полягає у ненаданні уповноваженими особами медичної частини №27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях належної медичної допомоги, в якій останній просить:

- зобов`язати службових осіб Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях організувати протягом найкоротшого об`єктивно можливого строку проведення повного медичного обстеження поза межами СІЗО, з проведенням необхідних медичних досліджень та забезпечити належне медичне лікування з урахуванням встановленого діагнозу та його скарг на стан здоров`я.

В обґрунтування вимог скарги ув`язнений посилався на те, що він з 2015 року хворіє на ВІЛ, гепатит «В» та «С», а також у 2019 році переніс інсульт, однак, перебуваючи в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» працівники медичної частини приховують той факт, що він хворіє на гепатит, у зв`язку із чим не надають йому адекватного медичного лікування, не проводяться огляди відповідними лікарями-спеціалістами поза межами СІЗО для встановлення його дійсного діагнозу. На його численні скарги начальник медичної частини жодним чином не реагує, не проводять необхідні медичні дослідження на підтвердження наявності в нього гепатиту.

На переконання ув`язненого належна медична допомога йому не надається через бездіяльність службових осіб Харківської медичної частини №27, що, в свою чергу, відображується на стані його здоров`я, який постійно погіршується, зокрема на теперішній час його турбують головні болі, блювота, підвищений тиск, він позбавлений можливості самостійно пройти медичне обстеження та лікуватися, у зв`язку із чим просить задовольнити його скаргу в повному обсязі та вивести його за межі установи для встановлення точного діагнозу та призначення відповідного лікування.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 заперечувала проти скарги ув`язненого, вважала її необґрунтованою, оскільки працівники медичної частини проводять ОСОБА_4 всі необхідні дослідження та огляди лікарями-спеціалістами, надають відповідну допомогу згідно листків-призначень, у зв`язку із чим проводити огляд ув`язненого поза межами СІЗО є недоцільним.

Представник Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки не повідомив. Надав до суду медичну довідку та письмові пояснення з приводу скарги, згідно яких заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_4 , також вважав недоцільним проведення ув`язненому будь-яких додаткових досліджень за межами медичної частини, оскільки за результатами медичних досліджень та оглядів відповідних лікарів, проведених у медичній частині №27, гепатит у ОСОБА_4 не виявлено.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Станом на момент розгляду зазначеної скарги ув`язнений ОСОБА_4 тримається під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор», яка розташована в межах територіальної юрисдикції Новобаварського районного суду м. Харкова.

Судовим розглядом встановлено, що на час прибуття до установи, за результатом проведеного огляду та лабораторних досліджень за станом здоров`я медичної допомоги та лікування ОСОБА_4 не потребував, загальний стан здоров`я задовільний.

22.11.2024 року був оглянутий лікарем інфекціоністом Харківської медичної частини №27. З травня 2018 року за результатом проведених лікарських оглядів, обстежень, наявної медичної документації, анамнестичних даних ув`язнений ОСОБА_5 був взятий на облік в лікаря-інфекціоніста. Скарг на момент огляду не висловлював. Діагноз: ВІЛ інфекція, ІІІ клінічна стадія, призначено відповідне лікування.

В подальшому у період з грудня 2024 року по листопад 2025 року ОСОБА_4 один раз на місяць оглядався лікарем інфекціоністом, раніше встановлений діагноз не змінювався.

За час перебування в установі ОСОБА_4 проводились клініко-лабораторні дослідження крові. Висновок: показники в межах норми, без патологій.

07.05.2025 року було проведено імунохроматографічне дослідження крові для виявлення гепатиту С результат позитивно та імунохроматографічне дослідження крові для виявлення гепатиту В результат негативно. Крім того, було проведено ПЛР РНК HCV. Результат негативно.

Зі скаргами на стан здоров`я ОСОБА_4 не звертався.

На час складання довідки загальний стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний. Продовжує перебувати на обліку лікарів медичної частини, отримує амбулаторне медикаментозне лікування згідно листа лікарських призначень. Лікарськими засобами забезпечений в повному обсязі. Екстреної медичної допомоги, стаціонарного лікування, в тому числі за межами установи, не потребує.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року, «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 2.8 Розділу ІІ цього Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Слідчим суддею враховується, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

Так, під час судового розгляду ув`язнений ОСОБА_4 надав пояснення, що протягом всього часу перебування під вартою йому не проводяться необхідні медичні дослідження, окрім проведення клініко-лабораторних досліджень крові та ПЛР РНК HCV, у зв`язку із чим не надається необхідна медична допомога для лікування гепатиту. Медична частина не забезпечує проведення необхідних медичних досліджень поза межами установи для встановлення точного діагнозу, а самостійно пройти медичне обстеження за власні кошти він немає можливості, що в свою чергу відображується на стані його здоров`я, який постійно погіршується.

Вказані пояснення ув`язненого підтверджуються дослідженою медичною довідкою №3114/26.10/ХК-25-вих від 25.11.2025 року в частині непроведення ув`язненому повного медичного обстеження для встановлення точного діагнозу його захворювань, з урахуванням його скарг на загальний стан здоров`я та перенесений у 2019 році інсульт, у зв`язку із чим твердження медичної частини про недоцільність проведення ОСОБА_4 повного обстеження поза межами установи є необґрунтованими.

Більш того за результатами імунохроматографічного дослідження крові встановлено у ОСОБА_4 паст-інфекція вірусного гепатиту «С», що може свідчити про наявність в нього вказаного захворювання, однак остаточний діагноз може бути встановлений лише після проведення повного відповідного обстеження ув`язненого із залученням вузьких лікарів-спеціалістів.

Таким чином, враховуючи той факт, що ув`язнений ОСОБА_4 , перебуваючи тривалий строк під вартою, продовжує скаржитися на погіршення стану свого здоров`я, медичне обстеження та необхідні медичні дослідження поза межами СІЗО не проводяться, у зв`язку із чим належне лікування в умовах медичної частини №27 не здійснюється, для забезпечення права особи на отримання необхідної медичної допомоги, з метою ретельного дослідження та перевірки стану здоров`я ув`язненого, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання начальника медичної частини №27 провести повне медичне обстеження ув`язненого поза межами установи, з урахуванням його скарг на загальний стан здоров`я та перенесений інсульт, з проведенням необхідних медичних досліджень, в тому числі на предмет наявності у останнього гепатиту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із залученням необхідних лікарів-спеціалістів та забезпечити належне медичне лікування ув`язненого ОСОБА_4 з урахуванням встановленого діагнозу та наявної медичної документації, у зв`язку із чим вимоги скарги підлягають безумовному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 206, 309, 369 372, 376, 392 КПК України, слідчий судя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ув`язненого ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов`язати завідувача Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_8 провести повне медичне обстеження ув`язненого ОСОБА_4 у медичній установі з оновленого орієнтовного переліку закладів охорони здоров`я відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104, з урахуванням його скарг на загальний стан здоров`я та перенесений інсульт, з проведенням необхідних медичних досліджень, в тому числі на предмет наявності у останнього гепатиту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із залученням необхідних лікарів-спеціалістів, а також забезпечити належне медичне лікування ув`язненого ОСОБА_4 з урахуванням встановленого діагнозу та наявної медичної документації.

В порядку вимог ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати орган, на який покладено обов`язок виконання зазначеного рішення, повідомити суд про його виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1