Справа № 448/2305/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1074/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року у м. Львові Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та прокурора із внесеними змінами на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 14 листопада 2025 року щодо ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника-адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеонференції),

встановила:

вищенаведеним вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп.

Судом встановлено, що наприкінці липня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан та Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні, продовжено з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб, а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою подальшого особистого використання документа, під час перетину державного кордону України, а саме отримання права на виїзд за межі території України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою подальшого особистого використання документу під час перетину державного кордону України, а саме отримання права на виїзд за межі території України, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись прямим умислом на підроблення офіційних документів - тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідки військово- лікарської комісії №115/13, із внесенням до таких неправдивих відомостей, щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних за станом здоров`я, відповідно до висновку військово-лікарської комісії, який звільняє ОСОБА_6 від мобілізації та надає, згідно п. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», право на виїзд за межі території України, у мережі «Інтернет» віднайшов бланки вказаних документів, на яких були проставлені реквізити та печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 , у які вніс свої анкетні дані, а також завідомо недостовірні відомості щодо непридатності його до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі висновку військово-лікарської комісії, вклеїв свою фотографію, та поставив підписи посадових осіб, тим самим підробив документи, що надають право виїзду за кордон на період дії правового режиму воєнного стану, що відповідно документально підтверджено.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч.1 ст.358 КК України, а саме: підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обовязків, з метою його використання.

В подальшому, 01 серпня 2022 року близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом спрямованим на використання завідомо підроблених документів, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що виготовлені ним тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18.11.2020 та довідка військово-лікарської комісії №115/13 від 28.06.2022, видані ІНФОРМАЦІЯ_3 на його ім`я є підроблені, та містять недостовірні відомості, щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних за станом здоров`я, відповідно до висновку військово- лікарської комісії, що в свою чергу надає право, у період дії воєнного стану, на виїзд за межі України, перебуваючи в пункті пропуску «Мостиська», що по вул.Вокзальна, 1 у с. Мостиська Другі Яворівського району Львівської області, діючи умисно, використав вищевказані завідомо підроблені документи, шляхом їх пред`явлення та надання інспектору прикордонної служби 2 категорії 2 відділення інспекторів прикордонного контролю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) штаб сержанту ОСОБА_9 , з метою подальшого перетину державного кордону України.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Не погоджуючись з цим вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

Захисник в апеляційній скарзі просить вирок Мостиського районного суду Львівської області від 14.11.2025 скасувати та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.ч.1,4 ст.358 КК України, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, що на час постановлення оскаржуваного вироку від 14.11.2025 строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, визначені п.2 ч.1 ст.49 КК України закінчилися, у зв`язку з чим останній підлягав звільненню від кримінальної відповідальності.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок Мостиського районного суду Львівської області від 14.11.2025 щодо ОСОБА_6 змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_6 звільненим на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України від покарання, призначеного за ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що строк давності вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України, станом на час ухвалення 14.11.2025 Мостиським районним судом вироку минув та обвинувачений підлягав звільненню від кримінальної відповідальності чи від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

На апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 , подав заперечення, в яких, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок Мостиського районного суду Львівської області від 14.11.2025 щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.ч.1,4 ст.358 КК України, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Зазначає, що у суду апеляційної інстанції наявні правові підстави та обов`язок звільнити ОСОБА_6 саме від кримінальної відповідальності, а не від покарання, як про це просить прокурор.

22.12.2025 на адресу Львівського апеляційного суду поступила заява ОСОБА_6 , в якій останній дає згоду на закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

08.01.2026 поступили зміни до апеляційної скарги прокурора, в яких сторона обвинувачення просить вирок Мостиського районного суду Львівської області від 14.11.2025 щодо ОСОБА_6 скасувати і на підставі ст.49 КК України звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Зміни до апеляційної скарги мотивовані тим, що 22.12.2025 обвинувачений звернувся до апеляційного суду із заявою про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, відтак вказане свідчить про наявність правових підстав звільнити ОСОБА_6 саме від кримінальної відповідальності, а не від покарання.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений та захисник, підтримали подану апеляційну скаргу, з наведених у них мотивів та просили таку задоволити. Також підтримали апеляційну скаргу прокурора зі змінами.

Прокурор підтримав подану апеляційну скаргу зі внесеними змінами та просив її задоволити. Також підтримав апеляційну скаргу захисника.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій не оскаржуються сторонами, тому в цій частині вирок апеляційним судом не переглядається і апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.

Перевіривши доводи апеляційних скарг захисника і прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає їх обґрунтованим з огляду на наступне.

За змістом п.п.1, 2 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до вимог ст. 285 УПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Як передбачено п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як убачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування подав заяву щодо визнання своєї винуватості, згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З огляду на викладені обставини кримінального провадження та беручи до уваги подану заяву ОСОБА_6 про беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, його погодження на встановленні досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, суд, керуючись приписами ст. ст. 381, 382 КПК України, розглянув обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 визнано винним за ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України та призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 грн.

Санкцією ч.1 ст.358 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення), передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції на час ухвалення вироку) передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції на час ухвалення вироку) передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції як на час вчинення кримінального правопорушення так і на час ухвалення оскаржуваного вироку) відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, а також в редакції на час ухвалення вироку - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, строк давності становить 3 роки.

Як убачається із пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, він вчинив інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України у липня 2022 року, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України 01.08.2022, а отже, на час ухвалення вироку сплинув, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України трьохрічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що перебіг строку давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України не переривався та сплинув на час ухвалення вироку, а також те, що обвинувачений під час апеляційного розгляду дав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_6 на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України від кримінальної відповідальності та на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, закрити відносно нього кримінальне провадження.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Таким чином, колегія суддів, встановивши обставини, передбачені п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, вважає необхідним скасувати оскаржуваний обвинувальний вирок та закрити кримінальне провадження, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України від кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284, 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та прокурора із внесеними змінами задоволити.

Вирок Мостиського районного суду Львівської області від 14 листопада 2025 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18.11.2020 та довідка військово-лікарської комісії №115/13 від 28.06.2022, видані ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді