1 УХВАЛАСправа № 335/9475/25 1-кп/335/474/2026
15 січня 2026 року колегія суддів Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
процесуального прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
Ухвалою від 24.09.2025 у даному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою від 16.10.2025 кримінальне провадження призначене до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.10.2025 на 11:30 год.
13.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання процесуального прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, яке мотивоване тим, що він обвинувачується у вчиненні низки злочинів, зокрема, за ч. 2 ст. 111 КК України, який є особливо тяжким. Щодо ОСОБА_6 продовжують існувати ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України). Можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор не вбачає. Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану, до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого, у тому числі, ст. 111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.
У судовому засіданні процесуальний прокурор ОСОБА_8 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не заперечували, оскільки зацікавлені в якнайшвидшому розгляді справи. Зазначили, що наразі обвинувачений звернувся із клопотанням до прокурора про зміну запобіжного заходу з метою продовження військової служби, проте наразі це клопотання не розглянуто.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Так, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів згідно з положеннями ст. 12 КК України.
Відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 30.05.2025 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком до 28.07.2025, який у подальшому слідчим суддею було продовжено до 24.11.2025.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 20.11.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів з 20.11.2025 до 18.01.2026 включно.
Таким чином, строк тримання під вартою, визначений вказаною ухвалою суду, закінчується, однак, судове провадження наразі не завершено, триває стадія дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.
Підставою для продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає наявність ризиків, визначених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також неможливість застосування до нього альтернативних запобіжних заходів. З цими доводами прокурора погоджується і колегія суддів.
Дійсно, на даний час розгляд кримінального провадження по суті не завершено, а саме не допитані свідки, що не виключає можливості впливу обвинуваченого на них. Зважаючи на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, їх кількість, не виключається і ризик переховування останнього від суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Крім того, колегією суддів при вирішенні даного питання враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , особу останнього, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність зареєстрованого та фактичного місця проживання у місті Запоріжжі, відсутність судимості.
З урахуванням даних обставин, колегія суддів вважає вагомими ризики переховування ОСОБА_6 від суду, впливу на свідків та повторення протиправної поведінки обвинуваченого.
Відтак, колегія суддів доходить висновку, що наразі тримання ОСОБА_6 під вартою є доцільним та цілком відповідає вищезазначеним ризикам та обставинам, встановленим судом.
При цьому, колегія суддів не знаходить підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану, до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого, у тому числі, ст. 111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті, а саме тримання під вартою.
Також, відповідно до вимог ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, у тому числі ст. 408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України Під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, статтями 111, 408 КК України.
Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 176178, 183, 333, 369, 372, 392, 393, 395, 537, 539 КПК України, колегія суддів
Клопотання процесуального прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з 15 січня 2026 року до 15 березня 2026 року включно на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 30 травня 2025 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії цієї ухвали.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 січня 2026 року.

Повний текст ухвали оголошений 19 січня 2026 року о 13:15 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3