Справа № 194/189/26
Номер провадження 1-кс/194/20/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м.Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000063 від 01.02.2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Тернівського міського суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000063 від 01.02.2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 01.02.2026 року на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що близько 01.02.2026 року 07:01 год., на ділянці місцевості навпроти будинку№15, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Тернівка, вул.Перемоги виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками насильницької смерті. Обставини встановлюються.

01.02.2026 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000063 від 01.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

01.02.2026 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час особистого обшуку ОСОБА_6 , було вилучено: чоловічу куртку чорного кольору, яку було запаковано до паперової коробки та опечатано липкою стрічкою НПУ, чоловічі штани темного кольору зі слідами РБК, які запаковано до паперової коробки та опечатано липкою стрічкою НПУ, зріз нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_6 , що запаковано до паперового конверту НПУ, зріз нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_6 , що запаковано до паперового конверту НПУ, змив з лівої руки ОСОБА_6 на марлевий тампон, який запаковано до паперового конверту НПУ, змив з правої руки ОСОБА_6 на марлевий тампон, який запаковано до паперового конверту НПУ, які постановою слідчого були визнані речовими доказами.

01.02.2026 року згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 3-04-2026-001000 від «01» лютого 2026 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено адвоката ОСОБА_7 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15.09.2014 року №2845, контактний мобільний телефон НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на чоловічу куртку чорного кольору, яку було запаковано до паперової коробки та опечатано липкою стрічкою НПУ та чоловічі штани темного кольору зі слідами РБК, які запаковано до паперової коробки та опечатано липкою стрічкою НПУ, які були вилучені у ОСОБА_6 в ході складання протоколу затримання особи в порядку ст.208 КПК України з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованим майном, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначених речових доказів, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Крім того, згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучені 01.02.2026 року в ході затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіча куртка чорного кольору, яку було запаковано до паперової коробки та опечатано липкою стрічкою НПУ та чоловічі штани темного кольору зі слідами РБК, які запаковано до паперової коробки та опечатано липкою стрічкою НПУ - мають значення речових доказів, та з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно на підставі ст. 170 КПК України.

Слідчий та прокурор підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Слідчий суддя, розглянувши подане клопотання, дійшов наступних висновків.

У відповідності з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

В п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане майно(куртка та штани) відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вилучене майно, могло зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження(обставин вбивства), свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до №0000063 від 01.02.2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вищезазначене вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали провадження, приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Заборона відчуження, користування та розпорядження вказаним майном забезпечить збереження речового доказу та не призведе до його знищення, переробки або приховування.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує те, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.

З огляду на викладене, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також враховуючи думку прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне у зв`язку з метою забезпечення збереження речових доказів та недопустимості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення зазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накласти арешт на вилучене майно, шляхом заборони осіб на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, у зв`язку з чим, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вище наведеного та керуючись ст. ст. 94, 98, 100, 131-132, 167, 168, 170-173, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погодженого прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000063 від 01.02.2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 01.02.2026 року в ході особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на: чоловічу куртку чорного кольору, яку було запаковано до паперової коробки та опечатано липкою стрічкою НПУ та чоловічі штани темного кольору зі слідами РБК, які запаковано до паперової коробки та опечатано липкою стрічкою НПУ - шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном з метою забезпечення збереження речових доказів.

Копію даної ухвали негайно після її оголошення надати сторонам по справі.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду даного клопотання може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1