Житомирський апеляційний суд
Справа №274/8704/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/104/26
Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, м. Прилуки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, відбуваючого покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)», раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінального провадження № 0001159, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України відносно ОСОБА_8 ..

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, із забороною підозрюваному залишати житло у місці відбування покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2 - цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою.

Встановлено строк дії ухвали - до 27.02.2026 включно.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вказав, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є доведеними, оскільки ОСОБА_8 раніше судимий та, відбуваючи покарання у виді обмеження волі, йому пред`явлено підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.390 КК України. Крім того, 31.07.2025 року на розгляд до суду направлено кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за вчинення аналогічного злочину. На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запропонованого запобіжного заходу, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року у зв`язку з незаконністю доказів на підтвердження його вини. Вказує, що ОСОБА_8 вигнали з кімнати в з АДРЕСА_3 , він поїхав до свого будинку в Чернігівську область, там він побачив пошкоджений та обкрадений будинок, там убили його матір, побили самого ОСОБА_8 , привезли до слідчого ізолятора, де тримали без лікування. ОСОБА_8 просить розглянути його скаргу, винуватців суворо покарати та стягнути з них компенсацію півтора мільйона гривень.

Позиції учасників судового провадження

Підозрюваний ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваного не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Абзацом третім пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляд домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ Україна 13.07.2016 №654, встановлено, що житло будь-яке приміщення, яке знаходиться в постійному чо тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові частини такого приміщення.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Як убачається з матеріалів провадження, СВ Бердичівського РВП ГУПН в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0001159 від 09.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України.

Згідно зі змістом клопотання, ОСОБА_8 вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 07.03.2024 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389, ч.1 ст.72, ч.2 ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 2 роки 30 днів обмеження волі.

На підставі ухвали Срібнянського районного суду Чернігівської області від 02.09.2024, засуджений ОСОБА_8 відбував покарання з 10.04.2025 у виді обмеження волі в державній установі «Бердичівський виправний центр (№108)», що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, та 09.12.2025 року вчинив новий злочин.

Для відбування призначеного покарання, ОСОБА_8 10.04.2025 прибув до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)», що знаходиться за адресою: вул. Низгірецька, 2, м. Бердичів, Житомирська область.

По прибуттю 10.04.2025 до ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» ОСОБА_8 під підпис ознайомлено з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених до обмеження волі та попереджено про кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 390, 391, 392, 393 КК України.

Усупереч вищезазначеному, засуджений ОСОБА_8 близько 05 год 40 хв 09.12.2025, перебуваючи на території Державної Установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)», скориставшись відсутністю нагляду, усвідомлюючи протиправність своїх дій, самовільно залишив межі вказаного виправного центру та прилеглої території шляхом подолання паркану, яким огороджені межі виправного центру та зник у невідомому напрямку.

09.12.2025 року затверджено план оперативно-розшукових заходів по розшуку ОСОБА_8

09.12.2025 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_8 було виявлено в м. Козятині та доставлено до ДУ «БВЦ №108», що підтверджено протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.12.2025 року.

17.12.2025 року складено повідомлення про підозру за вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, з якою ОСОБА_8 ознайомлено (від підпису підозрюваний відмовився.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події; додатком спецповідомлення; протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження ДУ «Бердичівського виправного центру №108» ; іншими матеріалами кримінального провадження.

23.12.2025 року слідчий СВ Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_13 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_8 .

За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано фактичні обставини його вчинення. Не залишено поза увагою слідчого судді і дані про те, що ОСОБА_8 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі у ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)", проживає у кімнаті в гуртожитку, відповідні приміщення, де ОСОБА_8 відбуває покарання у виді обмеження волі, у розумінні чинного законодавства України, є його житлом на час відбування такого покарання.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті ( ч. 2 ст. 177 КК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладеним в клопотанні та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_8 , не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001159 від 09.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ