Справа № 439/873/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/572/25 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відео конференції кримінальне провадження № 0000044 від 02.05.2025 року про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Броди, Львівської області, українець, громадянин України, не одружений, із середньою освітою, особа без інвалідності, який на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб або осіб похилого віку не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимий, востаннє 28.04.2025 Бродівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік та на підставі ст. 71 КК України визначено остаточно ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк два роки, покарання не відбув, судимість не погашена,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2025 року ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Покарання у виді штрафу за цим вироком та покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 28.04.2025 (справа №439/762/25) у виді обмеження волі виконувати самостійно.

Згідно вироку, 02.05.2025, приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на побутовому ґрунті, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_9 , вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження, у зв`язку із чим, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій та реалізуючи свій протиправний намір, умисно завдав своєю правою ногою один удар в район лівої ноги, а саме у зовнішню поверхню лівої гомілки ОСОБА_9 .

Внаслідок заподіяного удару ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні лівої гомілки, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12.05.2025, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 28.04.2025 та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання за цим вироком у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, виконувати самостійно.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування положень ст. 71 КК України, яка підлягала до застосування.

Зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог кримінального та процесуального законів та призначив покарання без застосування положення ст. 71 КК України, а саме не приєднав невідбуте обвинуваченим покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 28.04.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України (справа № 439/762/25) у виді обмеження волі строком на один рік.

Зазначає, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю. Встановлені на досудовому розслідуванні обставини обвинуваченим не оспорювалися, про що ним подана відповідна заява, добровільність якої підтверджена його захисником - адвокатом ОСОБА_10 .

Також, обвинувачений погодився із розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, а тому суд за відповідним клопотанням прокурора здійснив розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_6 судом не застосовано положення ст. 71 КК України, тобто не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задовольнити, виступ обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 3 ст. 71 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Положенням ч. 2 ст. 43 КПК України визначено, що засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог кримінального та процесуального законів та призначив покарання без застосування положення ст. 71 КК України, а саме не приєднав невідбуте обвинуваченим покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 28.04.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України (справа № 439/762/25) у виді обмеження волі строком на один рік.

Колегією суддів встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю. Встановлені на досудовому розслідуванні обставини обвинуваченим не оспорювалися, про що ним подана відповідна заява, добровільність якої підтверджена його захисником - адвокатом ОСОБА_10 .

Також, обвинувачений погодився із розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, а тому суд за відповідним клопотанням прокурора здійснив розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відтак, призначаючи покарання ОСОБА_6 судом не застосовано положення ст. 71 КК України, тобто не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання - скасуванню, з ухваленням нового вироку.

Керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 28.04.2025 та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання за цим вироком у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4