У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, в якій просить зобов`язати слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, внести відомості до ЄРДР за його заявою від 01.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

У судове засідання уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого м. Полтаві, не з`явилася.

Слідчим суддею визнано можливим розглянути скаргу за відсутності заявника та уповноваженої особи ТУ ДБР з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Встановлено, що ОСОБА_3 01.09.2025 року направив на електронну адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 службове підроблення.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник ОСОБА_3 вбачає в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинення кримінального правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме службове підроблення.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник зазначив, що він виявив у додатку Резерв+ напис про те, що він не з`явився за мобілізаційним розпорядженням 26.08.2025. Тоді він написав, що з 21.08.2025 перебуває на стацлікуванні в Києві (вказав навіть назву лікувального закладу та назву відділення стаціонару), що жодного моброзпорядження не отримував і нічого не порушував, і що перевірити цю інформацію можна, зробивши запит в цей лікувальний заклад. Через пару годин у Резерві+ в червоному повідомленні зникла дата неявки, але залишилося світитися, що нібито він не з`явився за мобілізаційним розпорядженням. Наступного дня, 28.08.2025, виявив у додатку Резерв+, що зникло червоне повідомлення про те, що ОСОБА_3 не з`явився за морозпорядженням.

Заявник ОСОБА_3 вважає, що наявні ознаки внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів: у висновок військово-лікарської комісії та у документ, що свідчить про вручення ОСОБА_3 «бойової повістки», або про вручення рекомендованого листа з описом з «бойовим повісткою», або про вручення за місцем мого проживання рекомендованого листа з «бойовим повісткою».

Проаналізувавши скаргу та заяву ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що вона за своїм змістом і суттю не є повідомленням про злочини, оскільки не містять конкретних та достатніх даних про можливе вчинення особами кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366 КК України, тобто сукупність обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки.

Твердження заявника про вчинення кримінальних правопорушень має занадто загальний, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати таке діяння саме як кримінальне правопорушення.

Доводи звернення про вчинення кримінальних правопорушень є припущеннями, які не ґрунтуються на фактичних даних.

Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Так, у ході аналізу поданої заяви та скарги, слідчим суддею не встановлено відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1