УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 (справа № 127/36724/24) в рамках кримінального провадження № 0001701 внесеного до ЄРДР 08.10.2024, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 (справа № 127/36724/24) в рамках кримінального провадження № 0001701 внесеного до ЄРДР 08.10.2024.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001701 від 08.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

В рамках зазначеного провадження, 06.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду №127/35647/24 від 30.10.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено і вилучено: мобільний телефон марки «LG» Imei1: НОМЕР_1 , дві сім карти, 7 флеш накопичувачів, 4 твердотілих накопичувачі, 6 жорстких дисків, 3 персональні комп`ютери та 1 планшетний комп`ютерний пристрій, мобільний телефон марки «Xiaomi», мобільний телефон марки «Samsung», які належать ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 року № 127/36724/24 на вказане майно було накладено арешт.

Володілець майна ОСОБА_5 не був присутній при розгляді питання про арешт належного йому майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На переконання заявника та його представника, наразі вказані речі ніякого доказового значення у кримінальному провадженні не мають, наявні підстави про скасування на них арешту.

На підставі викладеного адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 просив слідчого суддю клопотання задовольнити та скасувати арешт, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 (справа № 127/36724/24) в рамках кримінального провадження № 0001701 внесеного до ЄРДР 08.10.2024.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому та просив задовольнити.

Під час судового розгляду слідчий ОСОБА_4 при вирішенні питання про скасування арешту поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши пояснення учасників судового розгляду слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручаюся у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертався із клопотанням.

З огляду на положення ч. 1 ст.170 КПК України та п. 2 п. 2.6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 р., арешт майна може бути застосовано лише щодо майна осіб, які є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 (справа № 127/36724/24) в рамках кримінального провадження № 0001701 внесеного до ЄРДР 08.10.2024, було накладено арешт на майно, зокрема на мобільний телефон марки «LG» Imei1: НОМЕР_1 , дві сім карти, 7 флеш накопичувачів, 4 твердотілих накопичувачі, 6 жорстких дисків, 3 персональні комп`ютери та 1 планшетний комп`ютерний пристрій, мобільний телефон марки «Xiaomi», мобільний телефон марки «Samsung».

Разом з тим, слідчим суддею в ході судового розгляду встановлено, що з часу накладення арешту на мобільний телефон марки «LG» Imei1: НОМЕР_1 , дві сім карти, 7 флеш накопичувачів, 4 твердотілих накопичувачі, 6 жорстких дисків, 3 персональні комп`ютери та 1 планшетний комп`ютерний пристрій, мобільний телефон марки «Xiaomi», мобільний телефон марки «Samsung», тобто з 12.11.2024, з вказаним майном було проведено усі необхідні для повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження слідчі дії та експертизи.

Наведене свідчить, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та заборони розпоряджатися майном на теперішній час відпала потреба.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Викладені заявником доводи та додані до клопотання матеріали, які не були предметом вивчення слідчим суддею під час накладення арешту на майно, переконують, що зі спливом часу накладений арешт підлягає скасуванню. Отже, в даному випадку враховуючи вимоги розумності строків, співрозмірності обмеженого права та наслідки застосованого заходу з фабулою кримінального правопорушення, слід дійти висновку про необхідність скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 170 172, 174, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 (справа № 127/36724/24) в рамках кримінального провадження № 0001701 внесеного до ЄРДР 08.10.2024, в частині мобільного телефону марки «LG» Imei1: НОМЕР_1 , двох сім карт, 7 флеш накопичувачів, 4 твердотілих накопичувачів, 6 жорстких дисків, 3 персональних комп`ютерів та 1 планшетного комп`ютерного пристрою, мобільного телефону марки «Xiaomi», мобільного телефону марки «Samsung».

Зобов`язати слідчого в рамках кримінального провадження № 0001701 внесеного до ЄРДР 08.10.2024, повернути власнику вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя