ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі - слідчий суддя чи суд),

отримавши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на бездіяльність заступника Генерального прокурора -

керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) ОСОБА_4

у кримінальному провадженні №0000261 від 31.03.2025,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

20.10.2025 до ВАКС надійшла скарга від 20.10.2025 адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 (далі-скаржник) на бездіяльність заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_4 , що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, для розгляду якої відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) і протоколу передачу судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

2. Короткий виклад скарги.

Скаржник у скарзі просив: «Зобов`язати заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 розглянути клопотання про зміну раніше повідомленої підозри (№05/36-2025/2025 від 15.10.2025), поданого захисником підозрюваного народного депутата України ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_2 , та надати відповідь у передбачений частиною другою статті 220 Кримінального процесуального кодексу України строк і спосіб»,

що обґрунтовувалось зокрема таким: «Захисником підозрюваного ОСОБА_3 -адвокатом ОСОБА_2 на ім`я заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 подано клопотання про зміну раніше повідомленої підозри (№05/36-2025/2025 від 15.10.2025), яке зареєстровано 15.10.2025 за вхідним номером 22087-25.

Дане клопотання мотивовано наступним.

Заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 03.08.2025 складено повідомлення про підозру народному депутату України ОСОБА_3 , …., з яким цього ж дня його ознайомлено. Згідно з ним ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, а також частиною третьою статті 28 і частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України.

Сторона захисту вважає підозру безпідставною у повному обсязі, що буде доведено у ході досудового розслідування та у суді.

Утім на даний час є очевидним абсолютно неправомірне повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28 та частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України, оскільки навіть опис тих обставин, що наведено, зовсім не містить ознак прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою, тобто складу кримінального правопорушення, яке встановлено статтею 368 Кримінального кодексу України.

Частина перша статті 368 Кримінального кодексу України передбачає відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Таким чином для того, щоб дії народного депутата України можна було кваліфікувати за відповідною частиною статті 368 Кримінального кодексу України він має вчинити дію з використанням наданої йому влади чи службового становища.

Права народного депутата України чітко окреслено у статтях 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 та 23 Закону України «Про статус народного депутата України» і у жодній з них не має права доручати міським військовим адміністраціям виділяти кошти з місцевого бюджету чи придбавати будь-які товари, у тому числі військове майно.

Якби ОСОБА_3 справді вчинив щось подібне, то щонайбільше такі дії можна було б кваліфікувати за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 369-2 Кримінального кодексу України, тобто прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.

Зазначу, що такі дії караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Натомість частина четверта статті 368 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Тобто в першому випадку мова йде про нетяжкий злочин (частина четверта статті 12 Кримінального кодексу України), а у другому - про особливо тяжкий злочин.

Отже очевидним фактом є порушення вимог статей 2, 7, 8, 9, 276, 277, 278, 480 і 481 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки заступник Генерального прокурора має повідомляти про підозру у вчиненні кримінального правопорушення виключно в рамках тих обставин, які прямо передбачено конкретним складом кримінального правопорушення.

З огляду на це у заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури є наявність усіх обставин, визначених статтею 279 Кримінального процесуального кодексу України для щонайменше зміни раніше повідомленої підозри народному депутату України ОСОБА_3 .

Отже це клопотання має розглянути особисто заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , оскільки лише він наділений процесуальним правом у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі вчиняти дії щодо зміни раніше повідомленої підозри….

Попри ці вимоги Кримінального процесуального кодексу України відповіді на це клопотання захисником ОСОБА_2 не отримано станом на 20.10.2025».

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні (а саме: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу)/

Згідно з частиною 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Системне тлумачення цих норм свідчить, що КПК передбачає право під час досудового розслідування звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність чи рішення слідчого, дізнавача, прокурора, а лише передбачених їх безпосередніми обов`язками, строк виконання яких регламентований КПК.

Вимоги скаржника у клопотанні від 15.10.2025 №22087-25 до заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри не підпадають під будь-яку підставу оскарження бездіяльності чи рішення або дій слідчого, дізнавача або прокурора, визначених пунктами 1-11 частиною 1 статті 303 КПК.

3.2. Належить зазначити, що частинами 1, 2 статті 220 КПК визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 223 КПК слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Таким чином, клопотання про зміну раніше пред`явленої підозри не належить до категорії клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій, оскільки до таких належать винятково слідчі (розшукові) дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК.

3.3. Відповідно до частин 4, 5 статті 304 КПК, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, належить відмовити у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора, оскільки оскарження такої не передбачене КПК.

Керуючись статтями 303-309, 369-372, 532 КПК суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження та повернути скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1 _________