Справа № 404/835/24
Номер провадження 1-кп/404/44/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Фортечний районний суд м. Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому кримінальне провадження №0000036 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кропивницького Кіровоградської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Фортечним районним судом м.Кропивницького розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 подано до суду клопотання про закриття справи №404/835/24 за зміненим обвинуваченням у порядку ст.338 КПК України у кримінальному провадженні №0000036 від 11.01.2024 року у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з висунутим обвинуваченням за зміненим обвинувальним актом від 30.07.2025 року, ОСОБА_3 у вересні 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» () за адресою: вул.Героїв-рятувальників, 3, м.Кропивницький, реалізовуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, використав завідомо підроблений документ, а саме довідку з номером 1418 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у яку було внесено недостовірні відомості про отримання ним 31.05.2022 року поранення, травм при виконанні обов`язків із захисту Батьківщини.

Разом із тим, зміст довідки з номером 1418 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) не відповідає дійсності, про що ОСОБА_3 було достеменно відомо, так як 31.05.2022 року він не отримував поранення, травми, що пов`язані із захистом Батьківщини.

Внаслідок використання завідомо підробленого документа, а саме довідки з номером 1418 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), ОСОБА_3 13.09.2022 року Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» було видано Свідоцтво про хворобу № 524/ЗСУ, відповідно до якої на підставі статті 26а, 316, 176, 396 графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_3 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини.

На підставі свідоцтва про хворобу № 524/ЗСУ, виданого 13.09.2022 року Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області», ОСОБА_3 отримав в Комунальному закладі «Кіровоградське обласне бюро Медико-соціальної експертної комісії Кіровоградської обласної ради», що розташоване за адресою: вулиця Академіка Корольова, 34/19, Кропивницький, Кіровоградська область, виписку з Акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №393599 про встановлення інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини.

Надалі виписка з Акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №393599 щодо ОСОБА_3 була надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, юридична адреса: Кіровоградська область, м.Кропивницький, вул.Соборна, 7А) для пенсійного забезпечення.

Відповідно до обвинувального акту вказаними діями ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підробленого документу, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання, зазначив, що йому зрозумілі роз`яснені судом наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст.49 КК України, його позиція добровільна та він наполягає на цьому, він не бажає скористатися правом на судове провадження в загальному порядку, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.

Зважаючи на думку обвинуваченого та роз`яснені йому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, заслухавши захисника, який підтримав заявлене клопотання, підтвердивши згоду прокурора, який не заперечував проти задоволення внесеного клопотання, дослідивши надані на підтвердження клопотання докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження підлягає закриттю судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

За змістом п.2 ч.1 ст.49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання вказаною особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення йому судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення (відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 21.12.2021 року у справі №759/8429/18).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому положення ч.5 ст.17 КПК України містять пряму норму, згідно з якою поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Отже, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ч.1 ст.49 КК України та за відсутності обставин, визначених, зокрема, у частинах 2-5 цієї статті, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження щодо неї (постанова Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №409/1465/16-к).

Крім того, суд враховує, що згідно з правою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі №455/229/17, дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Так, під час судового розгляду судом встановлено, що:

- клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності відповідає вимогам ч.4 ст.286 КПК України, його позиція добровільна та в такий спосіб він реалізує свої процесуальні права, клопотання повністю підтримується стороною захисту;

- згідно зі зміненим обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України належить до кримінального проступку, його дії кваліфіковано правильно, усі учасники судового провадження погодилися із встановленням вказаних обставин судом, як однієї із передумов звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав;

- обвинувачений ОСОБА_3 згідно з висунутим обвинуваченням за зміненим обвинувальним актом від 30.07.2025 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, у вересні 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено. Санкція ч.4 ст.358 КК України визначає основне максимальне покарання у виді обмеження волі строком до двох років. Таким чином, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності для даного виду кримінального правопорушення становить три роки, який сплинув у вересні 2025 року;

- підстав, передбачених частинами 2-6 ст.49 КК України, які б завадили застосувати до ОСОБА_3 положення зазначеної норми не встановлено.

Таким чином, зважаючи на всі встановлені обставини, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України на підставі ст.44, п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної в рішенні Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022, справа №203/241/17, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у разі якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.4 ст.286, ч.3 ст.288, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000036 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, закрити.

Речові докази:

- документи та їх копії (т.2 а.п.63-64) зберігати при матеріалах вказаного кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Фортечний районний суд м. Кропивницького протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Фортечного районного суду

м.Кропивницького ОСОБА_1