Справа № 147/2207/25
Провадження № 1-кс/147/10/26
УХВАЛА

іменем України

20 січня 2026 року с-ще Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000156 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000156 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. В обгрунтування клопотання покликається на те, що солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 , в якості курсанта навчального взводу навчальної роти батальйону школи індивідуальної підготовки 08.08.2025 вибув з військової частини до військово-медичного клінічного центру Центрального регіону м. Вінниця для проходження за його скаргою повторної військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби. В процесі проходження ВЛК ОСОБА_4 в період з 27.08.2025 по 18.09.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної ради», куда був направлений для проходження медичного огляду з приводу тривожно-депресивного розладу здоров`я. Після проходження лікування, 18.09.2025 ОСОБА_4 був виписаний з лікувального закладу для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

В той час 18.09.2025 у солдата ОСОБА_4 виник умисел на нез`явлення його на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби. Реалізуючи злочинний умисел, будучи військовослужбовцем військової служби солдат ОСОБА_4 18.09.2025 із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, відмовився повертатись до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та ухилився від проходження військової служби до 27.11.2025, тобто до часу коли, будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.11.2025. За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним нез`явлення вчасно на службу, не повідомляв та проводив час на власний розсуд. Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення кримінального правопорушення, а саме за фактом неприбуття до військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдатом ОСОБА_4 ; доповіддю командира в/ч НОМЕР_1 про неповернення до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 після виписки з лікувального закладу КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради» курсанта 3 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підгготовки військової частини НОМЕР_1 за призовом по мобілізації солдата ОСОБА_4 ; показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; показаннями свідків, а саме медичних працівників лікувальних закладів, де проходив обстеження та лікування ОСОБА_4 ; листом КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» про те, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні №17 з 27.08.2025 по 18.09.2025; матеріалами службового розслідування стосовно військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації курсанта 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 ; випискою із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» про те, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі в період з 27.08.2025 по 18.09.2025; характеристикою виданою Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області ОСОБА_4 ; інформацією наданою Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області щодо реєстрації та проживання в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; інформацією наданої КНП «Нововодолазька центральна лікарня» про те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; письмовим повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, яке вручено ОСОБА_4 19.11.2025, відповідно до вимог ч.1 ст. 278 КПК України; висновком судово-психіатричної експертизи № 1002 від 29.12.2025, відповідно до якого для винесення об`єктивного експертного рішення щодо визначення у ОСОБА_4 психічного стану, він потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару, тобто проведення йому комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

28.11.2025 ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 25.01.2026.

Таким чином, строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 25.01.2026. Разом з тим завершити досудове розслідування до зазначеного строку немає можливості, тому сторона обвинувачення вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою, оскільки установлені раніше ризики, передбачені у п.1, п.4 та п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зазначені в попередній ухвалі, не зменшилися та продовжують існувати, зокрема ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані ризики обгрунтовуються тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, яке відноситься відповідно до ст. 12 КК України до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні. ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження було невідоме, у зв`язку з чим був оголошений в розшук постановою слідчого від 25.11.2025. Офіційного місця працевлаштування ОСОБА_4 не має. Востаннє проживав за адресою: АДРЕСА_2 , проте був відсутній за місцем проживання та реєстрації, інформації про точне місцезнаходження ОСОБА_4 здобуто не було, ОСОБА_4 не з`являється без поважних причин на виклики слідчого.

Вказані ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Отже, є достатні підстави для продовження ОСОБА_4 терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу (особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт) не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки є недостатньо суворими враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання.

Для завершення досудового розслідування, всебічного повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно провести підозрюваному ОСОБА_4 комплексну стаціонарну судово-психолого-психіатричну експертизу, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 1002 від 29.12.2025, який виконаний експертами Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», для винесення об`єктивного експертного рішення щодо визначення психічного стану, ОСОБА_4 потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару, тобто проведення йому комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Тому, за наявності сумнівів щодо осудності підозрюваного ОСОБА_4 , з метою дослідження та визначення психічного стану, в якому знаходився підозрюваний в момент вчинення зазначеного суспільно-небезпечного діяння, постановою слідчого від 05.01.2026 підозрюваному ОСОБА_4 призначено комплексну стаціонарну судово-психолого-психіатричну експертизу, до проведення якої залучено експертів Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Кульпарківська, будинок 95.

На період проведення стаціонарної психіатричної експертизи, необхідно тимчасово перевести ОСОБА_4 , який перебуває під вартою в слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», до слідчого ізолятора Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 20, з подальшим поміщенням до стаціонарного відділення Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» для чого необхідний додатковий час.

Додатковий час також необхідний для виконання інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, в тому числі виконання вимоги ст. 290 КПК України.

Зазначена судово-психіатрична експертиза має істотне значення для судового розгляду, так як буде визначено чи міг ОСОБА_4 у період вчинення інкримінованого йому діяння, за своїм психічним станом повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; чи страждає в даний час будь-яким психічним розладом; чи потребує ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру, та яких саме.

Враховуючи те, що строк застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 25.01.2026, тому завершити до вказаної дати стаціонарну судово-психіатричну експертизу та виконати процесуальні дії пов`язані із відкриттям сторонам матеріалів кримінального провадження, немає можливості.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що клопотання слідчого підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, також зазначив, що ризики не зменшилися та продовжують існувати, а тому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 19 лютого 2026 року в межах строку досудового розслідування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 зазначив, що немає бути формалізму в розгляді даного клопотання, прокурор не навів ризиків, а лише зазначив, що не зменшилися. Слідчий вже повинен був допитати всіх свідків, провести всі експертизи. Просить застосувати до ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави в мінімальному розмірі, оскільки родичі не зможуть заплатити більше.

Підозрюваний ОСОБА_4 погодився із позицією захисника в повній мірі. Зазначає, що по статті 407 КК України є можливість застосувати статтю 401 КК України щодо нього, проте в нього є особливість в тому, що він досі знаходиться в процедурі проходження ВЛК, в нього немає ступеня придатності. Його слідчий не допитав. Зазначив, що є підстави для проведення комплексної експертизи, але таку експертизу він може пройти добровільно. Вважає, що йому може бути не дуже безпечно перебувати в СІЗО.

Заслухавши прокурора на підтримку поданого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, які заперечують проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просять визначити заставу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 13.10.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.11.2025, 27 листопада 2025 року о 00.08 год. на ділянці автошляху М03 Киїх-Харків 102 км Бориспільського району Київської області за межами населених пунктів затримано підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.11.2025.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, вручено ОСОБА_4 19.11.2025 відповідно до вимог ч.1 ст. 278 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 28 листопада 2025 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 25 січня 206 року включно.

Постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_16 від 12 січня 2026 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 13.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, до трьох місяців, тобто до 19 лютого 2026 року.

Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 1002 від 29.12.2025, який виконаний експертами Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_4 , для винесення об`єктивного експертного рішення щодо визначення його психічного стану, потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару, тобто проведення йому комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В той же час за змістом ч.3 ст. 199 КПК України, зокрема, обставинами, які є підставами для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та наявні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення /сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення/ свідчать, зокрема: повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення кримінального правопорушення, а саме за фактом неприбуття до військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдатом ОСОБА_4 ; доповіддю командира в/ч НОМЕР_1 про неповернення до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 після виписки з лікувального закладу КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради» курсанта 3 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підгготовки військової частини НОМЕР_1 за призовом по мобілізації солдата ОСОБА_4 ; показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; показаннями свідків, а саме медичних працівників лікувальних закладів, де проходив обстеження та лікування ОСОБА_4 ; листом КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» про те, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні №17 з 27.08.2025 по 18.09.2025; матеріали службового розслідування стосовно військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації курсанта 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 ; випискою із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» про те, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі в період з 27.08.2025 по 18.09.2025; характеристикою виданою Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області ОСОБА_4 ; інформацією наданою Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області щодо реєстрації та проживання в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; інформацією наданої КНП «Нововодолазька центральна лікарня» про те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, «термін обґрунтована підозра» на стадії досудового розслідування означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 28.10.1994 «Мюррей проти Сполученого Королівства» і інші), а питання доведеності вини є завданням вже судового провадження.

Таким чином, на даній стадії слідчий та прокурор навели переконливі факти того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному конкретному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи; характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищену суспільну небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти Украхни» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Іспанії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Ризиками, які дають підстави слідчому судді продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказані ризики не зменшилися та продовжують існувати. Наявність їх обгрунтовуються тим, що ОСОБА_4 : підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407КК України, яке відносяться відповідно до ст. 12 КК України до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років; переховувався від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження було невідоме у зв`язку з чим був оголошений в розшук невідоме; офіційного місця працевлаштування не має, востаннє проживав за адресою: АДРЕСА_2 , проте був відсутній за місцем проживання та реєстрації та інформації про точне місцезнаходження ОСОБА_4 здобуто не було; ОСОБА_4 не з`являється без поважних причин на виклик слідчого.

Прокурором доведено, що інші, більш м`які запобіжні заходи з врахуванням наведених в клопотанні обставин є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а також не можуть бути застосовані в силу вимог з ч.8 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 28.11.2025 строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 25.01.2026, в клопотанні слідчим наведено й під час судового розгляду прокурором доведено, що завершити досудове розслідування до закінчення дії зазначеної ухвали слідчого судді, немає можливості, оскільки наявні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Зокрема такими обставинами є те, що необхідно провести підозрюваному ОСОБА_4 комплексну стаціонарну судово-психолого-психіатричну експертизу, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 1002 від 29.12.2025, який виконаний експертами Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_4 , для винесення об`єктивного експертного рішення щодо визначення його психічного стану, потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару, тобто проведення йому комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Постановою слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 05.01.2026 у кримінальному провадження підозрюваному ОСОБА_4 призначено комплексну стаціонарну судово-психолого-психіатричну експертизу, до проведення якої залучено експертів Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Кульпарківська, будинок 95.

Додатковий час також необхідний для виконання інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, в тому числі виконання вимоги ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вимоги ч.8 ст. 176, ст. 183 КПК України, підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, які наведені вище, слідчий суддя в контексті дискреційних повноважень суду визначати чи не визначати розмір застави вважає, що у даному кримінальному провадженні визначення застави не відповідатиме засадам кримінального провадження та особливому характеру справи, оскільки правопорушення вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії з боку росії проти України.

Відтак, клопотання слідчого слід задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 лютого 2026 року включно.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000156 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 лютого 2026 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подача апеляційної скарги ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено о 08.15 год. 21 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1