Справа № 751/8475/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/520/25
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

15 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції із захисником, з використанням його власних технічних засобів, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лихосілка Чуднівського району Житомирської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, неодруженому, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 01 грудня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними у матеріалах провадження доказами, а також доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи характер злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як безпідставну та необґрунтовану, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Не оспорюючи обґрунтованість підозри, вважає, що зазначені у клопотанні органу досудового розслідування ризики базуються не на конкретних доказах, а лише на припущеннях та загальних посиланнях слідчого на тяжкість злочину, покарання передбачене за це, а також можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апелянт переконаний, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що доказів, які підтверджують вказані ризики надано не було, а тому оскаржувана ухвала обгрунтована виключно припущеннями. Підкреслює, що ризик переховуватися від правосуддя не може оцінюватися виключно суворістю можливого судового рішення щодо покарання без урахування фактів, які можуть підтвердити такий ризик.

В судовому засіданні його підзахисний ОСОБА_8 заявив, що він кається у скоєному і не збирається переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. При цьому і в самій ухвалі слідчого судді не наведено переконливих доказів вказаних ризиків.

Захисник стверджує, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу не у повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, проживає разом з матір`ю похилого віку, яка за віком і станом здоров`я потребує стороннього догляду. Крім того, підозрюваний є військовослужбовцем і учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання і на службі, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, а вчинений ним злочин з необережності. За вказаних обставин, вважає захисник, були всі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України або у вигляді застави.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, звернув увагу на обґрунтованість пред`явленої підозри та доведеність встановлених ризиків, а тому просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з клопотання слідчого та матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, а саме в порушенні Правил дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000690 від 01.10.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

02 жовтня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Не дивлячись на те, що обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється, проте враховуючи, що така обґрунтованість є одним із ключових аспектів при застосуванні запобіжного заходу, колегія суддів перевіривши такий висновок слідчого судді, вважає його цілком обґрунтованим і таким, що зроблений на підставі досліджених матеріалів, наданих органами досудового розслідування, про що і зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Виходячи з наявних матеріалів, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, на даній стадії відповідає стандарту доказування «обґрунтована підозра».

Отже, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для обмеження прав і свобод підозрюваного та, як наслідок, застосування запобіжного заходу.

Крім цього, колегія суддів виходить з того, що іншою підставою для застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити ряд дії, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд підкреслює, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій.

Процесуальний закон не вимагає наведення доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, проте, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Ризик - це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю апеляційних доводів сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, хоча необережного злочину, але тяжкого, а тому тяжкість покарання, яке загрожує особі у разі визнання підозрюваного винним є суттєвим чинником, що впливає на поведінку підозрюваного та може бути однією з підстав для переховування від органів дізнання, ухилення від явки до слідчого та суду, а тому враховується при оцінці ризиків.

Врахування тяжкості можливого покарання, відповідає положенням ст. 178 КПК України, та має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, що, зокрема, і підвищує встановлений ризик.

Наявність зареєстрованого місця проживання, а також міцних соціальних хоча певним чином і знижують ймовірність переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, проте повністю не нівелюють, а тому мають враховуватися на ряду з іншими обставинами встановленими у ході розгляду клопотання.

Незважаючи на аргументи захисника, який вказує про недоведеність ризиків, колегія суддів приходить до висновку про високу імовірність можливого незаконного впливу на свідків в даному провадженні, з огляду на характер злочину, а також встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.

Оскільки, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

При цьому, хоча позиція підозрюваного на даний час хоча і зводиться до визнання своєї вини, проте суд не може керуватися виключно нею, оскільки така може змінитися під впливом ряду факторів.

Що стосується ризику перешкоджання кримінальному провадженню, то це ризик також є достатньо обґрунтованим, оскільки для розслідування кримінального провадження та проведення експертних досліджень спеціалістам та експертам необхідні вихідні дані, вплив на які може створювати певні перешкоди для встановлення об`єктивної істини. При цьому, кваліфікуючою ознакою цього злочину є його вчинення у стані алкогольного, а тому вплив на результати цього дослідження можуть мати значення для кваліфікації злочину.

З огляду на доводи апеляційної скарги, колегія суддів оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, спирається на стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема, і домашній арешт, не зможуть запобігти визначеним ризикам. Більше того, підозрюваний не лише зареєстрований у іншій області, а і місце його проживання знаходиться на значній відстані від населеного пункту, де здійснюється досудове розслідування, що буде значною перешкодою для проведення об`єктивного та швидкого досудового розслідування.

Щодо аргументів сторони захисту з приводу не визначення розміру застави, то апеляційний суд звертає увагу, що в даному випадку, з урахуванням положень ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.

Усі аргументи захисника щодо неврахування даних про особу підозрюваного враховані слідчим суддею, проте вони не є єдиною визначальною підставою для визначення застави чи застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який може бути застосований апеляційним судом на даному етапі кримінального провадження та матиме запобіжний вплив на поведінку підозрюваного.

Крім того, ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою або про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.

З огляду на встановлені слідчим суддею обставини при розгляді клопотання, а також обґрунтованості повідомленої підозри та при наявності ризиків, саме шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливо на даний час запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11