Провадження №1-кп/484/423/25
Справа №484/5104/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002870, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Драгушени, Котовського району, Молдова, громадянина України, який має неповною середньою освітою, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 ОСОБА_3 призваний за мобілізацією згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" ІНФОРМАЦІЯ_2 , відправлений до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби. 13.09.2023 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2023 №256 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно із положень ч.4 п.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центр) комплектування та соціальної підтримки.

13.09.2024, тобто з моменту відправлення старшого солдата ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 із ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця - особи, який проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно із ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - не період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України. її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно із п.п.1,3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено гуди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнного стану та порядок проходження військової служби старшому солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.9,11,16,127.128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, старший солдат ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, старший солдат ОСОБА_3 діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, 04.11.2024 о 08 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби - підрозділ військової частини НОМЕР_1 в місці його тимчасової дислокації у АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.

29.08.2025 о 09 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_3 добровільно прийшов до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві та повідомив про себе як про військовослужбовця, яка самовільно залишив місце служби.

13.09.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 призначений на посаду водія підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільного взводу роти матеріального забезпечення у вказаній військовій частині.

Отже, ОСОБА_3 підозрюється у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

12.09.2025 до суду надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ч.5 ст.401 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення вперше, добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_3 . Командир вказаної військової частини надав згоду на продовження проходження військової служби у військовій частині.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що йому роз`яснено та він розуміє суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Також йому роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з вказаної підстави. Просив задовольнити клопотання, оскільки він добровільно звернувся до військової частини з наміром проходження військової служби, та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст.44 КК України, ст.285 КПК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною ч.5 статті 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст.407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася з клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч.2 ст.286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Отже для звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності за ст.407 КК України необхідна сукупність таких умов: злочин за ст.407 КК України вчинений вперше; особа добровільно звернулась з клопотанням; командир чи начальник надав згоду на продовження проходження служби такою особою.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2025 до реєстру внесені відомості за №0002870 за правовою кваліфікацією ч.5 ст.407 КК України.

Про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_3 . Зокрема він підозрюється у тому, що 04.11.2024, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 , що знаходилася у АДРЕСА_2 , тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, та ухилявся від проходження військової служби до 29.08.2025.

Підозрюваний звернувся до прокурора з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, оскільки він має бажання проходити військову службу в подальшому.

Командир військової частини НОМЕР_3 надав письмову згоду на продовження військової служби підозрюваним.

З матеріалів, наданих прокурором, вбачається, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Викладене вище свідчить про наявність підстав та умов для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України.

Отже, клопотання прокурора належить задоволенню.

Відповідно до вимог ч.3 ст.288 КК України, у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

З огляду на наведене, слід зобов`язати ОСОБА_3 після набрання ухвалою законної сили, невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служби. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_3 після набрання ухвалою законної сили поновити ОСОБА_3 на військовій службі.

Керуючись ст.ст.284,285,286,288,314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002870, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання даною ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_3 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_3 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1