ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/201/26 Справа № 203/9347/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 24 грудня 2025 року про відмову у задоволенні скарги,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 24 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що наведені у заяві Міністерства юстиції України обставини є припущеннями. При цьому, заявником не конкретизовано, які саме посадові особи маються на увазі, що саме вказує на скоєння ними кримінальних правопорушень, в чому саме полягає об`єктивна сторона останніх.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити скаргу, оскільки в заяві про вчинення кримінальних правопорушень, викладено короткий опис їх вчинення. При цьому, відповідальна особа ДБР не виконала вимоги ст. 214 КПК України.

Також просить поновити строк на оскарження, так як оскаржувана ухвала надійшла на електронну адресу лише 05 січня 2026 року.

За правилами ст. 405 КПК України, апеляційний перегляд здійснюється без участі учасників, які повідомлені належним чином та просили здійснити судове засідання без їх участі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали скарги, мотиви слідчого судді апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд встановлено, що ухвала слідчого судді отримана 05 січня 2026 року,, а апеляційна скарга подана 13 січня 2026 року. Однак апеляційний суд бере до уваги, що строк на оскарження, який пропустив апелянт незначний, тому можливо поновити термін на оскарження та переглянути апеляційну скаргу.

Як видно з матеріалів скарги, Міністерство юстиції України звернулося до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України. Відомості за заявою не внесені до ЄРДР.

В зв`язку з чим, представник Міністерства юстиції України таку бездіяльність оскаржив до слідчого судді, і в своїй скарзі просив визнати дії уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м Полтаві щодо невнесення відомостей за заявою від 25.06.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань протиправними та зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за вказаною заявою.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що заява Міністерства юстиції України не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві про вчинення кримінального правопорушення Міністерство юстиції України просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 365, 367 КК України та встановити осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких Європейським судом прийнято рішення проти України.

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, в заяві не наведено відомостей про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а викладення даних, щодо рішення Європейського суду з прав людини, який встановив за заявою порушення Державою Україна статей 5 Конвенції, і повідомлення про можливе вчинення невідомими посадовими особами органів державної влади кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Отже, всупереч доводам представника Міністерства юстиції України, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги Міністерства юстиції України ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи представника в цій частині є неспроможними.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника Міністерства юстиції України, про те, що уповноважена особа не виконала вимоги ст. 214 КПК України щодо необхідності внесення відомостей до ЄРДР, то колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до ДБР не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких Міністерством юстиції України наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою Міністерства юстиції України та підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк представнику Міністерства Юстиції України ОСОБА_5 на оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 24 грудня 2025 року

Апеляційну скаргу представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 24 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3