Справа №295/1662/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000145 від 05.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Представник військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в обґрунтування вимог за яким зазначає, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025 року у справі №295/4754/25 накладено арешт на пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л, сокиру, паливний генератор синього кольору з маркуванням «EPSI 2500», пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л із вмістом рідини зі специфічним запахом. За змістом клопотання, наведене майно є власністю військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та є військовим майном, яке може бути списано лише відповідно до вимог Порядку списання військового майна в Національній гвардії України, затвердженого наказом МВС України від 17.01.2017 №25.

З огляду на викладене, представник військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 просить скасувати арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025 року у справі №295/4754/25 на пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л, сокиру, паливний генератор синього кольору з маркуванням «EPSI 2500», пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л із вмістом рідини зі специфічним запахом.

Представник володільця майна військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує.

Від старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без його участі, заперечив у знятті арешту з майна в частині відчуження та розпорядження.

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000145 від 05.04.2025 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 09.04.2025 у справі №295/4754/25 постановлено ухвалу, якою накладено арешт на пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л, сокиру, паливний генератор синього кольору з маркуванням «EPSI 2500», пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л із вмістом рідини зі специфічним запахом, які належать військовій частині НОМЕР_1 , та тимчасово позбавлено власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження і користування ними.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також оскільки арешт на дві каністри, сокиру та генератор накладено з метою збереження речових доказів, а докази, які б свідчили про необхідність подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження у повному обсязі відсутні, слідчий суддя вважає за можливе скасувати арешт на перелічене майно в частині користування ним та передати його власнику (володільцю) на відповідальне зберігання.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту (п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025 року у справі №295/4754/25 на пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л, сокиру, паливний генератор синього кольору з маркуванням «EPSI 2500», пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л із вмістом рідини зі специфічним запахом в частині заборони використовуват и вказане майно.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000145, та/або відповідальних працівників за місцем зберігання вказаного майна повернути військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л, сокиру, паливний генератор синього кольору з маркуванням «EPSI 2500», пластикову каністру червоного кольору об`ємом 10 л із вмістом рідини зі специфічним запахом на відповідальне зберігання (під охоронну розписку тощо).

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Сл.суддя ОСОБА_1