У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого відділення №3 слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Голосіївської окружної прокуратури в м. Києві ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » кримінальному провадженні №0003109 від 12.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з можливістю ознайомитися та надання у електронному вигляді вказаної інформації.

У судове засідання слідчий не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі.

Також, при поданні клопотання про тимчасовий доступ до документів слідчий просив розглянути без виклику особи, у володінні якої знаходяться витребувані документи, з метою унеможливлення зміни або знищення документів, до яких він просить надати тимчасовий доступ. За таких обставин, у відповідності до положень ч.2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про тимчасовий доступ до документів без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Дане клопотання з урахування вимог п. 1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва.

Так, обґрунтовуючи вимоги, слідчий у клопотанні зазначив, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003109 від 12.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.11.2025 в період часу з 15:00 год. по 16:00 год. неподалік від ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_1 , водій автомобіля марки «VOLKSWAGEN» марки «JETTA» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснюючи рух заднім ходом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків.

В ході проведеними оперативно-розшукових заходів було встановлено, що потерпіла не орієнтується щодо місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди та не може повідомити часу її настання. Відомо, що в день скоєння ДТП остання мала мобільний термінал в якому використовує абонентський номер мобільного телефону оператора стільникового зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: НОМЕР_2 .

З метою встановлення місця вчинення кримінального правопорушення в день скоєння дорожньо-транспортної події, у слідства виникла необхідність у проведенні аналізу у період з 30.10.2025 по 11.11.2025 включно.

Вирішуючи питання, що визначені у ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках на потерпілого.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно із ст. 132 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із засобів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Також враховуючи ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 160 КПК України передбачено право сторін кримінального провадження на звернення до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України.

Оператор телекомунікацій відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про телекомунікації» № 1280-IV від 18 листопада 2003 року (далі - Закон № 1280-IV) повинен забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо. Згідно з ч. 3 цієї статті інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом.

Пунктами 5, 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1280-IV встановлено, що оператори телекомунікацій зобов`язані вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві; зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Отже, на підставі наведених норм Закону № 1280-IV, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як оператор мобільного зв`язку, зобов`язане зберігати інформацію про надані послуги, а тому може бути володільцем інформації, про тимчасовий доступ до якої просить сторона обвинувачення.

Водночас, згідно зі ст. 162 КПК інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, у т.ч. отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, містить охоронювану законом таємницю.

Відповідно, інформація про надані телекомунікаційні послуги може бути надана оператором телекомунікацій лише на підставі вмотивованого рішення суду.

На переконання суду, документи, про доступ до яких заявлено клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому таке втручання буде виправданим, оскільки воно переслідує легітимну мету та буде релевантним для досягнення цілей цього кримінального провадження.

Клопотання слідчого в частині надання дозволу на тимчасовий доступ до речей працівникам оперативних підрозділів задоволенню не підлягає, оскільки тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, дозвіл на проведення якого надається на підставі ухвали слідчого судді виключно сторонам кримінального провадження. При цьому, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 36, п. 3 ч. 2 ст. 40, ст. 41 КПК України оперативним підрозділам може бути доручено проведення виключно слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні. Водночас, тимчасовий доступ до речей і документів не є слідчою (розшуковою) дією та/або негласною слідчою (розшуковою) дією, оскільки відноситься до виду заходів забезпечення кримінального провадження.

Також, відсутні повноваження слідчого ОСОБА_7 на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003109 від 12.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а тому відсутні підстави для надання вказаному слідчому дозвіл на тимчасовий доступ до запитуваної інформації.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим, проте підлягає частковому задоволенню, з огляду на вище наведене.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 159-166 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити частково.

Надати тимчасовий доступ до документів слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні № 0003109 від 12.11.2025, а саме: слідчим Голосіївського УП ГУНП у м. Києві: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на тимчасовий доступ до речей та документів, які містяться у оператора стільникового зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: інформацію щодо абонентського номеру НОМЕР_2 , щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, номеру співрозмовника, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх змісту та маршрутів передавання, а також адресу місцеперебування абоненту зазначених телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI) та вхідних і вихідних SMS-повідомлень без розкриття їх змісту і інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаних номерів телефонів за період часу з 30.10.2025 по 11.11.2025 включно, з подальшим виготовленням та наданням у електронному вигляді вказаної інформації.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Визначити строк дії ухвали два місяці, який обраховується з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1