Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/605/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 386/2186/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2025, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузникувате Голованівського району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, не одруженого, неповнолітніх дітей або повнолітніх утриманців не маючого, з середньою-спеціальною освітою, не маючого інвалідність, важких хвороб не маючого, суспільно-корисною діяльністю не займається, раніше не судимого, майна та коштів не маючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 21 год. 40 хв. 17 листопада 2025 року до 21 год. 40 хв. 16 січня 2026 року

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник-адвокат ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що містяться достатні дані, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює тяжкість кримінального правопорушення та розуміє міру покарання, яка може бути до нього застосована у разі ухвалення обвинувального вироку у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; може залишити місце проживання, здійснивши виїзд на тимчасово окуповані території України або за межі території України, так як йому виповнилось 21 рік; з місця вчинення протиправних дій підозрюваний зник та ухилявся від слідства; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки такі на даний час не встановлені органом досудового розслідування в повній мірі, так як ще проводяться та будуть проводитися слідчі дії, спрямовані на здобуття доказів, які мають значення для даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, крім того, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинено за місцем його проживання; може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , з метою зміни чи спотворення показів, оскільки свідок є жителем вказаного села, якого підозрюваний добре знає, на якого він може здійснювати вплив, з метою спотворення інформації на свою користь; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння кримінального правопорушення, вводити слідство в оману, ухилятись від викликів слідчого, прокурора та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинив повторювальні протиправні дії відносно ОСОБА_10 , що призвели до смерті останнього, після чого зник з місця події.

Суд не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного, яке б було достатнім для запобігання наведеним ризикам.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що домашній арешт недоцільно застосувати, оскільки підозрюваний після вчинення протиправних дій зник з місця події, проживає в тому самому населеному пункті, що й свідки, даний запобіжний захід не забезпечить належним чином обов?язок підозрюваного не ухилятися від органів досудового слідства, прокуратури та суду та дасть можливість підозрюваному впливати на свідків, яких він знає, чи знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки вчинив злочини біля місця свого проживання.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід підозрюваному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та призначити заставу.

Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний вину визнає в повному обсязі. Ризики зазначені прокурором являються тільки припущеннями. Підозрюваний надав слідству покази з визнанням вини.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , які просили подану апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, апеляційну скаргу підозрюваного без задоволення, перевіривши матеріали клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею враховано, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також обставини події можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та наявність обґрунтованої підозри причетності до його вчинення ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів встановила, що виключних обставин для зміни обраного слідчим суддею запобіжного заходу немає.

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Слідчим суддею вірно враховано, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливим тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк до 15 років, підозрюваний є повнолітньою людиною, має молодий вік, не має інвалідності, має задовільний стан здоров`я, важкі хвороби не має, не одружений, дітей не має, утриманців не має, проживає разом з батьками; відсутність міцних соціальних зв`язків; не має у власності житлового будинку, доходу не має; підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, після вчинення якого з місця події зник та був затриманий більш ніж за 10 днів з часу скоєного; обставини вчинення правопорушення, за яких неодноразово наносив удари ножем потерпілому, що призвело до смерті останнього.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя в повній мірі врахував обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, характер та обставини протиправних дій, врахував особу підозрюваного, особисті та соціальні обставини життя, а також його зв`язки із суспільством, відсутність даних щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного, що унеможливлювали б його перебування під вартою, слідчий суддя вірно прийшов до висновку щодо доведеності обставини, які виправдовують застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідатиме меті його застосування, а саме забезпеченню виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказують на обґрунтованість щодо застосування обраного запобіжного заходу на даній стадії досудового розгляду. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваної.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки він не забезпечить в повній мірі уникнення певних ризиків та виконання підозрюваного покладених на нього обов`язків.

Стороною захисту не надано неспростовних доказів неможливості підзахисного за станом здоров`я утримуватися під вартою.

Доводи підозрюваного про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2025, якою стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4