В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 01 вересня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шахтарське Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05 вересня 2025 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за частиною першою статті 309 КК України, до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2025 року, приблизно об 11 годині 35 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою: м. Київ, вул. Князя Романа Мстиславовича, 2. Проходячи повз паркову зону, ОСОБА_3 помітив неподалік однієї з лавок невідому йому особу чоловічої статі, яка нишпорила біля вищевказаної лавки. Після того, як невідома особа чоловічої статі завершила нишпорити біля лавки та пішла у невідомому напрямку, ОСОБА_3 відразу підійшов до лавки, так як це викликало в нього цікавість, де знайшов на землі прозору полімерну ємність, в середині якої знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору. Будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_3 припустив, що у знайденій прозорій полімерній ємності міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. В цей час, у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , підняв із землі знайдену ним прозору полімерну ємність, де побачив, що в середині знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, роздивившись її, впевнився, що дійсно у даній прозорій полімерній ємності міститься речовина, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), тим самим, вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону).

У цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону). Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , помістив незаконно придбану ним прозору полімерну ємність, в середині якої знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) до задньої зовнішньої кишені своїх шортів, та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі вищевказану речовину, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), пішов далі по власним справам.

Того ж дня, а саме 01 вересня 2025 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, за адресою: місто Київ, вул. Князя Романа Мстиславовича, 28, працівниками поліції було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі прозору полімерну ємність, в середині якої знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

В подальшому, 01 вересня 2025 року, в період часу з 13 години 19 хвилин до 13 години 24 хвилини було проведено обшук затриманої особи, який проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Князя Романа Мстиславовича, 28 в присутності двох понятих та під час безперервної відеозйомки у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено прозору полімерну ємність, в середині якої знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,039 г., який він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/54255-НЗПРАП від 04 вересня 2025 року: надана на дослідження порошкоподібна речовина містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,039 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадон) у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме - 0, 02г.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Частинами другою та третьою статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до вимог частини третьої статті 302 КПК України до обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно із частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до частин другою та третьої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини четвертої статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Як вбачається із заяви, поданої ОСОБА_3 , останній зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною першою статті 309 КК України.

При ухваленні вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Згідно статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, спосіб життя (раніше судимий, не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається), відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме класифікацію за статтею 12 КК України, яка визначається не тільки положеннями статті 12 КК України, виходячи з формального критерію та виду і розміру покарання, а і фактичними обставинами, при яких було вчинено кримінальний проступок; вчинення кримінального проступку було припинено лише втручанням правоохоронного органу; суспільній небезпечності останнього, яке передбачено розділом XIII Особливої частини КК України «Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення», що відносяться до діянь, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів; можливих наслідків від вчинення даної категорії кримінальних правопорушень, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 05 вересня 2025 року ОСОБА_3 було засуджено за частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до положення частини четвертої статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому, при застосуванні положень статті 70 КК України враховано те, що законодавець чітко визначив момент у часі, що обумовлює слушність застосування правила визначеного статтею 70 КК України - це постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили, крім того, в постанові від 01 червня 2020 року в справі №766/39/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи при визначенні остаточного покарання та правил, на підставі яких воно має бути сформованим, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набранням ним законної сили.

Враховуючи те, що даний кримінальний проступок ОСОБА_3 вчинив до ухвалення стосовно нього вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 05 вересня 2025 року, суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання за правилами частини четвертої статті 70 КК України шляхом часткового складання покарань.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 3 565 гривень 60 копійок за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні № 0000830 від 01 вересня 2025 року (висновок експерта № СЕ-19/111-25/54255-НЗПРАП від 04 вересня 2025 року).

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнову шкоду нікому не заподіяно.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців обмеження волі.

На підставі частини четвертої статті 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 05 вересня 2025 року, та даним вироком, у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0000830 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/17425/25 (провадження №1-кп/755/1660/25).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази: оптичний носій інформації (DVD-R диск «hp» 4.7 gb 120 min), який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000830 - зберігати при матеріалах кримінального провадження; порошкоподібну речовину, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,039 г., яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у місті Києві (квитанція № 024738 від 05 вересня 2025 року) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

У відповідності до частини першої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1