Провадження №1-кп/523/990/26
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.01.2026 м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 22 жовтня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Усатове Біляївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому на досудовому розслідуванні місці, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою мати в особистому володінні, незаконно придбав шляхом знахідки корпус ручної осколкової наступальної гранати RGD-5, корпус ручної осколкової гранати Ф-1, запал типу DVM, який призначений для ініціювання вибуху розривного заряду гранати RGD-5, які в подальшому переніс та став зберігати за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , до 18 год 24 хв 08 жовтня 2025 року.

У подальшому, 08 жовтня 2025 року в період часу з 18 год 24 хв по 20 год 00 хв співробітниками поліції під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено корпус ручної осколкової наступальної гранати RGD-5, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини у полімерному корпусі, та є вибуховою речовиною промислового виготовлення, який придатний до вибуху; корпус ручної осколкової гранати Ф-1, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі, та є вибуховою речовиною промислового виготовлення, який придатний до вибуху; запал типу DVM, який призначений для ініціювання вибуху розривного заряду гранати RGD-5, та є бойовим припасом промислового виготовлення, та при конструктивному поєднанні корпусу гранати RGD-5 з запалом DVM утворюється ручна осколкова наступальна граната RGD-5, яка придатна до вибуху, які ОСОБА_5 придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та пояснив, що влітку 2025 року неподалік від місця свого проживання біля контейнерів для побутового сміття знайшов дві гранати, забрав їх, переніс до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де став їх зберігати в сейфі для вогнепальної зброї. В подальшому під час обшуку працівниками поліції їх було виявлено та вилучено. Обвинувачений знав, що діяв незаконно. У вчиненому розкаювався, просив призначити мінімальне покарання.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів і витрат на їх проведення.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши інформацію, що характеризує його особу, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у зберіганні, придбанні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Разом з цим, суд, керуючись приписами ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, окрім як в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не включає до обсягу обвинувачення носіння ОСОБА_5 бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального правопорушення, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю, розкаявся), особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше не судимий, на обліках у спеціалізованих медичних установах не перебуває.

Згідно зі ст. 66, КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наслідків, що настали, враховуючи позицію сторін кримінального провадження, висловлену в дебатах, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

У порядку ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого на досудовому розслідуванні не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374, 376, 625 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи № СЕ-19/116-25/24797-ВТХ від 20.10.2025.

Речові докази: осколки корпусу ручної гранати RGD-5, корпусу ручної гранати Ф-1 та запалу DVM з первинним пакуванням, які упаковані в сейф-пакет Експертної служби МВС № 2965469 та зберігаються у відділенні поліції № 2 Одеського РУП № 1 ГУМВС в Одеській області, знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1