Справа № 445/593/24
Провадження № 1-кп/445/102/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілої ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Золочеві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000016 від 10.01.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Струтин Золочівського району Львівської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець Збройних Сил України призваний на військову службу по мобілізації, старший сержант, перебуває на військові службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2022 старший сержант ОСОБА_5 призваний на військову службу по мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на даний час проходить військову службу на посаді штаб-сержанта 3 категорії відділення офіцерів запасу і кадрів.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, старший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Водночас, старший сержант ОСОБА_5 в порушення вимог зазначеного вище законодавства, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 10.01.2024 до 01:30 год. ОСОБА_5 , перебував у належній йому частині будинку, що по АДРЕСА_1 , який на праві власності належить йому та його матері ОСОБА_6 , де в нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до відокремленої частини будинку вказаного вище домоволодіння, у якому проживає його матір ОСОБА_6 та подальшого спричинення їй тілесних ушкоджень.

Надалі, ОСОБА_5 в цей же день та час, реалізуючи свій умисел на незаконне проникнення до житла ОСОБА_6 , а саме відокремленої частини будинку, що по АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що власником частини вказаного будинку є потерпіла, всупереч її волі, а так само без її дозволу, за відсутність будь-яких причин для порушення недоторканості житла домоволодіння особи, шляхом застосування власної фізичної сили рук та тіла, пошкодив вхідні двері та через них потрапив у середину житла ОСОБА_6 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України.

Крім цього, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії та маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи у житлі останньої, а саме у відокремленій частині будинку, що по АДРЕСА_1 , 10.01.2024 близько 01:30 год., передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків для здоров`я потерпілої та свідомо бажаючи їх настання, використовуючи фізичну силу рук, підійшов до ОСОБА_6 та наніс їй один удар кулаком правої руки в ділянку грудей, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_7 синець на передній поверхні грудної клітки, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконе проникнення до житла із застосуванням насильства, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 162 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпіла в судовому засіданні просила суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст.162 КК України, оскільки він вчинив незаконе проникнення до житла із застосуванням насильства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку ; вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах . Обставина, що пом"якшує покарання: щире каяття.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика ОСОБА_5 позитивна, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, психічними розладами не страждає.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, відтак, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Таким чином, можливим є застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 162КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 ,звільнити від відбуття призначеного основного покарання із випробуванням та визначити 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до ч.4ст.76КК України,нагляд за ОСОБА_5 ,як військовослужбовцем,звільненим відвідбування покарання з випробуванням, покласти на начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі зміни місця служби - на командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_5 згідно з ч. 1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Речовий доказ: мотошолом сірого кольору - повернути ОСОБА_5 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1