У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000257, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 серпня 2025 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований та мешкає АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 серпня 2025 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України та йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Ухвалено, строк покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 09.09.2024 р.

Ухвалено, обраний ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Ухвалено, скасувати арешт, накладений ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2024 р.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить змінити вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.08.2025 р. в частині призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді 8 років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 69 КК України призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого, більш м?якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 з вироком суду не погоджується, оскільки міра покарання не відповідає меті та цілям покарання.

Зазначає, що судом не в повній мірі дотримано вимог закону при призначенні покарання ОСОБА_5 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, має на території м. Миколаєва зареєстроване місце проживання за адресою - АДРЕСА_1 , хворіє тяжкими захворюваннями, за місцем роботи характеризується позитивно. Свою провину визнав повністю, розкаявся, сприяв органам досудового розслідування у встановлені об?єктивних обставин скоєного злочину.

Вказує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України - не встановлено. Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, цивільний позов не заявлявся.

Обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, що пом?якшують покарання - є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що мешканець м. Миколаєва ОСОБА_5 , використовуючи обліковий запис « ОСОБА_8 » (ID - ) в кросплатформному месенджері «Telegram», причетний до передачі представникам країни агресора, а саме адміністратору телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 », який використовує аккаунт «Евгений» (ID - ) інформації щодо місць дислокації Збройних Сил України чи інших утворених, відповідно до законів України військових формувань на території Миколаївського регіону, за можливості їх ідентифікації на місцевості.

З 20.06.2024 р. ОСОБА_5 , використовуючи обліковий запис « ОСОБА_8 » (ID - ) розпочав листування з користувачем під нік-неймом « ОСОБА_10 ». При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що кінцевим користувачем облікового запису з нік-неймом «Евгений» є представник країни агресора, а саме адміністратор телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 » в якому, основними учасниками є особи, що підтримують та виправдовують ведення ЗС РФ агресивної війни на території України, здійснює збір та накопичення інформації щодо переміщення, руху і розташування Збройних Сил України (далі - ЗСУ), чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, з метою подальшої передачі такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, представникам її спецслужб, тощо.

Так, використовуючи вищевказаний спосіб, ОСОБА_5 , в ході особистого листування з користувачем з нік-неймом «Евгений» у період з 21.06.2024 р. по 26.06.2024 р., перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на несанкціоноване поширення інформації про місцерозташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, діючи умисно, на шкоду основам національної безпеки України, передбачаючи що його дії можуть завдати шкоду обороноздатності та інформаційній безпеці України, та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Motorola G32», в ході особистого спілкування з користувачем з нік-неймом «Евгений», надсилав повідомлення з відомостями про місце розташування військовослужбовців ЗСУ, з текстом наступного змісту: 21.06.2024 р. о 11.12 год. « ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

26.06.2024 р. о 08.39 год. «Там ночует человек 30-40 ТЦК, когда Русские были на правом берегу там были поляки и грузины, я ОСОБА_11 описывался. Можно поймать момент если будет что то по лучше и бо бахнуть. Буду пробовать снять видео или фото.скину просто местность открытая и живая рядом рынок».

Далі, у період з 23.08.2024 р. по 31.08.2024 р. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в ході особистого спілкування з користувачем з нік-неймом «Евгений», надіслав повідомлення з відомостями про місце розташування військовослужбовців ЗСУ, а саме: 23.08.2024 р. о 00.05 год. «Три села где засели уроды жёлтым Русская КоссаЗнакомые есть но они кастрюли стараюсь от них подальше держатся. Даже если что-то прилетает кричат нечего не было.Честно сказать с при помощи птички и арты можно ровнять достанут. Даже не жалко. Когда летит на кимбур они радуются или ТЦК загребли тоже радуются +нацыки от туда приезжают пьяные в Октябрьское скупится,до мирняка дорываются как-то так».

28.08.2024 р. о 23.20 год. надіслав скріншот, на якому зображена база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ІНФОРМАЦІЯ_5 о 23.36 год. надіслав повідомлення наступного змісту «Две бази. Из под русской тоже сбивали герани. Одна каструля лап нула».

ІНФОРМАЦІЯ_6 о 21.37 год. надіслав скріншот, на якому відображена база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Передана (поширена) ОСОБА_5 за вищевикладених обставин інформація щодо місць дислокації підрозділів ЗСУ та військової техніки ЗСУ, у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України чи Службою безпеки України не розміщувалась (не поширювалась).

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 114-2 КК України вірно та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Так, обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, раніше не судимого, офіційно працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання та реалізуючи принцип законності і справедливості покарання, дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Стосовно доводів захисника про активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим, як обставини, яка має бути врахована як така, що пом`якшує покарання, апеляційний суд доходить наступного.

Під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Водночас, матеріали кримінального провадження не містять даних про повідомлення ОСОБА_5 органам досудового розслідування таких обставин кримінального правопорушення, які б ще не були встановлені ними на підставі проведених слідчих (розшукових) дій.

Повне визнання обвинуваченим своєї вини та його щире каяття у скоєному були враховані судом першої інстанції та дали суду право призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у мінімальних межах, санкції інкримінованого кримінального правопорушення.

Погоджується з таким висновком і апеляційний суд, з огляду на ті обставини, що ОСОБА_5 умисно, на шкоду основам національної безпеки України, передбачаючи, що його дії можуть завдати шкоду обороноздатності та інформаційній безпеці України, вчинив кримінальне правопорушення направлене на несанкціоноване поширення інформації про місце розташування Збройних Сил України чи інших утворених, відповідно до законів України військових формувань.

Відтак, взявши до уваги всі обставини, які за законом мають правове значення, суд першої інстанції, належно умотивувавши своє рішення, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність достатніх підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Посилання захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_5 хворіє тяжкими захворюваннями не виправдовує злочинної поведінки обвинуваченого та, з огляду на вчинення кримінального правопорушення на шкоду обороноздатності України, не є достатнім мотивом для застосування до нього положень ст. 69 КК України.

На думку апеляційного суду, покарання судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, воно відповідає тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку не виявлено, оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 серпня 2025 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3