№ провадження 1-кп/646/1772/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження № 0000273 від 19.11.2025 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 03.07.2025 Основ`янським районним судом міста Харкова з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 03.09.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України,

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

прокурор ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 03.07.2025 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 160 годин громадських робіт, який ухвалою Харківського апеляційного суду від 03.09.2025 змінено у частині призначеного покарання, постановлено вважати засудженим його за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 03.09.2025.

21.10.2025 Основ?янським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області (далі «Основ`янський РВ») отриманий та прийнятий до виконання вирок Основ`янського районного суду м. Харкова від 03.09.2025.

Того ж дня ОСОБА_4 поставлений на облік і викликаний до інспекції з метою роз`яснення умов відбуття призначеного покарання у виді громадських робіт, а також для направлення безпосередньо на відпрацювання призначеного виду покарання.

Після цього, ОСОБА_4 23.10.2025 ознайомився з умовами відбування покарання у виді громадських робіт та наслідками ухилення від відбування покарання, про що надав Основ?янському РВ письмову підписку та отримав направлення для відпрацювання громадських робіт у ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області в період з 24.10.2025 по час закінчення відбування покарання. Протягом жовтня 2025 року, відповідно до табелів обліку робочого часу, ОСОБА_4 відпрацював загально 24 години, у листопаді 2025 року 8 годин, загально 32 години, невідпрацьованими залишились 68 годин.

Однак, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування покарання, усвідомлюючи протиправність свого діяння, у визначений для нього період, без поважних причин та відсутності упереджень і прорахунків з боку територіального органу з питань пробації, не маючи медичних протипоказань щодо виконання громадських робіт, не виходив на роботу 05.11.2025, 06.11.2025, 07.11.2025, 10.11.2025, 11.11.2025, 12.11.2025, 13.11.2025, 14.11.2025, 17.11.2025, 18.11.2025, 19.11.2025, 20.11.2025, 21.11.2025, 24.11.2025, 25.11.2025, 26.11.2025, 27.11.2025, для відбуття громадських робіт, вчинивши тим самим невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи.

Про причини невиконання встановлених йому обов`язків з виконання громадських робіт ОСОБА_4 не повідомив ані Основ?янський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ані також керівництво ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП Харківській області.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушив покладені на нього обов`язки, передбачені ст. ст. 36, 37 ч. 3 ст. 40 КВК України, тобто не виконав встановлені вироком суду обов`язки, допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а саме: невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, що в сукупності призвело до порушення ним порядку та умов відбування покарання, визначеного вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 03.07.2025 з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 03.09.2025.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у заяві від 27.11.2025, складеній за участю захисника ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, за встановлених органом досудового розслідування обставин, викладених в обвинувальному акті; йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставин та ним надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, він правильно розуміє зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Таким чином, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні за встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального проступку ухилення засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України.

Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він неодружений, за повідомленням КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався; на диспансерному обліку у КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» не перебуває; в поліклінічне відділення КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» за амбулаторною допомогою не звертався, під медичним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває. За місцем фактичного проживання характеризується посередньо, алкогольними та наркотичними речовинами не зловживає; 26.08.2025 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст. 178 КУпАП.

За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на обліку не перебуває, на військову службу під час мобілізації, на особливий період не призивався.

За інформацією ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_4 перебуває на обліку як солдат резерву, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації та користується правом на відстрочку, яка надана йому до 02.02.2026.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що санкція ч. 2 ст. 389 КК України, передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, засуджений вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 03.07.2025 з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 03.09.2025 до покарання у виді 100 годин громадських робіт. За повідомленням Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області за вих № 4878/24/27/2-25 від 03.12.2025 ОСОБА_4 згідно з повідомленнями про облік робочого часу за жовтень 2025 року відпрацював 24 години громадських робіт, за листопад 2025 року 8 годин, не відпрацьовано 68 годин громадських робіт.

Отже, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, конкретні обставини його вчинення (форму вини, кількість епізодів, тощо), установлені вище дані про особу ОСОБА_4 , з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що досягнення мети визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе шляхом призначення йому покарання, у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік та покладенням обов`язків.

Суд вважає, що обмеження волі, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, який не має негативних характеристик, повністю визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, буде надто суворим для нього покаранням.

Водночас, судом установлено, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 до відбуття ним покарання у виді громадських робіт, призначеного йому вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 03.07.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно зі ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Судом установлено, що із ста годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув тридцять дві, отже невідбута частина покарання за вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 03.07.2025 становить 68 годин громадських робіт.

Отже, зважаючи на дані про особу обвинувачення, ступінь тяжкості та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, суд призначає ОСОБА_4 остаточне покарання, на підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 03.07.2025 з розрахунку вісім годин громадських робіт за один день пробаційного нагляду, у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 8 днів.

Одночасно, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України..

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373- 376, 381-382, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді одного року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 03.07.2025 з розрахунку вісім годин громадських робіт за один день пробаційного нагляду, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 8 (вісім) днів.

Згідно із ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

Речові докази копії матеріалів особової справи ОСОБА_4 , заведеної Основ`янським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, копії пояснень ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня отримання копії цього судового рішення особою, яка його оскаржує, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, тобто не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1