Номер провадження 1-кс/205/2412/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра
У Х В А Л А

29 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпропа ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що Громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 15.03.2022, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу російської федерації, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання рф поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій її території, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, діючи умисно, добровільно прийняв рішення у період воєнного стану зайняти посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території м. Донецька, Донецької області правоохоронному органі (мовою оригіналу) «Министерстве внутренних дел Донецкой Народной Республики» («Міністерстві внутрішніх справ Донецької народної республіки»). В подальшому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, добровільно прийняв пропозицію, надавши згоду та зайняв посаду (мовою оригіналу) «старшего офицера оперативного отделения штаба Командования внутренних войск МВД Донецкой народной республики» (старшого офіцера оперативного відділення штабу Командування внутрішніх військ МВС Донецької народної республіки) у незаконно створеному на тимчасово окупованій території м. Донецька Донецької області правоохоронному органі, розташованому за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Восточна, буд. 6а.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Також, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, умисно, з корисливих мотивів, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, добровільно погодився прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни- агресора) - РФ.

В подальшому, громадянин України ОСОБА_4 , діючи в період збройного конфлікту, умисно, з корисливих мотивів, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецьк, Донецької області, зайняв посаду (мовою оригіналу) «старшего офицера оперативного отделения штаба Командования внутренних войск МВД Донецкой народной республики» (старшого офіцера оперативного відділення штабу Командування внутрішніх військ МВС Донецької народної республіки), де приступив до виконання покладених на нього обов`язків.

Станом на 07.03.2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) громадянин України ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради в умовах воєнного стану у складі т.зв. «оперативного відділення штабу Командування внутрішніх військ МВС ДНР» приймав участь в «спеціальній військовій операції рф» проти України, а саме приймав участь в роботі на т.зв. «резервному пункті управління штабу Командування внутрішніх військ МВС ДНР» в смт. Талаківка, м. Маріуполь при безпосередньому артилерійському та танкових обстрілах збройних сил України, вів робочу карту бойових дій та супутню документацію в призначених районах під час проведення бойових дій із захоплення та окупації м. Маріуполя Донецької області.

30.04.2022 т.зв. «Командуванням внутрішніх військ МВС ДНР» представлений до нагородження державною нагородою медаль «За звільнення Маріуполя».

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у державній зраді, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало у переході на бік ворога, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням території м. Донецьк Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №227 від 06.11.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про виклик підозрюваного на 10.11.2025 з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 11.11.2025 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., 12.11.2025 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного та проведення інших процесуальних дій.

Жодного разу у призначений час та місце громадянин України ОСОБА_4 не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив. Крім цього, 06 листопада 2025 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику останнього адвокатові ОСОБА_5 .

Таким чином, 06.11.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме:

- у державній зраді, тобто у вчиненні громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що виразилося у переході на бік ворога в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

- у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом слідчого останній до органу досудового розслідування не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою слідчого від 12.11.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в державний розшук.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів встановлено, що у приватній власності підозрюваного ОСОБА_4 знаходиться наступне майно:

- 1/3 частка квартири, реєстраційний номер 5535792, загальною площею 48,25 кв.м, житлова площа 28,90 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

За таких обставин, зазначене майно підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України може бути конфісковане в дохід держави, як вид покарання.

Сторона обвинувачення, станом на час подання клопотання, не володіє інформацією про те, чи передавав підозрюваний за довіреністю або іншим чином право відчужувати належне йому майно своїм родичам або іншим особам, отже враховуючи, що до моменту внесення в реєстр відповідних відомостей щодо арешту майна підозрюваного може пройти достатній для вищевказаних дій зацікавлених осіб проміжок часу, у зв`язку з чим необхідно забезпечити проведення розгляду клопотання та здійснення арешту майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без участі останнього, та в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду клопотання у їх відсутність, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Вказані вимоги кримінального процесуального закону при поданні клопотання про арешт майна, слідчим виконані належним чином, а тому, на переконання слідчого судді, клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання підтверджується, що зазначене майно, у разі доведеності винуватості особи може забезпечити виконання конфіскацію майна, як виду покарання, слідчий суддя вважає доведеним необхідність арешту майна і ризиків передбачених положеннями п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, доходить висновку про обґрунтованість клопотання та накладення арешту на майно.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та кримінальним правопорушенням під час подальшого досудового розслідування або судового розгляду обвинувального акту буде спростована або судом буде встановлено відсутність складу чи події злочину, власник майна наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174, п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 372 КПК, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

2. Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

- 1/3 частка квартири, реєстраційний номер 5535792, загальною площею 48,25 кв.м, житлова площа 28,90 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1