ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3787/25

Провадження № 11-кп/820/154/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Місцевий суд мотивував своє рішенням тим, що покарання у виді обмеження волі, на яке ОСОБА_6 просив замінити призначене йому покарання, не може бути застосоване до засудженого, оскільки він є особою пенсійного віку, а крім того згідно вимог ч.2 ст.61 КК України обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. При цьому станом на 10 вересня 2025 року невідбутий ОСОБА_6 строк покарання становить 15 днів.

Засуджений ОСОБА_6 у поданій ним апеляційній скарзі, з урахуванням доповнення, як видно з її змісту, просить скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 10 вересня 2025 року та постановити нову, якою подане ним клопотання задовольнити.

Вказує про незаконність ухвали суду першої інстанції.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив засудженому у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 про законність ухвали суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин (п.2 ч.4 ст.82 КК України).

Згідно роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З матеріалів провадження видно, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2020 року ОСОБА_6 засуджений за ст.ст.121 ч.1, 72 ч.5 КК України до 5 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 червня 2019 року по 22 серпня 2019 року включно.

Початок строку: 23 листопада 2020 року.

Кінець строку: 25 вересня 2025 року.

18 серпня 2025 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2020 року, яким його засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, більш м`яким. В обґрунтування клопотання зазначив, що за час перебування в місцях позбавлення волі проявив бездоганну поведінку, дотримується розпорядку дня та внутрішніх правил проживання і харчування, займається самовихованням та вихованням інших, що може бути причиною залишення його на території установи. 09 квітня 2025 року отримав заохочення. Тому просив, замінити йому невідбуту частину покарання 1 місяць 10 днів більш м`яким, а саме обмеженням волі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого суд першої інстанції виходив з того, що згідно положень ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

При цьому ОСОБА_6 є особою пенсійного віку, а отже покарання у виді обмеження волі, яке згідно вимог ч.2 ст.61 КК України встановлюється на строк від одного до п`яти років, до останнього не може бути застосоване.

Крім того, станом на 10 вересня 2025 року невідбутий ОСОБА_6 строк покарання становить 15 днів.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що покарання у виді обмеження волі до ОСОБА_6 не може бути застосоване, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання засудженого.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції всебічно дослідив матеріали провадження, правильно застосував норми матеріального права, та прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно листа Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» від 13 жовтня 2025 року № 5/6475 засуджений ОСОБА_6 був звільнений з ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» по відбуттю строку покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного необґрунтованими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив засудженому у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України та про незаконність ухвали суду.

Ухвала суду є законною та обґрунтованої і підстав для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: