Справа № 464/1/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/95/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0001039 від 31 грудня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

з участю підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2025 року за №0001039.

Слідчий СВ відділу поліції №2 ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99 840 грн.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 січня 2026 року відмовлено у задоволеннім такого клопотання та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Топільниця, Старосамбірського району, Львівської області - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - забороні цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_1 . Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу два місяці.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що лише ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 за відсутності інших обставин, з якими пов`язується можливість застосування запобіжного заходу тримання під вартою, не може бути підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу та врахував при цьому особу підозрюваного, який раніше до кримінальної не притягувався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має хронічне захворювання, один із його батьків є особою з інвалідністю.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99 840 грн. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду, у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження за кожною вимогою; не відлучати із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, що не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, та підлягає скасуванню.

Вважає, що слідчим та прокурором чітко дотримано вимоги ст.ст.176-178, 183, 184 КПК України та зазначено всі необхідні відомості, передбачені цими нормами при складанні клопотання про заст. Осування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Наголошує про те, що наявна обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та доведеністю заявлених у клопотанні стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Стверджує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів враховуючи наявність заявлених ризиків, є неможливим, оскільки обставини кримінального провадження у їх сукупності вказують на те, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язано із триманням під вартою, такий ним із високою ймовірністю може бути порушено.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які заперечили апеляційні доводи, вважають оскаржувану ухвалу законною та вмотивованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства ).

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001039 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, ч.1 ст.307 КК України. У ході досудового розслідування у межах цього досудового провадження, ОСОБА_7 у цей же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про про відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, як встановлено слідчим суддею, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до матеріалів клопотання доказами.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, врахувавши при цьому дані про особу підозрюваного.

Апеляційні твердження прокурора фактично дублюють обґрунтування клопотання, яке вже було предметом розгляду слідчого судді та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Правових підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави колегія суддів не вбачає та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного вважає обґрунтованим застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0001039 від 31 грудня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4