Провадження №1-кс/523/8209/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, заміжньої, працевлаштованої ФОП, проживаючої з родиною, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000548 від 30.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури.

03.12.2025 року о 17 годині 22 хвилин громадянку України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

03.12.2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

04.12.2025 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , яке обґрунтоване тим, що вона може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваній надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення;

- продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 30.10.2025 року;

- протоколом огляду інформації, що міститься в мережі Інтернет від 31.10.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 03.11.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 03.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 03.11.2025 року;

- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 538 від 29.10.2025 року;

- відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_3 № 8906 від 18.11.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 06.11.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 06.11.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 06.11.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 12.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 від 12.11.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 11.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_15 від 11.11.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 11.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_16 від 11.11.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 11.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_17 від 11.11.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 12.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_18 від 12.11.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 12.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_19 від 12.11.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_20 від 12.11.2025 року;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_20 від 12.11.2025 року;

- протоколом обшуку за місцем проживанння ОСОБА_6 від 03.12.2025 року;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому;

слідчий підтримав клопотання прокурора;

захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ризики зазначені в клопотанні необґрунтовані, поведінкою підозрюваної, яка визнала свою вину та особою ОСОБА_21 та просив визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

підозрювана підтримала захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне Процесуальне Законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання підозрюваної під вартою повинна забезпечувати не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя вважає, що слідчим надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

З урахуванням суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого ОСОБА_6 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваної, яка є раніше не судимою, заміжньою, працевлаштованою ФОП та проживаючою з родиною в Одеській області, останній було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, слідчий суддя вважає, що потрібно застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких доказів, які б давали підстави слідчому судді застосувати стосовно підозрюваної більш м`який запобіжний захід, надано не було, а зазначені в клопотанні ризики існують та є обґрунтованими.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення під час дії воєнного стану, що становить підвищену суспільну небезпеку, а також високий ступінь встановлених ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про продовження запобіжного заходу без визначення розміру застави.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 02.02.2026 року включно, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1