Єдиний унікальний № 510/14/26
Провадження № 1-кп/510/353/26
У Х В А Л А

03 лютого 2026 рокуРенійський районний суд Одеської області

у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ),

перекладача - ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рені Одеської області, в режимі відео-конференції матеріали обвинувального акту та клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2025 № 0001347 за обвинуваченням ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинФедеративної Республіки Німеччина, уродженця м. Ольденбург Федеративна Республіка Німеччини, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.305 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.01.2026 р. у провадження Ренійського районного суду Одеської області надійшли матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.305 КК України.

15.01.2026 р. за вх. № ЕП-32 до суду скероване клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ). В клопотанні, сторона обвинувачення вказала: «Ренійським районним судом Одеської області здійснюється судове провадження у кримінальному провадженні № 0001347 від 14.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.305 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 14.10.2025, громадянин ФРН ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлені час та місці, але перебуваючи на території Федеративної Республіки Німеччина, маючи умисел на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контрою попередньо придбаних, наркотичних засобів обіг яких обмежено - канабісу та смоли канабісу, помістив їх у три поліетиленові зіп-пакети, вміст одного з пакетів змішавши з подрібненими бобами арахісу, та пластикову банку білого кольору з написом «СВDNОL», пластиковий подрібнювач помаранчевого кольору, які додатково загорнув в особистий одяг та помістив до свої ручних сумок, які були прикріплені до належного йому велосипеду марки «SТІVЕNS», для подальшого безперешкодного проходження митного і прикордонного контролю, а також для ускладнення виявлення цих наркотичних засобів співробітниками правоохоронних органів.

Згідно розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), повинен був попередньо придбані на території ФРН наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс та смолу канабісу, особисто перевезти на своєму велосипеді марки «SТІVЕNS», з приховуванням від митного контролю, з території Федеративної Республіки Німеччина до України.

Так, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), з метою реалізації свого злочинного плану, переслідуючи злочинні наміри, направлені на контрабандне переміщення через митний кордон України наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабісу та смолу канабісу, не пізніше 14.10.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у Федеративній Республіці Німеччина, у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб та місці незаконно придбав наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс та смолу канабісу.

Після чого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), дотримуючись своєї злочинної мети, попередньо придбані наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс та смолу канабісу, приховав шляхом загортання їх в особистий одяг та помістив до своїх ручних сумок, які були прикріплені до належного йому велосипеду марки «SТІVЕNS», на якому він пересувався з м. Ольденбург ФРН до м. Рені Україна.

В подальшому, переслідуючи свій злочинний задум, з метою контрабанди наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабісу та смоли канабісу, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), який пересувався на велосипеді марки «SТІVЕNS», продовжуючи свою злочинну мету та переслідуючи мету контрабанди наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабісу та смоли канабісу, з м. Ольденбург (Федеративна Республіка Німеччина) до м. Рені, Ізмаїльського району, Одеської області (Україна), 14.08.2025, близько 22 год. 40 хв., маючи при собі попередньо приховані наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс та смолу канабісу, прибув до зони митного контролю пункту пропуску «Рені-Джюрджюлешть» відділу митного оформлення № 4 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Дорога Дружби, буд. 20, в напрямку на в`їзд до України по смузі «зелений коридор». Після чого, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), направили для проходження митного контролю, для митного оформлення громадян та обов`язкового письмового декларування предметів та речей на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, що підлягають обов`язковому декларуванню та (або) оподаткуванню.

Після цього, 14.10.2025 після 22 год. 40 хв. ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, будучи обізнаним із порядком перетину митного кордону України, маючи при собі наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс та смолу канабісу, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та обіг яких на території України обмежено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, не заявив про наявність у нього вказаних наркотичних засобів, не пред`явив їх до митного огляду та умисно не повідомив будь-який правоохоронний орган про їх наявність у нього.

В подальшому, 14.10.2025, у період з 22 год. 40 хв. по 23 год. 00 хв., під час спільного митно-прикордонного контролю громадянина ФРН ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), а саме в його дорожній сумці під його особистими речами та одягом, виявлено три поліетиленові зіп-пакети, вміст одного з пакетів змішаний з подрібненими бобами арахісу, та пластикову банку білого кольору з написом «СВБКОЕ», пластиковий подрібнювач помаранчевого кольору та додатково були загорнуті в особистий одяг, в середині яких містилися наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс, масою 37,66 г, та смола канабісу, масою 1,21 г, за результатом чого було складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 14.10.2025 та протокол про порушення митних правил № 0661/UА500000/2025 від 14.10.2025.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс та смола канабісу відносяться до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця № ІІ Список № 1).

При цьому 37,66 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс та 1,21 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено - смола канабісу, відповідно до Таблиці № 1 Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць незначних, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу» утворює невеликий розмір.

Так, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого умислу, направленого на контрабанду наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабісу, масою 37,66 г та смоли канабісу, масою 1,21 г, з території Федеративної Республіки Німеччина на територію України, та вчинив о 22 год. 40 хв. 14.10.2025 контрабанду вказаних наркотичних засобів з приховуванням від митного контролю в пункті пропуску «Рені-Джюрджюлешть» відділу митного оформлення № 4 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Дорога Дружби, буд. 20.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України за кваліфікуючими ознаками: контрабанда наркотичних засобів, тобто їх

переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено що не пізніше 14.10.2025 та не пізніше 22 год. 40 хв. 14.10.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) у громадянина ФРН ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), який перебуваючи на території Федеративної Республіки Німеччини (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) в супереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та в порушення вимог Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабісу та смоли канабісу, без мети збуту.

Згідно розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), повинен був попередньо придбані на території ФРН наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс та смолу канабісу, особисто перевезти на своєму велосипеді марки «8ТІУЕК8» з приховуванням від митного контролю, з території Федеративної Республіки Німеччина до України.

Так, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), з метою реалізації свого злочинного плану, переслідуючи злочинні наміри, направлені на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабіс та смоли канабісу, без мети збуту, не пізніше 14.10.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб та місці незаконно придбав наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс та смолу канабісу.

Після чого, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), дотримуючись своєї злочинної мети, попередньо придбані наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс та смолу канабісу, приховав шляхом загортання їх в особистий одяг та помістив до своїх ручних сумок, які були прикріплені до належного йому велосипеду марки «SТІVЕNS», на якому він пересувався з м. Ольденбург ФРН.

В подальшому, переслідуючи свій злочинний задум, з метою зберігання та перевезення наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабісу та смоли канабісу, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), який пересувався на велосипеді марки «SТІVЕNS», продовжуючи свою злочинну мету та переслідуючи мету контрабанди наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабісу та смоли канабісу, з м. Ольденбург (Федеративна Республіка Німеччина) до м. Рені, Ізмаїльського району, Одеської області (Україна), 14.08.2025, близько 22 год. 40 хв., маючи при собі попередньо приховані наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс та смолу канабісу, прибув до зони митого контролю пункту пропуску «Рені-Джюрджюлешть» відділу митного оформлення № 4 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Дорога Дружби, буд. 20, в напрямку на в`їзд до України по смузі «зелений коридор». Після чого, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), направили для проходження митного контролю, для митного оформлення громадян та обов`язкового письмового декларування предметів та речей на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, що підлягають обов`язковому декларуванню та (або) оподаткуванню.

В подальшому, 14.10.2025, у період з 22 год. 40 хв. по 23 год. 00 хв., під час спільного митно-прикордонного контролю громадянина ФРН ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), а саме в його дорожній сумці під його особистими речами та одягом, виявлено три поліетиленові зіп-пакети, вміст одного з пакетів змішаний з подрібненими бобами арахісу, та пластикову банку білого кольору з написом «СВDNОL», пластиковий подрібнювач помаранчевого кольору та додатково були загорнуті в особистий одяг, в середині яких містилися наркотичні засоби, обіг яких обмежено - канабіс, масою 37,66 г, та смола канабісу, масою 1,21 г, за результатом чого було складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 14.10.2025 та протокол про порушення митних правил № 0661/ЛА500000/2025 від 14.10.2025.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс та смола канабісу відносяться до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця № ІІ Список № 1).

При цьому 37,66 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс та 1,21 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено - смола канабісу, відповідно до Таблиці № 1 Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць незначних, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу» утворює невеликий розмір.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини:

- повідомленням Одеської митниці № 090 від 14.10.2025 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину;

- протоколом про порушення митних правил №0661/UА500000/2025 від 14.10.2025;

- протоколом огляду місця події від 14.10.2025;

- експрес-тестом «Маrsjuаnа Наshіsh», який дав позитивний результат на канабіс;

- протоколом допиту свідка інспектора - інструктора ДПСУ ОСОБА_8 від. 14.10.2025;

- протоколом допиту свідка в.о. начальника відділу ДПСУ ОСОБА_9 від. 14.10.2025;

- протоколом допиту свідка інспектора прикордонної служби І категорії ОСОБА_10 від. 14.10.2025;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

14.10.2025, о 23 год. 59 хв. ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), в порядку ст.208 КПК України, затримано посадовою особою відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУ НП в Одеській області.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ), 15.10.2025 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.305 КК України, за ознаками: контрабанда наркотичних засобів обіг яких обмежено, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, за наступних обставин, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

У вчинені вказаних злочинів обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ольденбург, Федеративна Республіка Німеччини, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин Федеративної Республіки Німеччина, раніше не судимий.

Так, 15.10.2025 слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 гривень.

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, що, згідно ст.183 ч.2 п.4 КПК України, дозволяє обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У обвинувачуваного на території України відсутні соціальні зв`язки. ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), є іноземцем, а саме громадянином Федеративної Республіки Німеччина, тобто може безперешкодно залишити територію України. Крім того, враховуючи, що поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, суспільства, у зв`язку з чим відносно нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також, вказані обставини не дозволяють застосувати відносно обвинувачуваного запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки.

Крім цього, у разі визнання обвинувачуваного винним, йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що надає підстави вважати, що він перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, необхідно прийняти до уваги, що підвищена суспільна небезпека злочину у вчиненні якого на цей час обвинувачується ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), полягає в тому, що злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів посягають на правовий режим обігу, а додатковим об`єктом кримінально-правової охорони є здоров`я населення.

Обвинувачуваний, усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час обвинувачується, а саме у вчиненні тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років може переховуватися від суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження, слід також враховувати, що обвинувачуваний, ретельно приховував свою злочинну діяльність, вчинив тяжкий злочин з прямим умислом, усвідомлював суспільну небезпеку вчиненого діяння та не бажав його викриття правоохоронними органами.

До того ж, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), є іноземцем, а саме громадянином Федеративної Республіки Німеччина, у зв`язку із цим може виїхати з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та переховування від суду.

Зазначені обставини, відповідно до ст.177 КПК України, були підставою до обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо у зв`язку з вищевказаними обставинами.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачуваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу необхідно враховувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчинених злочинів. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Заставу передбачається в якості альтернативного запобіжного заходу. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження.

Згідно зі ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194,197, 331 КПК України, ПРОШУ: Задовольнити клопотання та продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачуваного у кримінальному провадженні № 0001347 громадянина Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів з визначенням розміру застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 гривень….».

27.01.2026 р., під час проведення підготовчого судового засідання, обвинувачений ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), був ознайомлений з цім клопотанням за допомогою перекладача ОСОБА_7 , яка здійснила переклад з української мови на німецьку мову текст з правами та обов`язками обвинуваченого, які обвинуваченому були вручені під відео-фіксації за участі адвоката. Також, обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), під відео-фіксацію, за участі адвоката, під час проведення підготовчого судового засідання, був вручений переклад клопотання про продовження строку тримання під вартою з української мови на німецьку мову, переклад якого здійснив перекладач ОСОБА_7 . Розгляд клопотання був відкладений на наступне судове засідання, з метою надати стороні захисту визначитися із правовою позицією при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Адвокат ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, з підстав необґрунтованості та недоведеності ризиків. Додав, що обвинувачений не міг знати, що рослина коноплі, це наркотичний засіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), підтримав свого захисника.

Вивчивши ретельно матеріали обвинувального акту, клопотання прокурора, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалами суду від 16.10.2025 р., 11.12.2025 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), застосований та продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою. Суд враховує те, що зазначені ухвали стороною захисту не оскаржувалися, не були скасовані.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали тримання під вартою.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виключних обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України «Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати норми міжнародного права та практику Європейського суду з прав людини.

Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі „Гарькавий проти України від 18 лютого 2010 року зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції; цей перелік винятків є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (§ 63).

Забезпечення права на свободу та особисту недоторканність є також однією з засад кримінального провадження відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Кодексу і полягає в тому, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених Кодексом.

Суд зазначає, що підставами продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), є наявність заявлених ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, на які посилався прокурор в своєму клопотанні і з якими головуючій суддя повністю погоджується, та які враховувались слідчим суддею при обранні та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, також те, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), закінчується, він обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, вчиненого у період воєнного стану, ризики, визначені ст.177 КПК України, не змінилися та не зменшились, підстави, за яких судом (слідчим суддею) було обрано та продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а в ході розгляду справи необхідно провести ще певні процесуальні дії, - суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів,з визначенням розміру застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 246 300 гривень.

Суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не доцільно виходячи із суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання в частині визначення розміру застави обвинуваченому, суд вважає зазначити наступне.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України. Але суд звертає увагу на те, що це право суду, а не обов`язок.

Разом з цим ч.3 ст.183 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищезазначене, а також особу обвинуваченого, беручи до уваги характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) діяння, наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає за можливе в якості гаранту виконання обвинуваченим обов`язків визначити виключний розмір застави, який передбачений для осіб, які обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, а саме: 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на сьогодення становить 2 246 300 грн., що на думку суду буде спів-мірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Також, у разі застосування запобіжного заходу у виді застави обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінкиобвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Тому суд частково погоджується з визначенням розміру застави, вказаному у клопотанні прокурора.

Тобто: суд надає можливість стороні захисту скористатися цією нормою діючого законодавства, щоб обвинувачений не утримувався в місцях позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196-199, 205, 291, 331, 395, 400 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.305 КК України задовольнити.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто: по 03 квітня 2026 р., (включно), з утриманням в Державній Установі «Ізмаїльський слідчій ізолятор»,з визначенням розміру застави.

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 в частині визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.305 КК України задовольнити частково.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у межі - 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 03.02.2026 р. складає 2 246 300 (два мільйони двісті сорок шість тисяч триста) грн.

Зазначену суму обвинувачений ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Ренійського районного суду Одеської області від 03.02.2026 року. Заставна сума за ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ).

Після внесення застави, обвинувачений ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) негайно звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) обов`язки, на строк дії запобіжного заходу,у виді тримання під вартою, а саме: по 03 квітня 2026 р., (включно), які передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

- повідомляти про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками по справі;

- здати до СВ УСБУ в Одеській області на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), що відповідно до ч.ч.8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно внесених змін до ч.2 ст.392 КПК України згідно із Законом № 1027-IX від 02.12.2020 р. ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених ч.2 ст.400 КПК України.

Суддя ОСОБА_1