Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1503/25
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2025 року

Слідчий суддя Ружинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в с-щі Ружин Житомирської області клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000071 від 21.12.2025, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Голубівка Ружинського району Житомирської області, українця,

громадянина України, з середньою - освітою, жителя

АДРЕСА_1 , не працюючого, особи з інвалідністю

2- ї групи з дитинства, не одруженого, не депутата, в силу ст. 89 КК не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №2 (с.Ружин) Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до Ружинського районного суду Житомирської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що СВ ВП №2 Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 21.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

22.12. 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого, яка вважала, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, зважаючи на особу підозрюваного, який може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом не явки чи не своєчасної явки за викликом до органу досудового розслідування, для проведення слідчих (процесуальних) дій; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому викладені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не може бути обраний, думку прокурора, який повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які, кожен зокрема, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, вважали за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід, аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ч. 1 ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті176цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З письмового повідомлення про підозру, доданого до клопотання, вбачається, що ОСОБА_7 в установленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України. Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у можливості вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у межах даного кримінального провадження.

Водночас, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Встановлені в ході розгляду клопотання обставини свідчать про те, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, тобто підозра у даному кримінальному провадженні є обґрунтованою.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177КПК України.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, обираючи запобіжний захід, слідчий суддя враховує особу ОСОБА_5 , який не має постійного місця роботи, фактичним його місцем проживання є житловий будинок, який перебуває у незадовільному стані, за місцем проживання характеризується з негативної сторони. Періодично зловживає алкогольними напоями, порушує громадський порядок, веде бродячий спосіб життя та схильний до жебракування, матеріалами клопотання стверджується вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, тобто умисного тяжкого злочину проти громадської безпеки, наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний, будучи обізнаним про тяжкість інкримінованих йому дій, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому може загрожувати у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, крім того підозрюваний проживає самотньо та в останнього відсутні соціальні зв`язки, також підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом не явки чи не своєчасної явки за викликом до органу досудового розслідування, для проведення слідчих (процесуальних) дій.

Наявність ризику - вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) у кримінальному провадженні обґрунтовується схильністю підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, про що свідчить той факт, що ОСОБА_7 наразі в силу ст. 89 КК України не судимий, однак був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, а саме 28.03.2024 Ружинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.259 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та до нього були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторного психіатричної допомоги за місцем проживання, вказане кримінальне правопорушення є аналогічним тому у якому на даний час він підозрюється.

Відповідно кримінальне правопорушення ним вчинене через 7 місяців після зняття з обліку Бердичівський районним відділом сектору №2 Державної установи «Центр пробації».

Тому викладені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, на думку слідчого судді, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим щодо підозрюваного ОСОБА_5 , з огляду на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Матеріали справи не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Стороною захисту також не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Згідно з ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 затримано 21.12.2025 о 23 год.10 хв., тому строк тримання під вартою слід обчислювати з вказаної дати та години.

З огляду на вимоги ст. 183 КПК України судом при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначався розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 182 - 186, 193, 194,196, 197 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 (с-ще Ружин) Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Ружинського району Житомирської області, українця, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб по 19 лютого 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 21.12.2025, тобто з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та надіслати до Державної установи «Житомирська УВП №8», що за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 172.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 19 лютого 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошено о 12 годині 00 хвилин 26.12. 2025 року в залі Ружинського районного суду Житомирської області.

Слідчий суддя ОСОБА_8