Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6314/24
Провадження № 1-кп/644/258/25
13.11.2025
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, в режимі відеоконференцзв`язку матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601 від 23.04.2024, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 02.10.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 10 квітня 2024 близько 17:00, перебуваючи біля магазину «Windows Store», що розташований за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський 83, побачив ОСОБА_5 , при спілкуванні з яким останній дістав свій мобільний телефон, і в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, попрохав у ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон, під надуманим привод телефонного дзвінка, при цьому знаючи заздалегідь, що повертати мобільний телефон останньому він не буде. ОСОБА_5 вірячи в чесність та добропорядність ОСОБА_4 і не підозрюючи про його злочинний намір добровільно передав останньому мобільний телефон марки «ZTE Blade АЗІ 2/32 GB Blue», imei1- НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №«CE-19/121 -24/12595-ТВ від 07.05.2024 складає 2101 гривню.

В подальшому, ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину «Windows Store», з місця скоєння злочину зник, розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Вказані вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману -( шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 з підстав, передбачених п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тобто у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за заволодіння чужим майном, вартість якого не перевищує 3028 грн.

Потерпілий у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд провадження за його відсутністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 висловив згоду на закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», та як наслідок скасована кримінальна відповідальність за вчинені діяння, у яких сума спричинених збитків не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу а/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України необхідно врахувати, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, - ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Станом на 01.01.2024 вказана сума становила 3028 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Отже, з 09.08.2024 змінилася до збільшення сума збитків, спричинених шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати майна, з якої настає кримінальна відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 302,8 грн. в 2024 році, 268,40 грн. в 2023 році, 250,80 грн. в 2022 році тощо).

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення, що становить 3028 грн., а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_4 діяння вчиненого 10.04.2024 на суму 2101,00 грн.

Натомість, вартість майна яким заволодів обвинувачений, і що наразі інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 станом на день розгляду провадження судом, може бути лише підставою адміністративної відповідальності, оскільки вартість майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону на час його вчинення.

Згідно із п. 4 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4 1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частина 4 статті 284 КПК України передбачає, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 361 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч. 1 або п. 1-2 ч. 2 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, якою в ч. 3 визначено наступне: «3. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує».

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння і обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас суд враховує, що скасовано кримінальну протиправність діяння за вчинене кримінальне правопорушення, за якими обвинувачуються ОСОБА_4 , але не скасовано їх протиправність взагалі. Прокурор не позбавлений можливості, за наявності підстав, направити необхідні документи до органу, уповноваженому порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати у справі відсутні. Речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000601 від 23.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність таких діянь.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1