Справа № 589/2870/24
Провадження № 1-кп/589/20/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000126 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погреби, Брасівського району, Брянської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, не одруженого, особи з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на час вчинення злочину не судимого, засудженого: 04.08.2025р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 120 годин,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 зайшов до будинку потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вищевказаною адресою в одній з житлових кімнат будинку, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом вчинення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_6 , пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло останньої з використанням власних геніталій без добровільної згоди потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 22.04.2024 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за вищезазначеною адресою в одній кімнаті разом з ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої свободи та недоторканості ОСОБА_6 , з метою подавлення її волі та можливого супротиву його неправомірним діям завдав декілька ударів в область голови та тіла ОСОБА_6 , спричинивши останній наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забійно-різану рану лівого вуха, множинні забої, садна м`яких тканин волосистої частини голови, обличчя, тулуба та кінцівок.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №118 від 18.06.2024 спричинені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійно-різана рана лівого вуха по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, множинні забої, садна м`яких тканин волосистої частини голови, обличчя, тулуба та кінцівок по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Після чого, не зупиняючись на вчиненому і бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, зняв з ОСОБА_6 одяг та спідню білизну та вчинив відносно неї дії сексуального характеру шляхом вагінального та орального проникнення в тіло потерпілої з використанням власних геніталій, тим самим порушивши статеву свободу та недоторканість потерпілої.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 152 КК України, оскільки він умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої (зґвалтування).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою провину у вчиненні вказаного злочину заперечував.

Під час допиту обвинувачений пояснив, що дана подія трапилась увечері одного з днів 2024 року (точного дня він не пам`ятає, але на вулиці було ще прохолодно). ОСОБА_7 - це його знайома, вони мешкають в одному селі. Зазначив, що в той день, він дійсно був у неї вдома та побив її, але зґвалтування заперечував. Так, він зазначав, що спочатку постукав у двері, вона відчинила. Потім він зайшов до хати, ОСОБА_7 була біля входу, вони разом випили горілку. Після чого він її вдарив. Зазначив, що дій сексуального характеру не вчиняв, тільки побив, не роздягав, зґвалтувати також не намагався. За що саме побив, він не пам`ятає. Коли бив, то вона сиділа на дивані. Своєю рукою обвинувачений потягнув її за руку, потім двічі вдарив долонею по щоці. Після чого пішов додому.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини, його винуватість у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується наступними доказами.

Так в ході допиту в порядку ст. 225 КПК України потерпіла пояснила, що 01 січня 2024 року переїхала в с. Кренидіка з с. Нововасилівка. Жила одна, двері в хату в неї постійно були відкриті, ніхто її не чіпав до весни. В день коли відбулася подія злочину, до неї зайшли дві людини, яких вона не знала. Сіли біля столу та сиділи, а вона в цей час топила грубку. Вони принесли свою горілку, налили у стакан і силоміць вливали їй до рота, а потім самі допили. Один з них схопив потерпілу, роздягнув наголо, а другий в цей час стояв поруч. Той чоловік, що схопив її, кинув її на ліжко і знущався над нею, бив, ґвалтував, у рот «пхав» статевий орган. Було багато ударів, в основному по голові, в груди. Коли цей чоловік її бив на ліжку, то нічого їй не казав, але не давав піднятись. Той, що бив, розстебнув свої штани, «выйняв из штанов свой этот, грешное тело и мне в рот совал и сюда» (рукою вказала на ділянку статевих органів). Він ґвалтував, але недовго, «он залез, туды сюды и слез». Потерпіла зазначила, що він же бив її по голові, вона просила його тільки її не вбивати. Потім, вона не знає яким чином, але другий чоловік (який стояв) вийшов на двір, той, що бив, пішов слідом за ним на вулицю. Зазначила, що від її хати одна стежка веде на город, і одна - веде на вулицю. Вона підхопилася, та вискочила гола на город і сховалась у сусідів, які викликали поліцію. Потерпіла зазначила, що у неї текла кров з вуха, вона втратила багато крові, потім була без свідомості і її забрала швидка. В лікарні зшивали, лежала в лікарні більше тижня. Хто штани і куртку їй вдягав не пам`ятає. На фотографіях, що їй показували слідчі, впізнала ту людину, що знущалась над нею, до цього його не знала. Той, що знущався, одягу з себе не знімав, тільки розстебнув штани. Весь її одяг з неї скинув, на ній тоді були одягнуті сорочка, штани, які поліція забрала. Вказала, що згоди на роздягання та статевий акт не давала.

Показання потерпілої узгоджуються із показами свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що вказана подія сталась в квітні 2024 року ближче до вечора, в цей час він був вдома, його дружина ( ОСОБА_9 ) прибігла і каже: «Терміново викликай міліцію, з бабою Анютою сталася біда». Зі слів дружини, баба прийшла вся в крові, була чи то зґвалтована, чи то була спроба зґвалтування. Потерпіла кричала «спасите, убивают». Свідок одразу викликав поліцію. Свідок уточнив, що ОСОБА_6 є біженкою, її поселили в с. Кренидівка поряд з будинком свідка, через 2 хати, по АДРЕСА_2 . Після того, як він викликав поліцію, свідок вийшов на вулицю і слідкував за її (потерпілої) будинком і побачив, що з будинку виходить чоловік, як він незабаром дізнався, - це був обвинувачений ОСОБА_4 . Той був повністю одягнутий. Свідок пішов за ним і переслідував його більше кілометра, майже до самого його дому. Обвинувачений йшов з косою і жодного разу не повернувся. По дорозі свідок зустрів жінку, спитав, хто це такий йде попереду, вона сказала, що то йде ОСОБА_4 . Потім, свідок підійшов ближче до дому ОСОБА_4 , зайшов до його сусіда ОСОБА_10 , спитав хто живе поряд з ним, той відповів, що ОСОБА_4 . Після чого свідок почав чекати поліцію. Також свідок додав, що в той день незадовго до побиття потерпілої дружина понесла бабі ОСОБА_11 молоко і звернула увагу на те, що двері в хату закриті і підперті палкою, щоб з вулиці не можна було зайти. Потім дружина почула стогін, вона стала кликати потерпілу, казала, що принесла молоко. Потім вийшла потерпіла, вона була гола, побита, вся в крові (зі слів дружини свідка). Сам свідок бачив потерпілу в рваній сорочці, вона була вся в крові і сильно побита, «аж чорна». ОСОБА_7 вже потім, після події зазначала, що випивали вони втрьох, хто був третім не знає. Обвинувачений завдав потерпілій фізичних ушкоджень, свідок бачив, що вся хата була в крові, в хаті були чоловічі труси. Також свідок зазначив, що наразі потерпіла у хоспісі і у неї відмовили ноги.

Показання потерпілого та свідка узгоджуються між собою в істотних для даного кримінального провадження обставинах та з наступними письмовими доказами, дослідженими судом.

Так, згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.04.2024р., ОСОБА_6 повідомила про те, що 22.04.2024 близько 18 год. 00 хв. невстановлена особа, перебуваючи за місцем її мешкання, нанесла їй тілесні ушкодження та вчинила дії сексуального характеру без її згоди /т.с 1 а.с. 120/.

Згідно з протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілої від 23.04.2024р., остання за поглядом, очима і формою обличчя впізнала ОСОБА_4 як особу, який 22.04.2024 до неї приходив, бив і зґвалтував /т.с. 1 а.с 173-176/.

На підставі даних судово-медичної експертизи № 118 від 06.06.2024р. гр. ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні в Шосткинській ЦРЛ в хірургічному відділенні з 22.04.2024 по 30.04.2024 з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, забійно-різана рана лівого вуха, множинні забої, садна м`яких тканин волосистої частини голови, обличчя, тулуба та кінцівок. Характер встановлених тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони могли утворитися в результаті ударної та ударно-ковзаючої дії твердих предметів. Характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , свідчать про те, що вони не могли утворитися власноруч. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , могли утворитися 22.04.2024 року. Тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової трави, струсу головного мозку, забійно-різаної рани лівого вуха по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки термін для загоєння необхідний більше 6, але менше 21 доби. Тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв, саден м`яких тканин волосистої частини голови, обличчя, тулуба та кінцівок по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження /т.с. 1 а.с. 227-228/.

Слід зауважити, в дослідницькій частині вказаного висновку експерта маються дані огляду гінеколога, проведеного 22.04.2024р., під час якого у піхві потерпілої виявлені два садна.

Відповідно до висновку експерта №169 / т.с. 1 а.с. 183-184/ при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_6 кров та епітеліальні ядерні клітини не знайдені.

В свою чергу, відповідно до висновку експерта №173 /т.с.1 а.с. 186а-187/ у змиві з головки статевого члену ОСОБА_4 виявлені ядеровмісні епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена в зв`язку з непридатністю для цитологічного обліку їх ядер, водночас при серологічному дослідженні виділення та клітин знайдено антигени А та В ізосерологічної системи АВ0, що походять від потерплої і обвинуваченого, в тому числі не виключається змішування виділень та клітин ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Кров та елементи калу не знайдені.

Протоколом огляду місця події від 22.04.2024р. /т.с. 1 а.с. 122-142/ домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , де проживала потерпіла, зафіксовано наступне. Територія вказаного господарства огороджена парканом. Вхід до господарства здійснюється через дерев`яні двері. В кімнаті № 1 (веранда) виявлені плями РБК. В кімнаті № 2 (коридор) на підлозі також хаотично розташовані чисельні плями РБК, які ведуть до кімнати № 3 (перша житлова кімната), на дерев`яній підлозі якої також виявлено чисельні хаотично розташовані плями бурого кольору, які ведуть до кімнати № 4 (друга житлова кімната), в лівому дальньому куті якої розташований диван, поруч стоїть другий диван. На підлозі біля першого дивану виявлено дві плями бурого кольору. По середині кімнати знаходилися хаотично складені постільні речі, серед яких було виявлено нічну білу сорочку та нічну сорочку рожевого кольору з плямами світло-коричневого кольору, фрагмент тканини рожевого кольору з нашаруванням РБК. Крім того, на дивані виявлено фрагмент білої тканини з плямами світло-коричневого кольору, розірвані штани синього кольору з плямами, спідню білизну (чоловічі труси обвинуваченого) з плямами коричневого кольору, кофту зелену з нашаруванням РБК, два простирадла з нарашуванням РБК, ковдра з нашаруванням РБК, з якої зроблений виріз. На стіні поруч з диваном наявні чисельні хаотично розташовані по стіні краплі бурого кольору, з найбільш виражених плям зроблено зіскоб. Вказані речі, змиви РБК та зіскоб зі стіни в ході огляду вилучені.

Огляд проведений з письмового дозволу володільця домоволодіння по АДРЕСА_2 , - потерпілої ОСОБА_6 /т.с. 1 а.с. 121/. Також ухвалою слідчого судді від 07.05.2024р. у справі № 589/1875/24 був наданий ретроспективний дозвіл на проведення вказаного огляду домоволодіння відповідно до ст. 233 КПК України.

В судовому засіданні 14.05.2025р. обвинувачений підтвердив, що в ході огляду було виявлено саме його труси та не міг пояснити яким чином вони опинилися на місці злочину.

Вилучені об`єкти стали предметом експертних досліджень.

Висновками експерта № 342, №343, №СЕ-19/119-24/7210-БД /т.с. 1 а.с. 198-199, 201-202, 229-231/, встановлена групова належність з відповідними антигенами крові потерпілої, обвинуваченого, а також встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_4 , результати яких використані для проведення досліджень вилучених речових доказів. Кров потерпілої ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. Кров ОСОБА_4 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи крові АВ0.

Відповідно до висновку експерта №356 /т.с. 1 а.с. 178-179/ на марлевому тампоні зі змивом з підлоги, вилученому в ході проведення огляду місця події в другій житловій кімнаті, встановлено наявність крові людини.

Згідно з висновком експерта №355 /т.с. 1 а.с. 180-181/ в зіскобі зі стіни, вилученому в ході проведення огляду місця події, також встановлена наявність крові людини.

За висновком експерта №175 /т.с. 1 а.с. 203-205/ при судово-медичній експертизі спідньої білизни - чоловічих трусів обвинуваченого з плямами коричневого кольору виявлені змішані сліди крові людини та калу; ядровмісні епітеліальні клітини, в тому числі вагінальні клітини, чи прямої кишки, не знайдені, але знайдена сперма.

Відповідно до висновків експерта №348, №350, №347 /т.с. 1 а.с. 206-208, 219-220, 222-223/ на нічній сорочці, на синій кофті і зеленій кофті потерпілої ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини.

Згідно з висновком експерта №166 /т.с. 1 а.с. 216-218/ при судово-медичній експертизі простирадла, вилученого у другій житловій кімнаті на дивані, виявлено кров людини, елементи калу, проте сперма, елементи калу, ядровмісні епітеліальні клітини, в тому числі вагінальні клітини, чи прямої кишки, не знайдені.

Також 23.04.2024р. обвинуваченим були видані футболка та штани, в яких він був одягнутий 22.04.2024р. /т.с. 1 а.с. 151/.

Ці об`єкти були предметом огляду згідно з протоколом огляду предметів від 23.04.2024р. /т.с. 1 а.с. 152-153/, відповідно до якого на футболці ОСОБА_4 спереду на передній поверхні зафіксовано нашарування РБК.

Згідно з висновками експерта №346, № 174 /т.с. 1 а.с. 209-214/ на фуфайці (футболці), а також на джинсових штанах світло-синього кольору, добровільно виданих ОСОБА_4 , виявлені сліди крові людини.

Слід зазначити, що походження слідів крові від конкретної особи у наведених вище експертних дослідженнях експертами не встановлювалося.

Згідно з протоколом слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого 23.04.2024 року /т.с. 1 а.с. 86-95/, останній відтворив обстановку та обставини, за яких був вчинений цей злочин. Під час слідчого експерименту обвинувачений провів до будинку потерпілої, показав, як він зайшов до будинку, де знаходилася потерпіла, в першій кімнаті пили алкогольні напої, і показав місце, де на дивані сиділа потерпіла, і він почав спричиняли їй тілесні ушкодження. Також він продемонстрував як 2- 3 рази вдарив долонею по обличчю потерпілої і по її тулубу руками, показав місце прикладання ударів. Також він показав, як потім поклав потерпілу на диван, і зняв одяг з неї і з себе, показав як поклав одяг на підлогу, і, як також лежачи всією вагою на потерпілій, обвинувачений засовував свій статевий член в її статевий орган декілька разів. Також обвинувачений продемонстрував, як він підняв і посадив потерпілу, а сам, стоячи напроти неї, правою рукою тримав потерпілу за голову, а лівою - намагався засунути свій статевий член до її рота, але йому не вдалося, оскільки вона в цей час кричала. Після чого він ще раз її вдарив.

Згідно з протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої, проведеного 08.05.2024 року /т.с. 1 а.с. 98-106/, остання відтворила обстановку та обставини, за яких був вчинений цей злочин. Під час слідчого експерименту вона показала, де сиділи, коли вживали спиртні напої, показала, куди її кинув на диван обвинувачений, коли бив. Також потерпіла продемонструвала місця, куди обвинувачений кулаками наносив їй удари: в ліве вухо та в область грудей, потім як він на той же диван повалив головою до кута будинку та зґвалтував і бив, не давав підняти голови. Також потерпіла показала яким шляхом вона вибігла з будинку до сусіда ОСОБА_12 .

Відтворена потерпілою обстановка під час слідчого експерименту відповідає її поясненням, наданим під час її допиту у порядку ст. 225 КПК України.

Вказані слідчі експерименти також були проведені з письмового дозволу володільця домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , - потерпілої ОСОБА_6 /т.с. 1 а.с. 117, 97/.

Відповідно до характеристики старости селища Зноб-Новгородське від 23.04.2024р. за № 229 потерпіла є мешканкою с. Кренидівка, проживає у вказаному селі з грудня 2023 року по вулиці Центральна, 44, одинока.

Згідно з висновком експерта № 442 /т.с. 1 а.с.252-254/ на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 виявляв ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (судинного, інтоксикаційного алкогольного) з легкими когнітивними змінами, емоційною нестійкістю, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (судинного, інтоксикаційного алкогольного) з легкими когнітивними змінами, емоційною нестійкістю. За своїм психічним станом ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого осудною особою.

Досліджені вище докази не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, отриманий в установленому законом порядку. Зокрема, проникнення у володіння потерпілої відбувалося згідно з встановленим КПК України порядком, про що свідчать як наявні у справі дозволи володільця, так і зміст ухвали слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2024р. у справі № 589/1875/24. Відповідає вимогам закону і процедура відібрання зразків для експертизи /т.с. 1 а.с.157-172/, а також порядок вилучення речових доказів у кримінальному провадженні. Медична документація потерпілої була отримана в порядку тимчасового доступу до документів /т.с. 1 а.с. 224-225/. Вказані докази є належними та допустимими.

Судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання потерпілої та свідка ОСОБА_8 , так само не надано суду доказів, що їх спростовують. Репутація цих осіб не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана, а приводів для обмовляння обвинуваченого не встановлено.

Також оскільки частину показів свідком ОСОБА_8 надано зі слів його дружини ОСОБА_9 , тобто з чужих слів, вирішуючи питання щодо можливості використання таких показань в контексті ст. 23, 97 КПК України, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 2 ст. 97 КПК України встановлено, що суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів. При цьому положеннями цієї норми також визначено перелік підстав, які суд має врахувати при прийнятті до уваги таких доказів, а саме:

1) значення пояснень і показань, у випадку їх правдивості, для з`ясування певної обставини і їх важливість для розуміння інших відомостей;

2) інші докази щодо питань, передбачених пунктом 1 цієї частини, які подавалися або можуть бути подані;

3) обставини надання первинних пояснень, які викликають довіру щодо їх достовірності;

4) переконливість відомостей щодо факту надання первинних пояснень;

5) складність спростування пояснень, показань з чужих слів для сторони, проти якої вони спрямовані;

6) співвідношення показань з чужих слів з інтересами особи, яка надала ці показання;

7) можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.

Водночас ч. 6 ст. 97 КПК України встановлено, що показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.

Вказана частина показань свідка ОСОБА_8 узгоджується з іншими доказами, покладеними в основу вироку і не є єдиним або вирішальним доказом у справі. Обставини надання первинних пояснень ОСОБА_9 викликають довіру щодо їх достовірності, власне у ОСОБА_8 відсутній будь-який інтерес у цій справі. ОСОБА_9 , яка надала первинні покази, незважаючи на вжиті заходи, допитати суду не вдалося через її поганий стан здоров`я, що підтверджено відповідними повідомленнями органу поліції. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для виключення цієї частини показань свідка ОСОБА_8 , як недопустимого доказу.

Доводи сторони захисту про недопустимість показань потерпілої через відсутність ухвали слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про проведення такого допиту, а також відсутність ОСОБА_4 під час цього допиту, суд оцінює критично з наступних підстав.

Слідчим суддею на досудовому слідстві за клопотанням слідчого /т.с. 1 а.с. 107- 110/ був проведений допит потерпілої, зважаючи на похилий вік потерпілої ОСОБА_6 (якій тоді виповнилося 89 років), пережитий нею стресовий стан, що могло в подальшому вплинути на повноту чи достовірність її показань, тобто за наявності підстав для допиту потерпілої зазначених у ст. 225 КПК України, а тому відсутність окремої ухвали слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про проведення цього допиту не свідчить про недопустимість отриманих внаслідок такого допиту показань потерпілої.

Також у цьому контексті слід зазначити, що винесення ухвали слідчим суддею за таким клопотанням слідчого як імперативний обов`язок законом не передбачено.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 (як підозрюваний) був повідомлений про час і місце проведення слідчим суддею допиту потерпілої (про що свідчить відеозапис допиту), але він не скористався своїм правом взяти участь у цій дії. Тобто під час допиту потерпілої в порядку ст. 225 КПК України його право на перехресний допит не було порушено. Обставин, що свідчать про проведення допиту потерпілої з порушеннями, судом не встановлено.

Наведене у сукупності дозволяє суду дійти висновку, що такі показання потерпілої є допустимим доказом та можуть бути покладені судом в основу вироку, та відхилити відповідні доводи сторони захисту про протилежне.

Водночас щодо помилки у показах потерпілої, що обвинувачений під час згвалтування одягу з себе не знімав, а тільки розстебнув штани, то суд враховує ситуацію, в якій опинилася потерпіла, яка була травматичною для її психологічного стану, а тому деякі деталі вона могла не згадати. Між тим даний факт підтверджується результатами огляду місця події, під час якого на дивані серед речей потерпілої були знайдені труси обвинуваченого.

Доводи ж сторони захисту про те, що внаслідок похилого віку власне потерпіла могла надати викривлені покази щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, судом до уваги не приймаються, адже, як зазначено вище, її покази щодо них узгоджуються з іншими матеріалами справи: слідами, зафіксованими на місці події, одязі обвинуваченого і потерпілої; розміщення рясних слідів крові на дивані, ковдрі і стіні повністю відповідають показам потерпілої щодо її місцезнаходження під час вчинення злочину, а також відтвореним в ході слідчого експерименту з участю потерпілої дій обвинуваченого та обставин злочину.

Крім того, такі покази узгоджуються із показами свідка ОСОБА_8 , який однозначно вказав, що саме ОСОБА_4 виходив з будинку потерпілої одразу після злочину, також свідок бачив потерпілу роздягнуту, в рваній сорочці, вона була вся в крові і сильно побита.

Покази потерпілої частково узгоджуються із показами самого обвинуваченого, який в ході судового розгляду підтвердив, що в той час він дійсно був у неї вдома, вживав спиртне та побив її, але заперечував зґвалтування.

При цьому, суд звертає увагу, що за показаннями самого обвинуваченого останній зазначав, що наносив удари потерпілій саме коли та була на дивані, а не в іншому місці будинку. Такі дії обвинуваченого також свідчать про його намір згвалтувати потерпілу, що в подальшому ним і було реалізовано.

Спідня білизна обвинуваченого труси, - зі слідами сперми була виявлена на місці злочину серед забруднених кров`ю речей потерпілої на дивані, а у змиві з головки статевого члену ОСОБА_4 виявлені ядеровмісні епітеліальні клітини потерпілої ОСОБА_6 .

Ці сліди потерпілої на статевому члені обвинуваченого однозначно свідчать про те, що в той день мав місце статевий акт між обвинуваченим і потерпілою, оскільки самі по собі біологічні сліди потерпілої не могли з`явитися на статевому члені обвинуваченого.

Даний факт не знайшов свого розумного пояснення з боку захисту, як і наявність трусів обвинуваченого з слідами сперми на місці злочину. Також стороною захисту не повідомлялося суду про інший статевий акт або ж про інше походження слідів сперми на трусах обвинуваченого.

Наведене у сукупності дозволяє однозначно встановити, що ОСОБА_4 зґвалтував потерпілу.

В свою чергу, пояснення обвинуваченого про те, що він не ґвалтував потерпілу, суд сприймає виключно як обраний спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо показів свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що ОСОБА_4 постійно її переслідував, бив, знущався, вчинив напад на неї і також намагався її зґвалтувати, то суд вважає такі покази, що стосуються вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, недопустимим доказом відповідно до ч. 1 ст. 88 КПК України.

Так, згідно з положеннями цієї норми докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

У цьому контексті слід зауважити, що покази свідка ОСОБА_13 не можна вважати доказами щодо певної звички або звичайної ділової практики обвинуваченого, що б дозволило їх використання у даному кримінальному провадженні.

Також копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 86 від 23.04.2024р. та копія результату аналізу на наявність етилового спирту №187 /т.с. 1 а.с. 242/ є недопустимими доказами, оскільки вимогами ч. 3 ст. 99 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані надати суду оригінал документа. Проте вказані документи не є оригіналами.

Водночас, виключення показів свідка ОСОБА_13 та вказаних копій документів з доказової бази не впливає на незаперечність та переконливість решти доказів у провадженні, сукупність яких є достатньою для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні зґвалтування потерпілої.

Таким чином, оцінивши сукупність всіх досліджених доказів, що мають значення для кримінального провадження, суд дійшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України. В ході аналізу версії захисту усі сумніви щодо винуватості обвинуваченого були вирішені.

Так, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким, його характер, вчинення цього злочину по відношенню до особи дуже похилого віку, та наслідки для її здоров`я, що настали від злочину. При цьому, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд також враховує дані про особу винного. Так, він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, але зловживає алкогольними напоями, розлучений, не працює, має інвалідність 2 групи, проживає сам. За місцем мешкання характеризується негативно.

Незважаючи на невизнання вини у зґвалтуванні потерпілої, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, адже обвинувачений надавав добровільну допомогу слідству шляхом участі у слідчих діях, повідомлення відомостей про власну кримінальну діяльність, добровільної видачі доказів (власних речей, в яких він був під час вчинення злочину).

Разом з тим, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого ним злочину, суд не встановив, що обвинувачений щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілій, демонструє готовність понести заслужене покарання, а тому суд не встановив такої пом`якшуючої обставини як щире каяття.

Щодо наявності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає такими вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а також в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується показаннями самого обвинуваченого, потерпілої, свідка ОСОБА_8 і іншими матеріалами справи. Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину в стані алкогольного чи іншого сп`яніння можливо шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду (до прикладу постанова ВС у справі №372/2291/16-к).

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини злочину, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкцій ч. 1 ст. 152 КК України, у виді позбавлення волі. На думку суду, виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Остаточно призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує таке.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2025р. ОСОБА_4 засуджено вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин, яке не відбуте.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 152 КК України, ОСОБА_4 вчинив до постановлення 04.08.2025р. вказаного вище вироку, приймаючи до уваги кількість кримінальних правопорушень, які утворюють реальну сукупність, їх наслідки, суд вважає необхідним шляхом поглинання покарання, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.08.2025р., покаранням, призначеним за даний злочин, визначити обвинуваченому за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Саме такий вид і розмір покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, з метою забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо нього залишити в силі.

Крім того, виходячи з положень ст. 72 КК України, обвинуваченому в строк відбування покарання слід зарахувати час перебування під цілодобовим домашнім арештом у період з 25.04.2024р. по 21.06.2024р., а також період його попереднього ув`язнення.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайоного суду Сумської області від 29 квітня 2024 року у справі № 589/1875/24 (провадження № 1-кс/589/557/24) слід скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.08.2025р., більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Продовжити ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_4 під варту 08.04.2025р., зарахувавши в строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 08.04.2025р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України також зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання період перебування під цілодобовим домашнім арештом з 25.04.2024р. по 21.06.2024р. з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайоного суду Сумської області від 29 квітня 2024 року у справі № 589/1875/24 (провадження № 1-кс/589/557/24).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати вартість проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 6099 грн. 18 коп.

Речові докази:

медичну карту стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_6 на 28 арк. повернути до КНП "Шосткинська ЦРЛ";

змив прозорої речовини з вкрапленням речовини бурого кольору (пакунок №1.1) та контрольний змив (пакунок №1.2); нічну сорочку рожевого кольору з нашаруванням речовини темно коричневого кольору (пакунок №4); простирадло з візерунком квітів (пакунок №12); простирадло з нашаруванням РБК (пакунок №13), марлеві тампони зі змивом та контрольним змивом з підлоги (пакунок №2,1 №2,2); зіскоб зі стіни (пакунок №15); зрізи з нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_6 (1 пакунок); витяжки з піднігтьового вмісту ОСОБА_6 (1 пакунок); частина матеріалу змиву та мазка-відбитку з голівки статевого члену ОСОБА_4 (2 пакунки); аплікатор з ватним тампоном з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_6 (1 пакунок); зрізи нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_14 (1 пакунок), витяжки з піднігтьового вмісту ОСОБА_4 (1 пакунок); частина змиву прозорої речовини з вкрапленнями речовини бурого кольору та контрольний змив (2 пакунки); витяжки зі слідами крові людини (1 пакунок); частина матеріалу змиву з обох рук ОСОБА_6 (1 пакунок); частина матеріалу змивів з обох рук ОСОБА_4 (1 пакунок); зразки крові та слини потерпілої ОСОБА_6 (2 пакунки); зразки крові та слини ОСОБА_14 (2 пакунки); виріз тканини (виріз з ковдри) (пакунок №14); фрагмент нічної сорочки (фрагмент тканини) (пакунок №8); виріз тканини рожевого кольору (пакунок №7); виріз тканини рожевого кольору (пакунок №5); труси (1 пакунок), витяжки зі змішаними слідами крові людини та калу (1 пакунок); джинсові штани (1 пакунок); витяжки зі слідами крові людини (1 пакунок), підковдру (1 пакунок); витяжки зі слідами крові людини (1 пакунок); штани, вилучені в ході ОМП за місцем мешкання ОСОБА_6 (пакет №9); нічну сорочку (пакунок №3), вилучені в ході ОМП за місцем мешкання ОСОБА_6 ; футболку поло, видану ОСОБА_14 (1 пакунок), витяжки із контрольного матеріалу перенесені на нитки марлі (1 пакунок); простирадло (1 пакунок), витяжку зі слідами крові людини (1 пакунок); жакет кофту (пакунок №6), вилучену під час ОМП за місцем мешкання ОСОБА_6 ; кофту (1 пакунок), витяжки зі встановленими слідами крові (1 пакунок), зразок букального епітелію ОСОБА_14 разом з первинним пакуванням (1 пакунок), що відповідно до квитанцій №616, №617, №622, №623 №624 зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1