справа № 619/5837/25
провадження № 1-кп/619/544/25
ВИРОК

іменем України

11 грудня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000713 від 10 липня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чертково Ростовської області РФ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

9 липня 2025 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля річки, яка знаходиться поблизу м. Краматорськ, в ході досудового розслідування точного місця встановити не вдалося, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в сфері незаконного поводження з боєприпасами та вибуховими пристроями, розуміючи суспільну небезпечність, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання бойових припасів, виявив у зібраному стані гранату Ф-1, яку залишив собі, та у невстановлений час та спосіб перевіз до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , чим незаконно придбав бойовий припас, переніс та почав незаконно його зберігати.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 09.07.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в житловій квартирі, у ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та підривач типу УЗРГМ до ручних гранат, що згідно з висновком судово-балістичної експертизи № КСЕ-19/121-25/18526 від 30.07.2025 є корпусом ручної осколкової гранати типу Ф-1 та підривачем типу УЗРГМ до ручних гранат, які у своїй сукупності (штатному з`єднані) корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення - бойових припасів, які ОСОБА_4 умисно, без наданого законом дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України №622 від 21.08.1998, незаконно зберігав у квартирі на столі за місцем свого мешкання.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинене обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 , винуватим та призначити йому покарання, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та його правову кваліфікацію не оспорює, надав пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті. Зазначив, що влітку з другом ходив на річку у м. Краматорську, знайшов гранату та взяв її додому, де деякий час зберігав її у сумці. Потім самостійно відніс її до поліції. Розкаюється у вчиненому та просить суд його суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Показання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини вчиненого: дату, час, місце, спосіб і інші обставини вчинення правопорушення обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доведеними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 здійснив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Враховуючи вищевикладене, суд допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання,

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

При встановленні обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що у судовому засіданні останній свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий, неодружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, із застосуванням положень передбачених ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (не свавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази

Враховуючи, що судовий розгляд у кримінальному провадженні закінчено, речові докази підлягають передачі на потреби Збройним Силам України.

Процесуальні витрати

Згідно з ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави підтверджені витрати за проведення судово-балістичної експертизи № КСЕ-19/121-25/18526 від 30.07.2025 у сумі 7 131 грн 20 коп.

Запобіжний захід

Захід забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд --

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, який обчислюється з моменту проголошення вироку.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Після набрання вироком законної сили речові докази: підривач до ручних осколкових гранат УЗРГМ-2 з маркування "129-79 УЗРГМ-2 583", який поміщено до полімерного сейф-пакету ІСR 0011775 з пояснювальним написом та підписами понятих; корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням "107 95-79 Т" та вдавленим маркуванням у вигляді цифрового напису ""20 , яку поміщено до полімерного сейф-пакету ІСR -0011774 з пояснювальними написами та підписами поняьих - передати на потреби Збройним Силам України.

Процесуальні витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судово-балістичної експертизи № КСЕ-19/121-25/18526 від 30.07.2025 у сумі 7 131 (сім тисяч сто тридцять одну) гривню 20 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1