УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, заявлені у кримінальному провадженні № 201/10013/25 (пр. № 1-кп/201/1205/2025), відомості про яке 05 серпня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000900, стосовно:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Донецьк, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з яким обвинувачений був ознайомлений завчасно до початку його розгляду. Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначив, що на даний час не зменшились ризики, які враховувались при застосуванні та продовженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 такого виду запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а отже, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших співучасників інкримінованого йому злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, у зв`язку із чим, просив у своєму клопотанні продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, в обґрунтування якого зазначив, що у обвинуваченого ОСОБА_7 різко погіршився стан здоров`я, через що він потребує лікування та обстеження поза межами слідчого ізолятора, у зв`язку з чим, сторона захисту просить змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримали правову позицію захисника адвоката ОСОБА_4 .

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 23 жовтня 2025 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 грудня 2025 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, при вирішенні по суті клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні та продовженні стосовно обвинуваченого даного виду запобіжного заходу, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшилися, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі, при цьому, розгляд по суті кримінального провадження ще не розпочато, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений ОСОБА_7 має можливість переховуватись від суду. Окрім цього, ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням введення в Україні воєнного стану, який суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Так, обвинувачений, розуміючи складність проведення судового розгляду в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від суду, у тому числі, шляхом виїзду на непідконтрольну територію України, а тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 діяння, а саме враховуючи те, що ОСОБА_7 , перебуваючи у складі організованої злочинної групи, будучи особою, яка протягом тривалого періоду входила до системи управління підприємств, що залучені до реалізації розробленого злочинного механізму, останній може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, або безпосередньо, порадами, вказівками чи в інший спосіб сприяти вчиненню іншого кримінального правопорушення.

В той же час, доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на свідків та інших співучасників інкримінованого йому злочину у цьому ж кримінальному провадженні, та ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, з підстав їх необґрунтованості. При вирішенні питання щодо наявності зазначених ризиків, суд враховує, що під час застосування та продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в попередніх судових засіданнях, судом не було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а стороною обвинувачення не було наведено нових обставин, які б свідчили про наявність вказаних ризиків. У зв`язку із чим, ризики, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, є необґрунтованими, а тому не враховуються судом при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Таким чином, з урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого ОСОБА_7 стороною обвинувачення діяння, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст. 178 КПК України, суд доходить до висновку про неможливість на даній стадії розгляду кримінального провадження застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризику, визначеного в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Разом з цим, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , його особу, стан здоров`я та майновий стан, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 гривень, оскільки застава в такому розмірі буде відповідати критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечить досягнення її мети, адже розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігти спробам вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 182, 183, 184, 194, 197, 199, 201, 315, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08 лютого 2026 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, є 08 лютого 2026 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 150 (сто п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, у разі внесення якої на рахунок № UA 0017442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено о 15.30 годині 15 грудня 2025 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1