Номер провадження: 11-п/813/15/26
Справа № 517/1329/25
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. голови Захарівського районного суду Одеської обл. ОСОБА_5 про направлення до іншого суду клопотання ст. слідчого відділення №2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_6 про арешт майна у к/п №0000843 від 22.12.2025 за ст. 291 КК України

установив:

В.о. голови Захарівського районного суду Одеської обл. ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду із поданням про направлення клопотання слідчого про арешт майна у к/п № 0000843 від 22.12.2025 за ст. 291 КК України до Роздільнянського районного суду Одеської обл., в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування як юридична особа.

Вивчивши доводи подання судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частиною 1 статті 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав за яких кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

При цьому, ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

Як вбачається із матеріалів справи, до Захарівського районного суду Одеської обл. надійшло клопотання ст. слідчого відділення №2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_6 про арешт майна у к/п № 0000843 від 22.12.2025 за ст. 291 КК України.

Водночас, уподанні місцевого суду та ухвалі слідчого судді Захарівського районного суду Одеської обл. від 26.12.2025 зазначається, що орган досудового розслідування Роздільнянський РВП ГУНП в Одеській обл. не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Захарівського районного суду Одеської області, тому слідчий суддя цього суду не наділений повноваженнями на розгляд клопотання слідчого, яке мало бути подане саме до Роздільнянського районного суду Одеської обл.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у рішенні від 22.04.2020 (справа №51-1901впс20), встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 132 КПКУкраїни клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Із матеріалів судової справи вбачається, що органом, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні є Відділення №2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл.

Згідно із ч. 2 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України; 4) підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів (у випадку здійснення досудового розслідування у формі дізнання).

Тобто, п.«а» ч. 2 ст. 38 КПК України визначено, що саме слідчі підрозділи органів Національної поліції - є органами досудового розслідування в кримінальних провадженнях.

Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна зробити висновок, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 159-163 КПК необхідно подавати до місцевого суду за адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

Розділом ІІІ Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII визначено загальну систему поліції.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.

До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань. У складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення; 7) інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Із копії наказу начальника ГУНП в Одеській області №2907 від 05.12.2025 «Про визначення місця розташування та проведення досудового розслідування слідчими відділень №№1 та 2 СВ Роздільнянського РВП ГНП в Одеській обл.» вбачається, що відповідно до Закону України «Про національну поліцію», Положення про ГУНП в Одеській обл., затвердженого наказом Національної поліції України №32 від 06.11.2015, наказу ГУНП в Одеській обл. №1803 від 30.07.2025 «Про затвердження положень про районні управління, районні відділі, відділи та відділення поліції ГУНП в Одеській області та розподілу територій їх обслуговування», визначено місце розташування та проведення досудового розслідування слідчими Відділення №2 слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. за адресою: вул. Європейська, 32, с-ще Захарівка, Роздільнянський р-н., Одеська обл.

Стосовно посилань судді про те, що повноважним судом розглядати клопотання слідчого є суд, який територіально знаходиться за місцем реєстрації юридичної особи до якого входить орган досудового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалах від 22.05.2020 (справа №643/7609/20), від 22.04.2020 (справа №487/7605/19) та від 13.05.2020 (справа №643/7208/20), територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що на даний час Верховним Судом сформовано іншу практику, яка має враховуватися судом апеляційної інстанції, як актуальна правова позиція суду касаційної інстанції в питанні визначення територіальної підсудності.

При цьому, слід враховувати, що принцип єдності судової практики не має абсолютного характеру, оскільки процесуальним законодавством Верховний Суд наділений повноваженнями у встановленому порядку відступати від раніше сформованої правової позиції. Відступ від раніше сформованої правової позиції зумовлює необхідність виправлення раніше допущених передчасних підходів до тлумачення норм права, так і забезпеченням динамічного розвитку правозастосування, у тому числі з урахуванням змін, що відбулися у суспільних відносинах, у законодавстві, практиці ЄСПЛ тощо.

Колегія суддів звертає увагу місцевого суду на актуальну практику Верховного Суду у 2025 року, яка свідчить про те, що позиція суду касаційної інстанції щодо вищевказаного питання полягає в наступному.

Так, із ухвали Верховного Суду від 26.05.2025 (справа №947/15673/25, №51-1897впс25) вбачається, що касаційним судом розглядалось клопотання адвоката про направлення матеріалів провадження (за клопотанням прокурора Офісу Генерального прокурора про арешт майна у певному кримінальному провадженні) із Київського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва.

Клопотання адвоката мотивувалося тим, що в провадженні органу досудового розслідування - слідчого підрозділу Бюро економічної безпеки України (далі - БЕБ України), перебуває певне кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора. Юридичною адресою БЕБ України - є м. Київ, вул. Шолуденка, буд.31, що належить до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва. Разом з тим, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження прокурором, на думку адвоката, всупереч приписів ч.2 ст.132 КПК, було скеровано до Київського районного суду м. Одеси. Посилаючись на вказані обставини, адвокат просив касаційний суд вирішити питання про направлення клопотання про арешт майна до Шевченківського районного суду м. Києва.

Однак, касаційний суд у вказаному рішенні дійшов висновку про відсутність підстав для передачі клопотання до іншого суду, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось відділом детективів із розслідування кримінальних правопорушень, вчинених організованою групою осіб, Головного підрозділу детективів БЕБ України, місцем дислокації якого згідно наказу БЕБ України №60 від 08.04.2024 є м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд.16, тобто в межах юрисдикції Київського районного суду м. Одеси, тому залишив без задоволення клопотання адвоката.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в ухвалах від 26.05.2025 (провадження №51-1898впс25), від07.07.2025 (провадження №51-1897впс25) та від 17.03.2025 (провадження №51-977впс25).

Повертаючись до матеріалів цього провадження за поданням місцевого суду, колегія суддів звертає увагу, що з урахуванням визначеного місця дислокації органу досудового розслідування, яким здійснюється досудове розслідування, клопотання слідчого про арешт майна відноситься до юрисдикції місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться цей орган досудового розслідування.

З огляду на викладене, висновки слідчого судді про наявність підстав для направлення матеріалів клопотання слідчого про арешт майна до Роздільнянського районного суду Одеської області, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло з порушенням правил територіальної підсудності.

Оскільки апеляційним судом не встановлено обставин, які б на даний час давали підстави вважати, що клопотання ст. слідчого відділення №2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_6 про арешт майна у к/п №0000843 від 22.12.2025 за ст. 291 КК України надійшло до Захарівського районного суду Одеської обл. з порушенням правил підсудності, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу місцевого суду на необхідність у подальшому враховувати позицію Одеського апеляційного суду та Верховного Суду стосовно питання визначення територіальної підсудності клопотань органів досудового розслідування, що забезпечить оперативність розгляду клопотань органів досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 370, 405, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Подання в.о. голови Захарівського районного суду Одеської обл. ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Матеріали клопотання ст. слідчого відділення №2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_6 про арешт майна у к/п №0000843 від 22.12.2025 за ст. 291 КК України повернути до Захарівського районного суду Одеської обл. для розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3