Справа № 464/5785/22
пр.№ 1-кп/464/83/25
24 жовтня 2025 року м.Львів
Сихівський районний суд міста Львова
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , -
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,
де сторонам виступають з боку:
обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;
захисту- обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5
учасником провадження потерпілий ОСОБА_6
з участю прокурора та захисника
у с т а н о в и в :
у провадженні суду з 30 листопада 2022 року перебуває вказане кримінальне провадження.
У чергове судове засідання, датою якого визначено 24 жовтня 2025 року, обвинувачений не з`явився, документального підтвердження причин неявки не надав.
Його захисником суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою підзахисного, який, зі слів, з 20 жовтня 2025 року хворіє на гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів та, ймовірно, несе небезпеку розповсюдження інфекції.
Заслухавши думку сторін провадження з приводу поставленого на обговорення судом питання про застосування до ОСОБА_3 приводу, дійшов наступного.
Частиною 2 ст.318 КПК України визначено, що судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, до яких належить і обвинувачений (п.19 ч.1 ст.3 КПК України).
Однією з поважних причин неприбуття особи на виклик суду є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, а також інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик (п.п.5, 8 ч.1 ст.138 КПК України).
З метою забезпечення участі обвинуваченого у судовому засіданні на нього п.1 ч.7 ст.42 КПК України покладено обов`язок прибути за викликом суду, а ч.1 ст.323 КПК України - також обов`язок суду вживати заходів щодо його прибуття до суду, зокрема, шляхом постановлення ухвали про привід обвинуваченого та/або ухвали про накладення на нього грошового стягнення.
Привід належить до заходів забезпечення кримінального провадження (п.1 ч.1 ст.131 КПК України), метою застосування яких є досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Обвинувачений під час судового провадження неодноразово не з`являвся у судові засідання з тих чи інших підстав, у зв`язку з чим до останнього неодноразово застосовуваня привід та оголошувався розшук.
Як у постановлених ухвалах, так і під час судових засідань суд неодноразово роз`яснював обвинуваченому про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку за участі його захисників.
24 жовтня 2025 року обвинувачений у судове засідання не з`явився, доказів поважності неприбуття суду не надав, в тому числі через захисника. Останній зазначає, що йому невідомо про вид лікування обвинуваченого (амбулаторне чи стаціонарне) та заявляє про можливу технічну неспроможність обвинуваченого приймати участь в режимі відеоконференцзв`язку, що грунтується на його особистих на припцщеннях.
Обов`язок суду забезпечити проведення судового провадження у розумні строки (ч.2 ст.28 КПК України) передбачає необхідність з`ясування причин неприбуття обвинуваченого та оцінку їх поважності за критеріями, визначеними ст.138 КПК України, одним з яких є наявність у обвинуваченого «тяжкої хвороби або перебування його в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад».
Сторона захисту, маючи безумовну можливість, не надала доказів, що обвинувачений перебуває на листку непраценздатності, а наявне у нього захворювання об`єктивно перешкоджає/унеможливлює його з`явлення на виклик до суду. За таких обставин неявка обвинуаченого до суду не може бути визнана останнім поважною причиною неприбуття.
Поміж тим у суду відсутні докази, що стан здоров`я перешкоджав обвинуваченому брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, про що суд неодноразово роз`яснював стороні захисту.
Оскільки необхідність прибуття обвинуваченого до суду є його процесуальним обов`язком та обумовлена необхідністю подальшого розгляду цього кримінального провадження, суд вважає, що поведінка обвинуваченого, яка виражається в систематичній неявці на виклик суду, свідчить про те, що він не має наміру добровільно з`явитися в судові засідання, а така неявка до суду перешкоджає розгляду справи у розумний строк, у зв`язку з чим, на переконання суду, з метою забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання до нього необхідно застосувати привід. Такий захід забезпечення кримінального провадження застосовується виключно з метою досягнення його дієвості, ступінь втручання у права особи є мінімальним та становить справедливий баланс між правами особи та інтересами держави у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначеного ст.2 КПК України.
Керуючись ст.ст.140, 371, 372 КПК України,
п о с т а н о в и в :
застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 привід для забезпечення його явки у судове засідання на 12.30 год 27 жовтня 2025 року.
Виконання ухвали доручити ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на процесуального прокурора ОСОБА_4 та начальника ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській обл.
Про виконання приводу або неможливість його виконання із зазначенням причин інформувати головуючого до засідання письмово відповідно до ч.4 ст.143 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_7