ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2789/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/269/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 , було задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22:00 години по 06:00 годину.

Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових кримінальних порушень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.10.2025 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час із забороною залишати житло в період доби з 22:00 по 06:00 годину. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в повному обсязі у задоволені клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП і Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 .

Свої вимоги сторона захисту мотивує тим, що ухвала є необґрунтованою та невмотивованою і підлягає скасуванню, а в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити зокрема через те, що:

- слідчим та прокурором не доведено а судом не висвітлено у судовому рішенні обставин, що обґрунтовують пред`явлену підозру;

- відсутні обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу, так як у судовому засіданні не встановлено реальних ризиків переховування чи вчинення нових правопорушень. Не було доведено, що підозрюваний може впливати на свідків або перешкоджати слідству, ухвала Кременецького районного суду не містить жодного обґрунтування чи твердження щодо наявності зазначеного ризику.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та доводи його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо невмотивованості та необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині висновків про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, колегія суддів частково погоджується з цими доводами.

Як убачається з ухвали слідчого судді, задовольняючи клопотання про застосування домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що лише такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому, в ухвалі не наведено достатнього обґрунтування, чому саме такий захід, який передбачає обмеження конституційного права особи на свободу пересування, є необхідним та пропорційним встановленим ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік і стан здоров`я підозрюваного, його сімейний і майновий стан, наявність постійного місця проживання, репутацію, зайнятість, міцність соціальних зв`язків, а також поведінку під час розслідування кримінального правопорушення. В ухвалі слідчого судді зазначені обставини формально перелічені, однак відсутній належний аналіз їхнього значення для оцінки ризиків, а висновок про недостатність більш м`яких заходів зроблено без наведення переконливих мотивів.

Колегія суддів звертає увагу, що сам по собі факт повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, не є автоматичною підставою для обрання суворого запобіжного заходу. Необхідність застосування обмежувальних заходів повинна бути підтверджена існуванням реальних і конкретних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю запобігання їм менш обтяжливими засобами.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, лише узагальнено вказав про наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування або впливати на свідків, однак не проаналізував обґрунтованість наведених у клопотанні слідчого доводів про реальність таких ризиків та їх ступінь.

Зокрема, слідчий суддя не обґрунтував, чому для запобігання ризику впливу підозрюваного на свідків або перешкоджанню слідству іншим чином необхідно застосувати саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, тобто обмеження свободи пересування підозрюваного у певний період доби з 22:00 до 06:00, тоді як будь-який можливий незаконний вплив на свідків або інше перешкоджання може відбуватися у будь-який інший час. Отже, такий захід не має безпосереднього функціонального зв`язку із запобіганням зазначеним ризикам, що свідчить про відсутність належного мотивування та про формальний характер висновків слідчого судді.

Таким чином, перевіркою матеріалів під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя, у порушення вимог ст.ст. 370, 372 КПК України, не обґрунтував належним чином своє рішення та не зазначив причин, з яких він вважає застосування саме домашнього арешту у нічний час необхідним і пропорційним встановленим ризикам. Оскільки невідповідність ухвали суду вимогам ст.ст.370,372 КПК України є істотним порушенням кримінального процесуального закону, то оскаржена ухвала підлягає скасуванню.

За змістом п.2 ч.3 ст.407 КПК України у разі скасування ухвали слідчого судді за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має постановити нову ухвалу.

Аналізуючи доводи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та доводи захисника про його безпідставність, колегія суддів з`ясувала наступне.

Згідно доданих до клопотання слідчого матеріалів провадження, 29.09.2025 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за таких обставин: ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді заступника міського голови - начальника управління архітектури, житлово-комунального господарства та земельних відносин Кременецької міської ради, і будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, в порушення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 (Закон №132-ІХ) не отримавши з 01.01.2020 по 17.01.2020 від замовника будівництва ОСОБА_10 звернення щодо визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку» по вул.Шевченка, 56а, м.Кременець Тернопільської області, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для фізичної особи ОСОБА_10 , всупереч інтересам служби, шляхом зловживання службовим становищем не організував роботу та не забезпечив виконання повноважень у галузі будівництва щодо сплатити пайової участі замовником будівництва ОСОБА_10 , чим завдав збитків місцевому бюджету в сумі 617 571,19 грн., що спричинило тяжкі наслідки інтересам Кременецької міської ради.

Вказані діяння кваліфіковані органом досудового розслідування за ознаками зловживання службовим становищем, тобто як умисне з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Обґрунтованість вказаної підозри підтверджується доданими до клопотання слідчого матеріалами кримінального провадження, зокрема даними: документів про призначення ОСОБА_7 на посаду заступника міського голови - начальника управління архітектури, житлово-комунального господарства та земельних відносин Кременецької міської ради і визначення його посадових обов`язків; рішень Кременецької міської ради щодо пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста та документів щодо будівництва замовником якого виступав ОСОБА_10 ; довідки спеціаліста управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області щодо розміру недоотриманих бюджетом коштів.

При вирішенні питання щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази на даному етапі розслідування дають достатні підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміноване правопорушення, а тому пред`явлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою.

Оцінюючи доводи сторони захисту в частині того, що ОСОБА_7 не має жодного відношення до обставин не сплати ОСОБА_10 пайової участі до бюджету, колегія суддів приходить до висновку про їх безпідставність, оскільки додані до клопотання слідчого докази підтверджують, що ОСОБА_7 приймав рішення та вчиняв дії відповідно до своїх службових обов`язків щодо будівництва, замовником якого виступав ОСОБА_10 , який не сплатив усіх належних платежів до бюджету. Наведені слідчим обставини є достатніми для того щоб виправдати подальше розслідування щодо підозрюваного.

Оцінюючи доводи клопотання слідчого про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. колегія суддів погоджується з ними частково.

Так, в цьому провадженні ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України. За санкцією зазначеної статті передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, із позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а також із накладенням штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Беручи до уваги тяжкість інкримінованого правопорушення та покарання, яке загрожує підозрюваному, а також те, що з конкретних обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення вбачається, що підозрюваному відомі особи, які є свідками в цьому провадженні, то об`єктивно існує ризик того, що підозрюваний може намагатись незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та для цього вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, згідно ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема і дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що на розгляді Кременецького районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.367 КК України і під час розгляду вказаного провадження не було встановлено фактів його переховування чи невиконання законних вимог суду, слідчого чи прокурора. Під час апеляційного розгляду прокурор зазначених обставин не заперечував, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ризик переховування від органів досудового розслідування і суду в цьому провадженні є недоведеним.

Також, при розгляді в суді апеляційної інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не довів того, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно частин 1, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що існуючі ризики, визначені у клопотанні слідчого, не мають такого ступеня інтенсивності та небезпеки, який би обумовлював необхідність застосування саме домашнього арешту, і їм можна ефективно запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання, яке полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Такий запобіжний захід, на переконання колегії суддів, є співмірним наявним ризикам, відповідає тяжкості інкримінованого правопорушення, особі підозрюваного та його процесуальній поведінці, а також дозволить забезпечити виконання ним покладених обов`язків без істотного втручання у його особисту свободу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 194, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися за межі Кременецького району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) не спілкуватися із свідками, експертами, спеціалістами в рамках даного кримінального провадження;

5) здати паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Встановити строк дії цих обов`язків до 05 грудня 2025 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді