Справа № 991/5952/25
Провадження 1-кп/991/83/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

його захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених у межах кримінального провадження № 0002768 від 18.12.2024 на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Вищому антикорупційному суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002768 від 18.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

Під час судового розгляду прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , а саме:

- не відлучатися за межі території України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місяця проживання, роботи;

- утримуватись від спілкування з: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , щодо обставин даного кримінального провадження;

- здати на зберігання у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що у кримінальному провадженні наявні докази існування обставин, які дають обґрунтовані підстави стверджувати, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення. Також прокурор вказав на те, що ризики, які стали підставою для покладення на обвинуваченого обов`язків, не зменшились та не перестали існувати, жодні обставини з останнього продовження строку дії обов`язків не змінились. Так, згідно з клопотанням на даний час існує сукупність підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних (обвинувачених) у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного прокурор вважає, що є необхідність у продовженні обов`язків, покладених на ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Адвокат ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання прокурора. На думку захисника, прокурор не навів жодних підстав вважати, що ОСОБА_7 має намір чи планує вчиняти дії, що можуть свідчити на користь існування ризиків у цьому кримінальному провадженні. Захисник просив врахувати бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого та те, що він має міцні соціальні та особисті зв`язки в Україні, проживає разом із дружиною та дітьми, має постійне місце проживання та місце роботи, що повністю нівелює ризик переховування від суду. Також захисник заперечував проти покладення на ОСОБА_7 обов`язків не відлучатися за межі території України без дозволу суду та здати на зберігання у відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, оскільки це створює труднощі при виконанні його професійних обов`язків як Генерального директора ТОВ «Українські сервіси розмінування».

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, перевіривши доводи поданого клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду 13.03.2025 розглянуто клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , яке задоволено частково: відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням додаткових обов`язків.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 26.03.2025 ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.03.2025 скасовано в частині застосованого виду запобіжного заходу та постановлено в цій частині нову, якою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 2 млн грн.

На даний момент в межах цього кримінального провадження щодо ОСОБА_7 діє запобіжний захід у вигляді застави, а також діють додаткові обов`язки, строк яких неодноразово продовжувався.

Востаннє ухвалою суду від 20.11.2025 задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: 1) не відлучатися за межі території України без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; 3) утримуватися від спілкування із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 щодо обставин даного кримінального провадження; 4) здати на зберігання у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і стадії кримінального провадження.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002768 від 18.12.2024, доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, а також ухвалу колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 26.03.2025 у справі № 991/1877/25, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покладено додаткові обов`язки, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.04.2025 у справі № 991/3513/25, якою продовжено строк дії обов`язків, суд дійшов висновку, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання щодо дії запобіжного заходу. Доведення ж стороною обвинувачення вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» відбувається у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Крім того, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження, коли обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 скерований до суду та здійснюється судовий розгляд, повідомлена останньому підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Розглядаючи питання наявності ризиків, суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на сторону обвинувачення обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Попередніми судовими рішеннями, в тому числі рішенням колегії суддів від 20.11.2025, продовжено строк дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , у зв`язку з встановленням існування ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду, вчинення ним іншого злочину, а також ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів зазначені ризики не втратили своєї актуальності.

Так, ризик переховування обвинуваченого від суду досі є реальним з огляду на тяжкість та характер злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , у сукупності з суворістю можливого покарання і неможливістю застосування «пільгових» інститутів кримінального права (ст. 69, 75 КК України) у випадку визнання його винуватим у вчинені інкримінованих діянь.

Крім того, відносно обвинуваченого здійснюються ще декілька кримінальних провадження за фактом вчинення особливо тяжких злочинів, що може бути додатковим стимулом для вжиття ним заходів переховування від суду.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, неодноразово виїжджав за межі України, та має таку можливість під час дії правового режиму воєнного стану як батько трьох неповнолітніх дітей.

Також колегія суддів вважає цілком вірогідним ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого злочину з огляду на висунення йому підозри та обвинувачення у причетності до вчинення особливо тяжких злочинів поза межами цього кримінального провадження.

Також необхідно зазначити, що наразі провадження перебуває на стадії судового розгляду (дослідження доказів сторони обвинувачення), допит свідків у справі ще не розпочато, а тому до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків ризик впливу на них зберігається як актуальний.

Окрім того суд зазначає, що попередня професійна діяльність обвинуваченого може сприяти йому у спробах впливу на свідків.

Що стосується наявності інших ризиків, про які вказано у клопотанні прокурора, то суд вже неодноразового наголошував, що ці ризики не були доведені, а жодних нових обставин щодо доказів їх існування прокурор у своєму клопотанні суду не навів.

Не є обґрунтованими доводи сторони захисту щодо відсутності доведених ризиків, оскільки вони були встановлені в судовому засіданні достатніми даними. Наявність належної процесуальної поведінки обвинуваченого навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі разом із покладеними на обвинуваченого додатковими процесуальними обов`язками є таким, що достатньою мірою гарантує його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні з урахуванням продовження існування встановлених судом ризиків.

Як уже зазначалося, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створюватимуть загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також є непереконливими доводи захисту з приводу того, що сімейний стан обвинуваченого нерозривно пов`язує його місце перебування (проживання) з територією України.

Так, деякі члени сім`ї обвинуваченого, які і він сам, на даний час проживають в Україні. Однак, за потреби, вони безперешкодно можуть змінити місце проживання, якщо обвинувачений реалізує ризик ухилення від суду.

Посилання обвинуваченого на необхідність перетину кордону України з огляду на характер його діяльності, мають бути оцінені у кожному конкретному випадку задля забезпечення балансу між інтересами кримінального провадження та правами і свободами особи.

На переконання суду, покладені на обвинуваченого обов`язки є співмірними із встановленими судом ризиками та не є занадто обтяжливими.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків.

Керуючись ст. 2, 7, 176-178, 182, 193, 194, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, а саме до 15 березня 2026 року, строк дії, покладених на нього обов`язків, а саме:

- не відлучатися за межі території України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 щодо обставин даного кримінального провадження;

- здати на зберігання у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Офісу Генерального прокурора, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002768 від 18.12.2024.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3