Справа №576/217/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/5/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Введення в оману суду або іншого уповноваженого органу
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 576/217/18 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2018, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий

виправданий за ч. 1 ст. 384 КК України за відсутністю події злочину,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки суд першої інстанції надав невірну оцінку показанням обвинуваченого щодо причин зміни ним пояснень, а також безпідставно послався на ту обставину, що засудження ОСОБА_9 може слугувати підставою для перегляду рішень суду першої інстанції та апеляційного суду відносно ОСОБА_11 за нововиявленими обставинами, що порушує процесуальні права сторін.

Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2018 ОСОБА_9 виправданий за ч. 1 ст. 384 КК за відсутністю події злочину.

Згідно обвинувального акта органом досудового розслідування ОСОБА_9 пред`явлене обвинувачення в тому, що 12.05.2015 знаходячись в Глухівському ВП, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 383 КК за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, власноруч написав заяву про те, що 11.05.2015 невідома особа завдала йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділа належним йому мобільним телефоном, у зв`язку з чим 13.05.2015 було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК. 01.10.2015 ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 384 КК за завідомо неправдиве показання, під час допиту як потерпілого по вказаному кримінальному провадженню, надав слідчому показання, що 11.05.2015 ОСОБА_11 відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном та побив його. 04.06.2016 Глухівським відділом Шосткинської місцевої прокуратури складено та направлено до Глухівського міськрайонного суду Сумської області обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186 і ч. 1 ст. 125 КК. 02.11.2016 ОСОБА_9 , перебуваючи у процесуальному статусі потерпілого, під час розгляду у Глухівському міськрайонному суді Сумської області вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 384 КК, надав суду завідомо неправдиві показання щодо обставин відкритого заволодіння належного йому майна, пояснивши, що ОСОБА_11 не вихоплював у нього мобільний телефон, а взяв за згодою щоб подзвонити, після чого його повернув, при цьому зазначив, що він сам міг загубити телефон, коли сідав на мотоцикл. Таким чином, ОСОБА_9 надав суду завідомо неправдиві показання, внаслідок чого ОСОБА_11 був виправданий у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК.

Розглянувши кримінальне провадження та дослідивши всі обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_9 надав неправдиві показання саме під час судового розгляду, а не під час досудового розслідування кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 186 КК, внаслідок чого вчинення ним злочину не доведено.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строку давності.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка не заперечувала проти заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК).

Відповідно ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК, жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тому визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено і не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявлених клопотань.

Згідно ст. 44 КК, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки, які залежать від тяжкості правопорушення. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку він 5 років (ст. 49 КК).

Як убачається з обвинувального акта, інкриміноване ОСОБА_9 діяння вчинене 02.11.2016. Дане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК, відповідно ст. 12 КК є кримінальним проступком, а строк притягнення до кримінальної відповідальності за це правопорушення становить 3 роки.

З огляду на викладене, на час розгляду кримінального провадження апеляційним судом загальний строк давності притягнення ОСОБА_9 до відповідальності за ч. 1 ст. 384 КК минув.

Вирішуючи питання можливості звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, колегія суддів враховує, що виправдувальний вирок відносно нього не набрав законної сили, так як був оскаржений прокурором, а тому до закінчення апеляційного розгляду ОСОБА_9 перебуває в статусі обвинуваченого, у зв`язку з чим положення ст. 49 КК мають застосовуватися і до цього провадження, про що ККС ВС дійшов правового висновку в своїй постанові від 15.10.2024 (справа № 752/19960/16).

Крім того, обвинувачений не наполягав на залишенні вироку без змін, а навпаки, просив його скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК, тому з огляду на позицію сторони захисту колегія суддів не зобов`язана розглядати апеляційну скаргу прокурора по суті, що також узгоджується із вказаною правовою позицією ККС ВС.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ч. 1 ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує вирок та закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК, звільнивши ОСОБА_9 згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 384 КК у зв`язку із закінченням строку давності.

Також слід зазначити, що після виконання дій, передбачених ст. 342-345 КПК, і вирішення клопотань суддя-доповідач у необхідному обсязі доповідає зміст оскарженого судового рішення, доводи учасників судового провадження, викладені в апеляційних скаргах та запереченнях, і з`ясовує, чи підтримують свої апеляційні скарги особи, які їх подали (ч. 2 ст. 405 КПК).

Таким чином, у зв`язку із закриттям кримінального провадження відносно ОСОБА_9 апеляційним судом не дається правова оцінка доводам апеляційної скарги, оскільки закриття кримінального провадження виключає таку можливість.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Клопотання ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2018 відносно ОСОБА_13 скасувати, а кримінальне провадження відносно нього за ч. 1 ст. 384 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, звільнивши ОСОБА_13 згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4