Справа № 686/1898/26
Провадження № 1-кс/686/1114/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0001140,

УСТАНОВИЛА:

23.01.2026 старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_1 , серії № НОМЕР_2 , ключі до вказаного автомобіля, а також автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування означеним майном, із метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

У обґрунтування клопотання указала, що СУ ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001140 від 21.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

22.01.2026 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

23.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

Санкція ч.4 ст. 189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідча у судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення судового розгляду клопотання без її участі. Клопотання підтримує у повному обсязі.

Окрім того, у клопотанні слідчої міститься прохання про розгляд клопотання без участі власника майна та його захисника із метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із урахуванням наведеного, оскільки клопотання подане з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, для запобігання спробам відчуження указаного майна або вжиття підозрюваним інших заходів, які можуть зашкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження, слідча суддя уважає за доцільне проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна та його захисника.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

23.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.189 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_5 , маючи на меті незаконне збагачення, в період правового режиму воєнного стану (введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який продовжено до 03 лютого 2026 року), керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, розробив злочинну схему отримання грошових коштів, яка полягала у вимаганні та отриманні від потерпілого ОСОБА_6 150 000 доларів США.

З метою отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_5 вирішив використати надуману ним ситуацію про нібито наявність заборгованості вищевказаної суми грошових коштів перед ним батьком потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , який помер у вересні 2024 року.

Так, у жовтні 2024 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, зателефонував ОСОБА_6 та призначив зустріч в кафе «Міленіум», що за адресою Хмельницька область, м. Деражня, вул. Миру, 95/1. Цього ж дня, в обідній час, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні вказаного закладу, під час спілкування із ОСОБА_6 повідомив останньому, що нібито його покійний батько ОСОБА_7 за життя заборгував ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 150 000 доларів США. Після цього ОСОБА_5 висунув незаконну вимогу ОСОБА_6 про передачу йому грошових коштів в сумі 150 000 доларів США, нібито в якості погашення боргу його покійного батька. У відповідь на висунуту незаконну вимогу ОСОБА_6 пояснив, що про вказаний борг його покійного батька ОСОБА_7 перед ОСОБА_5 йому чи його рідним нічого не відомо та відмовився віддавати будь-які грошові кошти. В свою чергу, ОСОБА_5 на таку відповідь ОСОБА_7 відреагував агресивно та вдався до погроз застосування фізичного насильства в разі невиконання поставленої ним вимоги, які ОСОБА_7 сприйняв як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я. Також в ході вказаної зустрічі ОСОБА_5 змусив ОСОБА_6 написати розписку про те, що він зобов`язується віддати йому грошові кошти в сумі 150 000 доларів США.

В подальшому, в період часу з 04.11.2024 по 03.11.2025 ОСОБА_6 побоюючись за своє життя і здоров`я, сприймаючи погрози ОСОБА_5 як реальні, виконуючи незаконні вимоги останнього, передав ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 7600 доларів США та 700 Євро, в якості часткового погашення неіснуючого боргу. Вказані грошові кошти ОСОБА_6 віддавав ОСОБА_5 у безготівковій формі шляхом переказу на банківський (картковий) рахунок № НОМЕР_3 , наданий останнім або ж за попередньою домовленістю готівкою під час зустрічей на території м. Деражня Хмельницкої області, перебуваючи у транспортному засобі ОСОБА_5 «Toyota Land Cruiser 200», р.н. НОМЕР_1 чи в офісному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .

У вказаний період часу ОСОБА_5 вимагаючи погашення надуманого ним боргу у повному обсязі продовжував погрожувати ОСОБА_6 фізичним насильством, в тому числі через спілкування з матір`ю останнього ОСОБА_8 . Зокрема, 22.10.2025 близько 08 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, зателефонував ОСОБА_8 та в телефонній розмові повідомив, що в разі не повернення грошового боргу її сином залучить сторонніх осіб, які вб`ють ОСОБА_6 . Цього ж дня, близько 14 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, зателефонував потерпілому ОСОБА_6 та в телефонній розмові, продовжуючи вимагати надуманий ним борг, погрожував, що залучить сторонніх осіб, які привезуть його до нього потерпілого, після чого він поламає потерпілому ребра та вб`є. Під час вказаної розмови ОСОБА_5 призначив ОСОБА_6 зустріч поряд із Деражнянським ліцеєм № 2 Деражнянської міської ради Хмельницької області, що по вул. Лесі Українки, 9, на яку потерпілий погодився взявши обіцянку з ОСОБА_5 не застосовувати до нього фізичну силу. Під час даної зустрічі, яка відбулася близько 19 год у вказаному місці ОСОБА_5 в черговий раз пригрозив ОСОБА_9 застосуванням фізичної сили та повторив вимогу надати йому нібито заборговані батьком грошові кошти.

Надалі, 30.11.2025 близько 09 год 55 хв ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, знову зателефонував потерпілому ОСОБА_6 та продовжуючи вимагати надуманий ним борг погрожував зламати потерпілому грудну клітку. Цього ж дня близько 14 год 30 хв під час зустрічі із ОСОБА_6 поряд з ТОВ «Нова пошта», що за адресою Хмельницька область, м. Деражня, вул. Миру, 120, ОСОБА_5 продовжив вимагати грошові кошти, при цьому погрожував потерпілому побиттям.

В подальшому, 19.12.2025 близько 13 год 30 хв ОСОБА_5 , під час зустрічі із потерпілим ОСОБА_6 , яка відбулася поряд з автостанцією, що по вул. Миру, 97 в м. Деражня Хмельницької області, повідомив потерпілому, що якщо той найближчим часом не віддасть йому хоча б частину грошових коштів із висунутої ним вимоги, то він застрелить його.

Наступного дня, 20.12.2025 близько 15 год, сприймаючи усі попередні погрози ОСОБА_5 як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_6 на власному автомобілі «TOYOTA CARINA», р.н. НОМЕР_4 , приїхав на зустріч із ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . Під час цієї зустрічі ОСОБА_6 знаходячись в салоні зазначеного транспортного засобу передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10 000 гривень в якості погашення частини вигаданого ним боргу. В свою чергу ОСОБА_5 будучи не задоволеним переданою ОСОБА_6 сумою грошових коштів, розпочав говорити, що той дуже повільно повертає батьківський борг, при цьому продовжив погрожувати застосуванням фізичної сили в тому числі з боку так званих «кримінальних авторитетів». Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 продовжив вимагати у ОСОБА_6 гроші та сказав, що у січні 2026 року останній має передати йому як мінімум 10 000 доларів США, в якості погашення частини вигаданого ним боргу. На пояснення ОСОБА_6 з приводу того, що останній не має таких грошей, ОСОБА_10 не зважав та продовжував вимагати повернення неіснуючого боргу.

Продовжуючи свої злочинні дії, 05.01.2026 близько 13 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, в черговий раз зателефонував ОСОБА_6 та в телефонній розмові нагадав про поставлену ним умову в повернені частини вигаданого ним боргу саме у січні 2026 року, а саме наказав у найближчий час передати йому грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, при цьому наголосив потерпілому, що в разі невиконання такої вимоги знищить його.

В подальшому, 22.01.2026 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний план, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, під час телефонної розмови із потерпілим ОСОБА_6 узгодили місце зустрічі для сплати потерпілим вищевказаної суми грошових коштів, задля погашення частини надуманої ОСОБА_5 незаконної заборгованості.

Цього ж дня, близько 11 год 40 хв., ОСОБА_6 , під час зустрічі із ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні транспортного засобу «BYD LEOPARD TI03», р.н. НОМЕР_5 , за адресою Хмельницька область, м. Деражня, вул. Миру, 157, виконуючи незаконну вимогу останнього, щодо погашення неіснуючої заборгованості, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ становить 431759 гривень), як частину від загальної суми грошових коштів поставленої останнім незаконної вимоги».

Слідчою суддею установлено, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки надано докази, що транспортний марки «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_1 , належить йому на праві власності, останній набув статусу підозрюваного, оскільки 23.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, санкція ч.4 ст. 189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, а тому із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання про арешт підлягає частковому задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна із метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню.

А тому клопотання слідчого є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідча суддя ураховує і те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчою суддею не установлено.

Із урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, ураховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на транспортний марки «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_1 , проте із залишенням правомочності користування означеним майном.

Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчої судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

У частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_1 та ключі запалення до указаного автомобіля слід відмовити, оскільки зазначені документи та речі не є речовими доказами, та накладення арешту на документ та ключі може призвести до порушення прав власника майна, ускладнити реалізацію ним його права на керування транспортним засобом, щодо якого ухвалене рішення про часткове накладення арешту із можливістю корситування автомобілем.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідча суддя -

постановила:

Частково задовольнити клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на транспортний марки «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_1 .

Відмовити у задоволенні решти заявленого клопотання.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя