Справа № 194/46/25
Провадження № 1-кп/185/763/25
У Х В А Л А

04 листопада 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001473 від 12 грудня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_8 (ВКЗ)

В С Т А Н О В И В:

Обвинуваченим подано клопотання, в якому він прохає скасувати арешти на банківський рахунок ОСОБА_5 відкритий в АТ КБ «Приватбанк» (код МФО 305299), а саме № НОМЕР_1 , накладений на підставі ухвали Красногвардійського суду 25.09.2024 року (справа № 204/9319/24); та на банківський рахунок ОСОБА_5 відкритий в АТ «Пумб» (код МФО 334851), а саме № НОМЕР_2 , накладений на підставі ухвали Красногвардійського районного суду Дніпропетровська від 25.09.2024 року (справа № 204/9317/24).

Вмотивовано клопотання тим, що на перший рахунок надходить пенсія по інвалідності третьої групи внаслідок професійного захворювання. На другий рахунок надходять страхові виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Також обвинувачений зазначив, що на рахунок, який відкрито в «Приватбанк» він отримував лише пенсійні виплати. Платіж за 14 лютого 2024 рік в сумі 86 грн. це решта за сплачені ним кошти при обслуговуванні на авторизованому сервісному центрі автомобіля, на який зараз також накладено арешт. Платіж за 06 лютого 2024 року в сумі 7650,60 грн. є також виплатою ПФУ на поховання.

Прокурор заперечував щодо вказаного клопотання, зазначивши, що підстав знімати арешт немає.

Захисник підтримав клопотання.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 25 вересня 2024 року в провадженні 1-кс/204/2395/24 підставою арешту майна став факт можливого призначення підозрюваному покарання у виді конфіскації майна. Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ст. 174 КПК України).

КПК України не визначає переліку обставин, за наявності яких суд може встановити названі підстави, однак, зі змісту наведеної норми стає зрозумілим, що, перевіряючи наявність першої підстави, суду слід виходити з обставин, які існували на час накладення арешту, а наявність другої - з огляду на обставини, що існують на час розгляду клопотання про його скасування.

Зі змісту клопотання вбачається, що він ставить питання про скасування арешту з грошових коштів, що розміщені на банківських рахунках, посилаючись фактично на необґрунтованість такого арешту.

З огляду на те, що з цього клопотання не вбачається посилання на таку підставу, як відсутність потреби у подальшому застосуванні арешту майна, а мова йде саме про те, що такий арешт на пенсійний рахунок взагалі не міг бути накладений, то, з огляду на принцип диспозитивності, суд має встановити наявність або відсутність лише тієї підстави для скасування арешту, про яку зазначає заявник.

Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, про обґрунтованість арешту, накладеного на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, свідчать, зокрема наступні обставини: такий захід забезпечення кримінального провадження передбачений кримінальним процесуальним законом; існують факти або інформація, які вказують на те, що майно, на яке накладено арешт, належить підозрюваному, обвинуваченому, засудженому або юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження.

Дослідивши та проаналізувавши доводи, викладені у клопотанні, а також неявні в суду документи, заслухавши думку учасників судового засідання, судом встановлено наступне.

Санкція статті обвинувачення передбачає застосування такого покарання, як конфіскація майна.

Як було встановлено при накладенні слідчим суддею арешту на майно підозрюваного, ОСОБА_5 є власником грошових коштів, розміщених на зазначених банківських рахунках.

Виходячи з повідомлення пенсійного фонду, на рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк» (код МФО 305299), а саме № НОМЕР_1 здійснюється виплата пенсійних випла, а на банківський рахунок ОСОБА_5 відкритий в АТ «Пумб» (код МФО 334851), а саме № НОМЕР_2 страхові виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Одночасно з наданих виписок встановлено, що на рахунок Приватбанку надходили пенсійні виплати. На підставі виписок наданих щодо надходжень до ПУМБу, суд не може встановити, які саме платежі зараховувались на вказаний рахунок.

Таким чином суд робить висновок, що на рахунок отриманий в «Приватбанку» надходять пенсійні виплати обвинуваченому.

Чинне законодавство не передбачає віднесення пенсійних рахунків до рахунків зі спеціальним режимом використання, який би унеможливлював арешт коштів на таких рахунках.

Разом з тим, ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зі змісту рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25рп/2009, право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Кожен громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

З огляду на викладене та, враховуючи те, що за загальним правилом застосування заходу забезпечення кримінального провадження можливе, зокрема коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні сторони обвинувачення, з метою недопущення перешкоджання реалізації підозрюваним гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, суд приходить до висновку, що арешт на грошові кошти у вигляді пенсійних виплат, які надходять на рахунок в «Приватбанку» слід скасувати.

При цьому, оцінюючи встановлені обставини, можливо дійти висновку, що, звертаючись з клопотанням про накладення арешту коштів на банківських рахунках, з метою досягнення дієвості цього провадження розраховував на можливість конфіскації як виду покарання (у випадку ухвалення обвинувального вироку) лише тієї суми коштів, яка знаходились на рахунку станом на час його арешту, без урахування тієї обставини, що в подальшому ця сума зростатиме.

Отже, враховуючи те, що виплата пенсії є систематичним періодичним надходженням на такий рахунок, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого про скасування арешту на грошові кошти, розміщені на пенсійному банківському рахунку відкритому в банківській установі «Приватбанк», підлягає задоволенню в частині скасування арешту на кошти, які надійшли на цей рахунок після 04 листопада 2025 року.

Суд вважає за можливе також зауважити, що у випадку, якщо орган досудового розслідування змінить свою позицію та вважатиме, що арештованої суми недостатньо для досягнення дієвості цього провадження, то такий орган не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. 174, 372, 376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25 вересня 2024 року в провадженні 1-кс/204/2395/24 на грошові кошти у вигляді пенсійних виплат, які надійшли після 04 листопада 2025 року на банківський рахунокОСОБА_5 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» (код МФО 305299) N?UA5787703.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3