Справа № 309/3463/25
Провадження № 1-кс/309/727/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на поставу слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілими ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернулись в суд з скаргою на поставу слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілими.

Скарга вмотивована тим, що Хустським відділом поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000333 від 16.05.2025 року.

8 вересня 2025 р. ними було подано до слідчого відділу Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області клопотання про залучення у якості потерпілих.

20 вересня 2025 р. року у поштовому відділенні с.Іза вони отримали постанову слідчого від 09 вересня 2025 року про відмову у задоволенні поданого ними 08.09.2025 року клопотання, про залучення у якості потерпілих. Дата отримання ними постанови слідчого від 09 вересня 2025 року підтверджується поштовим штампом на конверті.

В рамках кримінального провадження №0000333 від 16.05.2025 року мова йде про підроблені сертифікати на право на земельну частку (пай) посадовими особами Хустської РДА, внаслідок яких працівниками ТОВ «Хуст - земля Карпат» була незаконно виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) іншим громадянам с.Іза на вже приватизованих у 2001 році земельних ділянках їх батьків.

19 травня 2025 р. ними була надана слідчому відділу інформація щодо прядку видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам колективного сільськогосподарського підприємства АТО «Нарцис», перехід права власності на земельну частку (пай) та їх підробка посадовими особами Хустської РДА .

На підставі цих підроблених сертифікатів ТОВ «Хуст - земля Карпат» виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок з кадастровими номерами на приватизованих у 2001 році земельних ділянках наших батьків.

Факт накладок земельних ділянок з кадастровими номерами підтверджується рішенням про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській, Полтавській, Івано- Франківській, Київській та Чернігівській областях.

Крім того, для наочності, надаємо копії кадастрових планів земельних ділянок наших батьків, на яких графічно зображено схему накладок земельних ділянок з кадастровими номерами громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших.

Внаслідок зазначених незаконних дій з боку посадових осіб Хустської РДА та працівників ТОВ «Хуст - земля Карпат» вони зараз не можуть оформити спадщину батьків на земельні ділянки під № 2 площею 0,50 га кожна, в урочищі «За Кузлихою» та по 0,10 га в ур. «Карповтлаш», згідно державним актів на право приватної власності на землю ІІ-ЗК №014875, ІІ-ЗК №014876, П-ЗК №014877.

26 вересня 2025 р. вони звернулися до Хустського районного суду з скаргою на постанову слідчого від 9 вересня 2025 р. про відмову в задоволенні клопотання про залучення їх у якості потерпілих, скарга була задоволена частково, та зобов`язано слідчого повторно розглянути їх клопотання.

20 листопада 2025 р у поштовому відділенні вони отримали лист слідчого від 13.11.2025 р. про відмову у задоволенні їх клопотання.

08 грудня 2025 року ухвалою Хустського районного суду, справа № 309/3463/25, постанова слідчого від 09 вересня 2025 року про відмову задоволення заявленого клопотання про залучення їх у якості потерпілих по кримінальному провадженню № 0000333 була скасована.

15 грудня 2025 року вони знову звернулися до слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області з клопотанням про залучення їх у якості потерпілих.

17 грудня 2025 року слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 знову була винесена постанова про відмову задоволенні клопотання від 17 грудня 2025 року, мотивуючи тим, що по даному факту кримінального правопорушення існує нескасована постанова слідчого про закритої кримінального провадження № 0000076 від 19.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України на підставі ч.1 ст.284 КПК України.

Також встановлено, що по даному факту існує Постанова Верховного суду від 24 квітня 2024 року, справа №309/4552/14-ц про залишення касаційної скарги без задоволення, яка є остаточною та оскарженню не підлягає.

У своїй скарзі скаржники просили визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у задоволенні їх клопотання від 17 грудня 2025 р.

У судовому засіданні скаржники подану скаргу підтримали та просять її задоволити.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, надіславши суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Заслухавши пояснення скаржників, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3). Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства (ч. 4).

За змістом ч.5ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За приписамист.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (ч.1). Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч.3). Зміст постанови слідчого врегульований ч.5ст.110 КПК України. Зокрема, у мотивувальній частині зазначаються зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; а у резолютивній - зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Разом з цим, згідно з ч.6ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Відповідно до ч. 2ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно усталеної практики Верховного Суду (висновком Великої палати Верховного суду, викладеної в постанові від 16 січня 2019 року), поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Визначення статусу потерпілого настає з моменту вчинення щодо такої особи кримінального правопорушення, а не з моменту подання такою особою відповідної заяви, як це передбачено ч. 2ст. 55 КПК.

Згідно ч. 5ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно положень п. 3 ч. 1ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про залучення їх до кримінального провадження у якості потерпілих, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилаються заявники у своїй заяві про визнання їх потерпілими та не наведено мотивів їх відхилення, не проведено всього обсягу слідчих ( розшукових ) дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, які б дали підстави вважати, що заявникам не завдано ані матеріальної, ані моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.5 ст.55 КПК України у постанові не наведено достатніх мотивів прийняття саме такого рішення з його належним обґрунтуванням щодо порушеного заявниками питання, яке він обґрунтовує. Натомість, постанова містить загальні формулювання щодо безпідставності заявлених вимог, постанова слідчого належним чином не обґрунтована з посиланням на здобуті під час розслідування докази та норми процесуального закону. Питання порушені потерпілими у заяві фактично не знайшли свого вирішення у постанові слідчого і як результат - законодавча вимога щодо вмотивованості постанови слідчого при її винесенні не була дотримана в повній мірі, з огляду на те, що у такому рішенні не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у залученні заявників потерпілими, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілих подані особами, яким не завдано шкоди, як того вимагає ч.5 ст.55 КПК України.

Отже, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови від 17.12.2025 року не були враховані зазначені обставини, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання заявників, що не відповідає вимогам ст.ст.55, 110 КПК України.

На переконання слідчого судді, слідчий безпідставно покликається на існування нескасованої постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000076 від 19.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України на підставі ч.1 ст.284 КПК України, а також рішення суду, як на підставу для відмови у задоволенні клопотання скаржників, оскільки закриття одного провадження не означає відсутність факту правопорушення за іншим епізодом чи іншим правопорушенням, що завдало шкоди.

Отже, враховуючи завдання кримінального провадження, встановлені обставини, компетенцію слідчого судді в межах розгляду справ цієї категорії, необхідність забезпечення конституційного права заявників на оскарження в суді бездіяльності органів державної влади, за результатами розгляду скарги встановлено підстави для її задоволення у спосіб скасування постанови слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 17.12.2025 року про відмову у задоволенні клопотання у визнанні потерпілими.

Відповідно до ч. 2ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя ,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на поставу слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілими задоволити .

Скасувати постанову слідчого Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_10 від 17 грудня 2025 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про залучення їх до кримінального провадження як потерпілих в рамках кримінального провадження № 0000333 від 16 травня 2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 30 грудня 2025 р.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1