Справа № 159/8749/25
Провадження № 1-кп/159/685/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0001302 від 01 листопада 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, громадянина України, з середньо освітою, не одружений, не працює, раніше судимий:

14 червня 2023 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст.286-1 ч.1, 69 КК України до штрафу в розмірі 51000 грн., трьох років позбавлення права керування транспортним засобом; зміненого вироком Апеляційного суду Волинської області від 20.09.2023 року в частині призначення покарання, засуджений до 6 х місяців арешту з позбавленням права керування транспортним засобом на три роки; звільнений 28.03.2026 року на підставі ухвали Сарненського районного суду Волинської області від 28.03.2024 року, 14 днів арешту замінене на 28 днів пробаційного нагляду; пробаціний нагляд у вигляді 28 днів відбув та був знятий з обліку щодо основного покарання;

зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , засуджений 14.06.2023 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Вироком від 20.09.2023 року Волинським апеляційним судом, скасовано вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2023 року за ч.1 ст.286-1 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді арешту строком на 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

28.05.2024 року копії вироків відносно засудженого ОСОБА_2 для виконання скеровано до Ковельського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області в частині виконання додаткової міри покарання, де його 05.06.2024 року у підписці ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами, про обов`язки осіб, засуджених до покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання, останнього буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України.

Однак, 01.11.2025 року близько 19 год. 40 хвлн., ОСОБА_2 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що вироком Волинського апеляційного суду від 20.09.2023 року його визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, з метою ухилення від відбування вищевказаного покарання, керував в м. Ковелі по вул. Гетьмана Скоропадського, 4, автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений інспекторами роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області, за порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.4 ст.122 КУпАП та ст.126 КУпАП.

Дії ОСОБА_2 , кваліфіковані за ч.1 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю.

02.12.2025 року від Ковельської окружної прокуратури для розгляду у спрощеному провадженні до суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001302 від 01.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.369 КК України з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, з матеріалами досудового розслідування, заявою ОСОБА_2 про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Як вбачається із заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , обвинувачений ОСОБА_2 безперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, тобто у ухиленні засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, просить призначити покарання у виді обмеження волі з мінімальним іспитовим терміном, застосуванням ст.71 КК України.

Добровільність безперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , його згоду зі встановленими в результаті розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтверджено захисником адвокатом ОСОБА_3 .

В зв`язку з тим, що обвинуваченим не оспорюється встановлені під час дізнання обставини, сумнівів у добровільності їх позиції немає, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, заяву обвинуваченого, його згоду та клопотання прокурора, суд вважає доцільним розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фактичні обставини встановлені досудовим розслідуванням обвинуваченим та потерпілою визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження суд вважає, винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 доведена повністю.

Скоєне ОСОБА_2 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а саме скоєння кримінального проступку, конкретні обставини провадження, дані про особу обвинуваченого, який судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений, не працює.

В якості обставини, яка пом`якшує ОСОБА_2 покарання, суд визнає щире каяття.

З урахуванням викладеного, враховуючі ступень тяжкості кримінального правопорушення, а саме скоєння кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливим без ізоляції від суспільства та відповідно до ст.75 КК України без відбуття покарання з іспитовим строком.

Керуючись ст.ст.368-376, 381-382 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України та на підставі вказаного закону призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити з випробувальним строком на один рік, якщо ОСОБА_2 не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без узгодження з уповноваженим органом з питань пробації, 4) працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватись, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Відповідно до ст.ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, додаткове покарання за вироком Апеляційного суду Волинської області від 20 вересня 2023 року у вигляді трьох років позбавленням права керування транспортним засобом підлягає самостійному виконанню.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті

Суддя:ОСОБА_1