Кримінальне провадження №629/5700/25
Номер провадження 1-кп/629/339/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0000630 від 21.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, розлученого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.11.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 24.02.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 29.03.2013 року умовно-достроково, невідбутий термін 7 місяців 11 днів;

- 18.05.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 24.06.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію»;

- 17.09.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 15.01.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 15.06.2017 року у зв?язку з відбуттям покарання;

- 27.12.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 03.11.2020 року по відбуттю покарання;

- 25.02.2021 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 126-1 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 05.08.2021 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, скасованого в частині призначення покарання вироком від 02.11.2021 Харківського апеляційного суду, яким призначено покарання з застосуванням ст.71,72 КК України у виді 1 року 25 дні позбавлення волі;

- 14.12.2021 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.126-1, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.01.2025 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 перебуває у сімейних відносинах та мешкає спільно зі своєю матір?ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, з 29.03.2025 року ОСОБА_4 перебуває на обліку Лозівського РВП ГУНП в

Харківській області як особа, яка вчиняє домашнє насильство, та постановам Лозівського міськрайонного суду Харківської області притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 , а саме 03.04.2025 року за ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, 29.04.2025 року за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУПАП, 20.05.2025 року за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у відношенні своє матері ОСОБА_7 , ОСОБА_4 належних для себе висновків не зробив, діючи умисно, в порушенні вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 .

Так, 20.05.2025 року близько 09:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявись можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, вчинив сварку зі своєю матір?ю ОСОБА_6 , переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякуванні, погрозах фізичною розправою, плюванні в обличчя потерпілої, чим чинив систематичне психологічне насильство над потерпілою.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на систематичне вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 , 08.06.2025 року близько 19:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось можливим, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, вчинив сварку зі своєю матір?ю ОСОБА_8 , під час якої виказував на її адресу нецензурні вислови, погрожував фізичною розправою та кинув в неї дерев?яний стілець, чим спричинив легке тілесне ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, завдавши потерпілій фізичного болю.

Зазначені систематичні, протиправні дії ОСОБА_4 призвели до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя, у втраті повноцінного побуту і відпочинку, втраті позитивних емоцій, наявності негативних переживань та фізичних страждань потерпілої ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з?явилась, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. 01.10.2025 року подала до суду угоду про примирення, але жодного разу до суду не з?явилась, інших заяв не надавала та не підтвердила про наміри укласти угоду про примирення. Захисником обвинуваченого було повідомлено про неможливість укласти угоду про примирення з потерпілою.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

У постанові від 14 червня 2022 року у справі № 585/3184/20 колегія суддів ККС ВС

зазначила, що систематичність домашнього насильства, яке наполегливо продовжує вчиняти винувата особа, у тому числі, але не виключно, може бути підтверджена попереднім притягненням її до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП. За таких обставин те, що особу раніше притягували до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не виключає наявності в її діях складу кримінального правопорушення, якщо вона продовжує вчиняти домашнє насильство, кількість епізодів яких загалом не менше трьох і ці систематичні дії потягли наслідки, визначені ст. 126-1 КК. Тобто попереднє притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за умови подальшої повторюваності вчинення протиправних дій щодо певної потерпілої особи чи осіб і настання конкретних наслідків, які визначені законодавцем як більш тяжкі, ніж ті, що зазначені в законодавстві України про адміністративні правопорушення, не свідчить про подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а підтверджує систематичність дій винуватої особи.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв нетяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Лозова Харківської області, громадянин України, розлучений, непрацюючий, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 30.09.2025 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є дуже високий, ризик небезпеки для суспільства дуже високий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ст.126-1 КК України, і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства та саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1, 75, 76 КК України у суду немає.

На стадії досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 17.11.2025 року.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Викривачі у справі відсутні, винагорода викривачам не пропонувалась.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи в межах кримінального провадження відсутні.

У справі судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з зали суду.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 утримувати в умовах ДУ Харківський слідчий ізолятор.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Строк відбування покарання обчислювати з дня проголошення вироку, а саме з 29.10.2025 року.

Речові докази по справі:

оптичний носій інформації DVD-R диск з відеоматеріалами з нагрудного відеореєстратора залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Згідно із ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за

відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1