Провадження №1-кп/359/158/2025
У Х В А Л А

в порядку ст. 201 КПК України

10 жовтня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх захисника адвоката ОСОБА_6 ,

під час судового розгляду об`єднаного судового провадження в кримінальних провадженнях №0000292, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2021 року, №0000725, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2023 року що надійшли до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Киїїв, громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, -

та №0000070, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2025 року,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Киїїв, громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, -

розглянувши клопотання захисника про зменшення розміру застави,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. В даному провадженні здійснюється судовий розгляд.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зменшення розміру застави обвинуваченій ОСОБА_4 . Своє клопотання обґрунтовує тим, що обвинувачена ОСОБА_4 , у зв`язку з відстороненням від посади за рішенням суду, не має будь-яких джерел доходу та перебуває на утриманні чоловіка. Її чоловік, ОСОБА_5 який забезпечує родину, хворіє на цукровий діабет. Окрім того, ОСОБА_4 також потребує постійного медикаментозного лікування та регулярного обстеження. Таким чином лише витрати на лікування подружжя перевищують 119000 гривень на рік. Відтак, сукупні обов`язкові витрати зменшують фактичний залишок коштів родини до мінімального рівня та родина знаходить в скрутному матеріальному становищі. Щодо наявності ризиків визначених ст.177 КПК України, захисник ОСОБА_6 , вважає, що на сьогоднішній день вони відсутні. Тому, просить суд, зменшити раніше визначений ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2025 року розмір застави обвинуваченій ОСОБА_4 та визначити його в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання зважаючи на відсутність для цього правових підстав та наявність ризиків у обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді вчинення нових злочинів аналогічного характеру.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 757000 гривень.

Визначена сума застави була внесена заставодавцем, тобто з моменту звільнення ОСОБА_4 з під варти до неї, таким чином, застосовано запобіжний захід у виді застави.

На даний час матеріали кримінального провадження в межах якого відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід перебувають в провадженні Бориспільського міськрайонного суду на стадії судового розгляду.

Відповідно до ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Аналізуючи можливість задоволення клопотання захисника щодо зменшення розміру застави, суд звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на обвинувачену обов`язків діє відносно ОСОБА_4 з 22.05.2025, і відомостей про порушення нею своїх обов`язків суду не надано.

Крім того судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 має незадовільний стан здоров`я, який істотно погіршився, тобто після обрання їй запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України відбулося ряд змін які свідчать про погіршення матеріального стану обвинуваченої. Все вищевикладене підтверджується відповідними доказами, доданими до клопотання.

Відповідно до ч ч. 1,4,5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на встановлені ризики, враховуючи при цьому особу обвинуваченої, обсяг досліджених доказів в межах даного кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої ОСОБА_4 , зважаючи на те, що в ході судового розгляду встановлено можливість повернення частини коштів застави зважаючи на матеріальний стан обвинуваченої, відсторонення останньої від посади, застосованої як захід забезпечення кримінального провадження, тощо.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, суддя, зважаючи на практику ЄСПЛ, відповідно до якої з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, значно зменшуються або ж взагалі зникають, суд вважає можливе зменшити розмір застави, визначений ухвалою судді від 21.05.2025 року, і визначити обвинуваченій ОСОБА_4 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання нею обов`язків передбачених КПК України у розмірі 170 (ста сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 становить 514760 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят) грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-194, 201, 331, 350, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Зменшити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави до ста сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 514 760 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят) грн. 00 коп.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 14.10.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1