ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року про визначення підсудності кримінального провадження №0007058 від 15 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло подання Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року про визначення підсудності кримінального провадження №0007058 від 15 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, для визначення територіальної підсудності.

Підставою для направлення справи до іншого суду суд першої зазначив, що відповідно до клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 , перебував з 06.08.2024 на стаціонарному лікуванні в КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР до 14.08.2024, після чого, вирішив не виконувати обов?язки військової служби не прибувши до тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту Слов?янськ, Донецької області. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, підозрюваний ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, в період з 20.08.2024 не прибув до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, внаслідок чого незаконно припинив виконувати свій конституційний обов?язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його із виконанням обов?язків з військової служби та продовжував ухилятися від військової служби у період з 20.08.2024 до 12.11.2025, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місцезнаходження.

Дії ОСОБА_5 за даним фактом кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. Вказано, що злочинний результат у вигляді відсутності військовослужбовця настає саме за місцем дислокації військової частини або несення служби.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали подання, колегія суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями частини першої статті шостої Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року з протоколами до неї, які втілені в ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КПК у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Разом з тим, в положеннях ч. 9 ст. 615 КПК України та ч. 1 ст. 32 КПК України правові норми сконструйовані з посилання на закінчення досудового розслідування, яке пов`язується з направленням до суду відповідного процесуального документа, передбаченого ч. 2 ст. 283 КПК України. В даному кримінальному провадженні це клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, підозрюваного ОСОБА_5 .

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК є триваючим, вважається закінченим з моменту прибуття військовослужбовця до військової частини, або затримання, або з`явлення з повинною до органу дізнання, слідчого або військового прокурора, або з`явлення до військової комендатури тощо.

Так, з матеріалів справи слідує, що 12.11.2025 ОСОБА_5 затримано в м. Павлограді Дніпропетровської області. Органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження є Павлоградський РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Тобто, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні триваючого кримінального правопорушення, яке закінчене в м. Павлограді Дніпропетровської області, тобто в момент його затримання працівниками поліції в межах територіальної юрисдикції Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

З огляду на вищевикладене, подання суду першої інстанції не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню, а матеріали провадження підлягають поверненню до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Керуючись статтями 34, 405, 615 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року про визначення підсудності кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, відмовити та повернути кримінальне провадження для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3