Провадження № 1-кс/344/6745/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000100 від 24.09.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, -

В С Т А Н О В И Л А:

26.09.2025 прокурор ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням. В обґрунтування вказує про те, що 24 березня 2015 року так званою «Межрайонной инспекцией Федеральной налоговой службы № 9 по Республике Крым» зареєстровано як юридичну особу так звану «АССОЦИАЦИЮ АВТОМОБИЛЬНЫХ ПЕРЕВОЗЧИКОВ КРЫМА» (далі ААПК) ОКВЕД 94.12 «Деятельность профессиональных членских организаций».

Асоціації автомобільних перевізників займаються представництвом та захистом інтересів своїх членів у галузі автомобільного транспорту, сприяють розвитку перевезень, забезпечують зв`язки з державними органами та міжнародними організаціями, а також надають різноманітні послуги для своїх учасників.

У невстановлений досудовим розслідуванням час віце-президентом т зв. ААПК обрано громадянина України ОСОБА_5 .

25 серпня 2022 року ОСОБА_5 обрано президентом т. зв. «АССОЦИАЦИИ АВТОМОБИЛЬНЫХ ПЕРЕВОЗЧИКОВ КРЫМА».

Громадянин України ОСОБА_5 , залишившись на тимчасово окупованій території АР Крим, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаючи, що російська федерація веде агресивну війну проти України, будучи прихильником окупації російською федерацією частини території України та встановлення на окупованих територіях незаконно створених російською федерацією органів влади, усвідомлюючи вчинення дій спрямованих на шкоду державній безпеці, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, умисно, з корисливих мотивів, добровільно прийняла рішення співпрацювати з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, добровільно здійснювати господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на вищевказаних посадах, активно вчиняв умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора, підтримував рішення, безпосередні вказівки та розпорядження т. зв. голови «республіки крим» ОСОБА_6 , його помічника ОСОБА_7 , а також іншого керівництва окупаційного кабінету міністрів, забезпечив виконання покладених на ААПК завдань іноземної держави російської федерації по реалізації окупаційної політики у сфері транспорту та автомобільних перевезень, чим умисно надавав іноземній державі та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. Крім того, ОСОБА_5 активно брав участь в створенні законів та підзаконних актів «республіки крим», які регламентують сферу пасажирських перевезень на окупованому півострові. Також, «міністерство транспорту» та «державна рада криму» систематично залучали ОСОБА_5 , як керівника ААПК, в якості консультанта та помічника до розробки нормативних документів.

Зокрема, ОСОБА_5 , здійснюючи господарську діяльність у взаємодії з окупаційною владою, на виконання вказівок т. зв. «голови республіки крим» ОСОБА_6 , спільно із т. зв. «т.в.о. міністра транспорту республіки крим» ОСОБА_8 , 21.12.2022 взяв участь в засіданні т. зв. «громадської палати республіки крим» та звернувся до вказаного окупаційного органу з метою проведення індексації раніше встановлених тарифів на проїзд пасажирськими видами транспорту. Таким чином, ОСОБА_5 , підтримуючи ініціативу окупаційного уряду, сприяв прийняттю рішення від 21.12.2022 т. зв. «громадської палати республіки крим» про погодження підвищення тарифів на пасажирські перевезення на міських і приміських маршрутах. У подальшому т. зв. «государственный комитет по ценам и тарифам республики крым» опублікував «приказ государственного комитета по ценам и тарифам республики крым от 21.12.2022 № 66/8 «Об установлении тарифов на перевозку пассажиров и багажа автомобильным транспортом и наземным электрическим транспортом общего пользования на территории республики крым, осуществляемую ГУП РК «крымтроллейбус», на 2023 год», в якому затвердив підняття вищезазначених тарифів.

Також ОСОБА_5 на виконання вказівок т. зв. «голови республіки крим» ОСОБА_6 та т. зв. керівництва «міністерства транспорту республіки крим» щодо «покращення стану пасажирських перевезень в республіці крим» як керівник ААПК 17.12.2024 взяв участь в засіданні т. зв. «громадської палати республіки крим» та повторно звернувся до зазначеного органу із пропозицією підняття вартості пасажирських перевезень шляхом індексації раніше встановлених тарифів на перевезення пасажирів у міському, приміському та міжміському сполученні до рівня індексу споживчих цін у 2025 році.

Таким чином, ОСОБА_5 , підтримуючи ініціативу окупаційного уряду, сприяв встановленню тарифів на пасажирські перевезення, які надалі затверджено на підставі наказів т. зв. «государственного комитета по ценам и тарифам республики крым» «Об установлении тарифов на перевозку пассажиров и багажа автомобильным и городским наземным электрическим транспортом на маршрутах регулярных городских перевозок по территории республики крым» від 19.12.2024 № 46/1, «Об установлении тарифов на перевозку пассажиров и багажа автомобильным транспортом в пригородном сообщении на территории республики крым и на сопредельных межрегиональных пригородных маршрутах между республикой крым и городом федерального значения севастополем» від 19.12.2024 № 46/2, «Об установлении тарифов на перевозку пассажиров и багажа автомобильным и наземным электрическим транспортом по внутриобластным (межмуниципальным) маршрутам регулярных перевозок на территории республики крым и межобласным (смежным межрегиональным) маршрутам регулярных перевозок между республикой крым и городом федерального значения севастополем» від 19.12.2024 № 46/3, «Об установлении тарифов на перевозку пассажиров и багажа автомобильным и наземным электрическим транспортом общего пользования на территории республики крым осуществляемую государственным унитарным предприятием ремпублики крым «крымтроллейбус» від 19.12.2024 № 46/4.

Таким чином, здійснюючи господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на окупованій території АР Крим, забезпечуючи виконання завдань та політики т. зв. республіки крим, міністерства транспорту республіки крим, в сфері пасажирських перевезень, в т. ч. в ході формування ціноутворення тарифів на пасажирські перевезення, ОСОБА_5 умисно надав допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації, підтримав їх дії та рішення з метою завдання шкоди Україні.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 КПК України, 29.07.2025 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

06.08.2025 слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5

23.09.2025 першим заступником Генерального прокурора підслідність у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України, визначена за СВ УСБУ в Івано-Франківській області.

24.09.2025 матеріали кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , виділено з кримінального провадження № 0000033 у кримінальне провадження № 0000100.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч. 1 ст. ст. 111-2 КК України, шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час, підозрювана знаходиться на непідконтрольній державній владі України території. Вказаний факт свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що відбулося повномасштабне вторгнення на територію України військових формувань російської федерації, у останньої можуть зберігатися об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, зважаючи на той факт, що підозрюваний ОСОБА_9 на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду на території країні агресора, у його діях наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладених обставин, жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити.

Захисник підозрюваного щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечила.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, зважаючи на те, що слідством доведено наявність достатність підстав вважати, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування та суду, перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно зі ст.5. ч.1, п.f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Згідно зі ст.25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Тобто, вказані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь яких альтернатив.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 24.09.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

29.07.2025 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 1 ст. 111-2 КК України тобто про те, що підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора. У відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 29.07.2025 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень (в газеті КМ України « Урядовому кур`єрі», на сайті «Офіс Генерального прокурора»).

Зазначене свідчить, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно положень ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до п.с ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

Європейський суд з прав людини також зазначав, що хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення слідство мотивує зібраними доказами, а саме: протоколом огляду від 22.04.2025, протоколами огляду від 17.04.2025, протоколом допиту свідків від 20.06.2025, протоколами огляду від 29.07.2025.

Слідчий суддя погоджується з тим, що перелічені вище докази вказують на те, що підозрюваний може бути причетним до інкримінованого правопорушення, а отже підозра на даному етапі слідства є достатнього та належно обґрунтованою, і на цій стадії вона є достатньою для вирішення питання обрання запобіжного заходу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Постановою слідчого від 06.08.2025 у кримінальному провадженні №0000033 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 06.08.2025 у кримінальному провадженні №0000033 зупинено досудове розслідування.

23.09.2025 першим заступником Генерального прокурора підслідність у кримінальному провадженні визначена за СВ УСБУ в Івано-Франківській області.

24.09.2025 матеріали кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , виділено з кримінального провадження № 0000033 у кримінальне провадження № 0000100.

З клопотання вбачається, що на даний час ОСОБА_5 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

В пункті 36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

На даний час, підозрюваний знаходиться на непідконтрольній державній владі України території. Вказаний факт свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду. Зважаючи на те, що відбулося повномасштабне вторгнення на територію України військових формувань Російської Федерації, у останнього можуть зберігатися об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінального правопорушення. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у даному випадку не суперечить приписам п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки наведені дані про особу підозрюваного не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, слідчим суддею на даному етапі не встановлено.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Окрім того слідчий суддя дійшла висновку, що підозрюваній слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Питання доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 207, 208, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання задоволити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1