КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6703/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - адвоката ОСОБА_6 та представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2025 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 від 26.03.2025 та накладено арешт на майно, яке 15.07.2025 виявлено та вилучено під час обшуку за адресою: м. Одеса, вулиця Чорноморського козацтва, буд. 23, а саме на:

- ноутбук сірого кольору марки HP (SN?5CG74938SX) з зарядним пристроєм;

- інвойс №?JS250419001 від 20.04.2025 року на 1 арк.;

- пакувальний лист інвойс №?JS250419001 на 1 арк.;

- готівкові кошти в іноземній валюті 182?800 доларів США (банкноти різного номіналу);

- готівкові кошти в іноземній валюті 19?590 євро (банкноти різного номіналу);

- готівкові кошти в національній валюті 94?800 гривень (банкноти різного номіналу).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - адвокат ОСОБА_6 та представник власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , подали апеляційній скарги.

Представник ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - адвокат ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2025 року та її скасувати. Постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про арешт майна.

Представник власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , в поданих апеляційних скаргах просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2025 року та її скасувати. Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про арешт майна відмовити в частині накладення арешту належних ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 182?800 доларів США та 19?590 євро та належних ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 94?800 гривень.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, представник ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - адвокат ОСОБА_6 , зазначає, що прокурором до клопотання не додано достатніх доказів, які зібрані слідчим, прокурором в ході досудового розслідування і якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання про арешт майна. Відсутнє посилання на докази, що обґрунтовують клопотання, і в тексті клопотання про арешт майна.

Апелянт вказує на те, що протокол обшуку від 15.07.2025 не містить інформації, яка б дозволила дійти до висновку, що вилучене майно (електронні інформаційні системи, комп`ютерні системи або їх частини) відповідають ознакам, визначеним абз. 3-6 ч. 2 ст. 168 Кримінального процесуального кодексу України саме: отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення; є засобом або знаряддям його вчинення; доступ до них був обмежений їх власником, чи пов`язаний зподоланням системи логічного захисту.

ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» жодним чином не протидіяло детективу в частині можливості копіювання відповідної інформації, що міститься на відповідних комп`ютерних системах або їх частинах. Більш того намагалось сприяти цьому. Вказане свідчить про відсутність мети приховування, пошкодження, псування чи знищення майна.

Більш того, не заперечував власник і проти копіювання інформації з вилучених предметів. Сторона обвинувачення мала можливість залучити спеціаліста для надання технічної допомоги з копіювання інформації безпосередньо в ході обшуку. Проте, дані дії стороною обвинувачення здійснені не були.

Щодо проведення експертного дослідження, то прокурором і детективом ненадано відомості, що призначена в рамках кримінального провадження експертиза з умови необхідністю надання для експертного дослідження безпосередньо електронних інформаційних систем, а не буде стосуватись певної інформації, що вірогідно зберігатись на вилучених електронних носіях.

Також апелянт зазначає, що детективом не вжито достатніх заходів для перевірки законності походження виявленого у ході обшуку майна. В свою чергу, частина грошових коштів у сумі 182 800,00 доларів США та 19 590,00 євро є особистим майном співзасновника ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» ОСОБА_7 , які останній планував витратити на придбання нерухомості в м. Одесі, а кошти у сумі 94 800,00 грн, належать ОСОБА_8 , яка є співробітником ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» Документи, які підтверджують законність походження таких грошових коштів надані до суду першої інстанції. Однак вказані відомості взагалі не були оцінені судом.

Ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності з завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна (коштів) для власника майна.

На обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг, представник власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року не надано дозволу на вилучення грошових кошті.

Апелянт звертає увагу на те, що документи, які підтверджують законність походження грошових коштів, надано до суду першої інстанції разом із запереченнями.

Також апелянт зазначає, що додані до клопотання матеріали не містять обґрунтування причетності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до розслідуваних в рамках даного кримінального провадження обставин, не містить жодних належних та достатніх доказів, які б виправдовували такий ступінь втручання держави у мирне право власності особи.

Крім того, із наявних документів вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження не вручено повідомлення про підозру, а відтак, на переконання сторони володільця майна, сторона обвинувачення не в достатній мірі отримала відомості, на підставі яких можна було б стверджувати, що в органу досудового розслідування наявна інформація про причетність вказаних грошових коштів до протиправної діяльності та вони мають значення для даного провадження та підлягають вилученню з подальшим арештом.

При цьому, апелянт зазначає, що постанова про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні носить суто формальний характер та не містить обґрунтування прийнятого детективом рішення.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянти зазначають, що представники ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» та власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були присутні під час оголошення рішення, повний текст рішення ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» отримано 14.08.2025, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали повний текст за наслідками його публікації ЄДРСР 15.08.2025.

В судове засідання, власники майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 їх представник - адвокат ОСОБА_9 , не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені завчасно та належним чином. Клопотання про відкладення судового розгляду не подавали.

З урахуванням зазначеного, думки прокурора та представника ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - адвоката ОСОБА_6 , які не заперечували щодо апеляційного розгляду без участі власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 їх представника - адвоката ОСОБА_9 , а також строків розгляду даної категорії справ, у відповідності до ст. 422 КПК України та вимоги ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважала за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності зазначених учасників судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - ОСОБА_6 , в підтримку поданих апеляційних скарг, які останній просив задовольнити з наведених в них підстав, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, також зазначив, що експертиза ноутбука, ще не завершена, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представника ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - адвоката ОСОБА_6 та представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2025 року, які викладені у вище зазначених клопотаннях, колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, що прокурорами Офісу Генерального прокурора забезпечується нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 26.03.2025 за ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України.

В межах даного кримінального провадження, 17.07.2025 за допомогою поштового зв`язку прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 від 26.03.2025, а саме, майна, яке 15.07.2025 виявлено та вилучено під час обшуку за адресою:м. Одеса, вулиця Чорноморського козацтва, буд. 23, а саме на:

- ноутбук сірого кольору марки HP (SN?5CG74938SX) з зарядним пристроєм;

- інвойс №?JS250419001 від 20.04.2025 року на 1 арк.;

- пакувальний лист інвойс №?JS250419001 на 1 арк.;

- готівкові кошти в іноземній валюті 182?800 доларів США (банкноти різного номіналу);

- готівкові кошти в іноземній валюті 19?590 євро (банкноти різного номіналу);

- готівкові кошти в національній валюті 94?800 гривень (банкноти різного номіналу).

Обґрунтовуючи вимоги даного клопотання про арешт майна, прокурор зазначив, що за версією органу досудового розслідування відповідно до аналітичного продукту Департаменту аналізу інформації та управління ризиками Бюро економічної безпеки України №9.3/3.3.3/1992-25 від 18.03.2025 встановлено, що службові особи ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» (код 44570322) в період 01.01.2022 по 28.02.2025, з метою ухилення від сплати податку на прибуток, здійснили ввезення на митну територію України від пов`язаних підприємств-нерезидентів, а саме: «DSC Trading Co., Limited (CHINA)», «CHINA DARONG SCIENCE AND TECHNOLOGY INDUSTRY CO., LIMITED», «ZHEJIANG YIFAN TRADING CO.,LIMITED», «HCC CLEANTECH GROUP LMITIED», «PLACAR DIVERSA INTERNATIONAL TRADE LIMITED» та «Otto Bitter GmbH & Co.KG» електромобілів по завищеній вартості, внаслідок чого ухилилися від сплати податку на прибуток на суму 18 254 196,25 грн, що є особливо великим розміром.

Відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» службові особи ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» () у період 2022-2025 років здійснили ввезення на митну територію України ТМЦ (електромобілів) у кількості 2605 одиниць на загальну суму 2 569 321 348 грн.

У свою чергу, у «Звіті про контрольовані операції» за 2023 рік службові особи ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» зазначають: «DSC Trading Co., Limited (CHINA)», «CHINA DARONG SCIENCE AND TECHNOLOGY INDUSTRY CO., LIMITED», «ZHEJIANG YIFAN TRADING CO.,LIMITED», «HCC CLEANTECH GROUP LMITIED», «PLACAR DIVERSA INTERNATIONAL TRADE LIMITED» та «Otto Bitter GmbH & Co.KG».

У період 2022-2025 років службовими особами ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» здійснено ввезення на митну територію України від вказаних «підприємств-нерезидентів» 565 електромобілів («ZEEKER 001», «BMW iX3», «TESLA Model Y», «TOYOTA BZ4X», «HONDA M-NV, e-NP1, e-NS1», «VOLKSWAGEN iD6, iD4, iD3», «NISAN ARIYA», «BYD SONG, TANG, SONG PLUS, DOLPHIN» та інші) на загальну суму 507 061 018,01 грн.

Порівняльним аналізом встановлено, що митну вартість електромобілів, які у період 2022-2025 років ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» завозили на митну територію України від вищевказаних «пов`язаних СГД-нерезидентів», ймовірно завищено на 20% від фактичної вартості. У подальшому електромобілі реалізовувались в адресу фізичних та юридичних осіб за ціною нижче середньо-ринкової та з мінімальною націнкою.

Вказане свідчить, що дії службових осіб ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» направленні на завищення витрат та заниження доходу при веденні фінансово-господарської діяльності, з метою заниження бази оподаткування при сплаті податку на прибуток підприємств.

Вищезазначені обставини підтверджуються висновком аналітичного продукту №9.3/3.3.3/1992-25 від 18.03.2025, складеним у порядку ст. 22 ЗУ «Про Бюро економічної безпеки України».

Так, група осіб з метою зберігання та приховання предметів, речей і документів, які мають доказове значення по кримінальному провадженню, використовують нежитлові (офісні) приміщення, які розташовані за адресою: м. Одеса, вулиця Чорноморського козацтва, буд. 23 та в яких зберігають електронні, зовнішні носії інформації, персональні комп`ютери, за допомогою яких здійснюється управління рахунками та ведення бухгалтерського обліку підприємств, документи бухгалтерського обліку підприємств, необліковані товарно-матеріальні цінності, тощо.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 15.07.2025 за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» за адресою: м. Одеса, вулиця Чорноморського козацтва, буд. 23, проведено обшук, під час якого виявлено та тимчасово вилучено наступне майно товариства, а саме:

- ноутбук сірого кольору марки HP (SN?5CG74938SX) з зарядним пристроєм;

- інвойс №?JS250419001 від 20.04.2025 року на 1 арк.;

- пакувальний лист інвойс №?JS250419001 на 1 арк.;

- готівкові кошти в іноземній валюті 182?800 доларів США (банкноти різного номіналу);

- готівкові кошти в іноземній валюті 19?590 євро (банкноти різного номіналу);

- готівкові кошти в національній валюті 94?800 гривень (банкноти різного номіналу).

Прокурором у клопотанні зазначено, що вилучені речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

У зв`язку викладеним, з метою збереження вилученого майна, запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

11.08.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на майно, яке 15.07.2025 виявлено та вилучено під час обшуку за адресою: м. Одеса, вулиця Чорноморського козацтва, буд. 23, а саме на:

- ноутбук сірого кольору марки HP (SN?5CG74938SX) з зарядним пристроєм;

- інвойс №?JS250419001 від 20.04.2025 року на 1 арк.;

- пакувальний лист інвойс №?JS250419001 на 1 арк.;

- готівкові кошти в іноземній валюті 182?800 доларів США (банкноти різного номіналу);

- готівкові кошти в іноземній валюті 19?590 євро (банкноти різного номіналу);

- готівкові кошти в національній валюті 94?800 гривень (банкноти різного номіналу).

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000020 від 26.03.2025 за ч. 3 ст. 212 КК України, слідчий суддя, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали виходив з наявності, передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вищевказане майно, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування та відчуження майна, яке визнано речовими доказами постановою детектива від 16.07.2025, прийшов до висновку про наявність на цьому етапі досудового розслідування достатніх підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб. Що стосується прав та законних інтересів власників майна, то слідчий суддя вважав, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для них. При цьому слідчий суддя звернув увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, враховано доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення представників власників майна, щодо підстав його задоволення, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, всупереч твердженням апелянта, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження №0000020 від 26.03.2025 за ч. 3 ст. 212 КК України, та відношення до нього вилученого майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянтів обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Так, колегія суддів зауважує на тому, що постановою старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_11 від 16.07.2025 /т.1 а.с. 56-59/ майно, на яке сторона обвинувачення просила накласти арешт, визнано речовим доказом у межах кримінального провадження №0000020 від 26.03.2025 за ч. 3 ст. 212 КК України. При цьому, з даної постанови вбачається, що під час обшуку попередньо оглянуто вказану техніку, документи та кошти та встановлено, що інформація та відомості, що містяться на ноутбуках є необхідною умовою проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні, так як становлять собою та містять в собі докази і можуть становити собою предмети вчинення протиправної діяльності.

Крім того, під час проведення обшуку на законну вимогу детектива надати пояснення та документи, що посвідчують правові підстави знаходження вказаних коштів у приміщенні (у тому числі пов`язаність із господарською діяльністю), первинних документів, що підтверджують походження або рух зазначених грошових коштів, надано не було, та за місцем проведення обшуку не виявлено.

Особи, у яких було виявлено та вилучено грошові кошти, відмовилися надавати будь-які пояснення щодо їх походження.

З огляду на відсутність документального підтвердження законного джерела походження готівкових коштів, характер кримінального правопорушення, що розслідується та з метою забезпечення належного збору доказів, а також запобігання можливості приховування або знищення предмета кримінального правопорушення, детективами прийнято рішення про вилучення виявлених грошових коштів.

Враховуючи вищевикладене інформація та відомості, що містяться на ноутбуках та документах є необхідною умовою проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні, так як становлять собою та містять в собі докази і можуть становити собою предмети вчинення протиправної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК Українитимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З постанови старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_11 від 16.07.2025 /т.2 а.с. 85-90/, про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи, вбачається, що надання ноутбука сірого кольору марки HP (SN?5CG74938SX) є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК Українипри обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, всупереч твердженням апелянта.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційних скарг про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 167, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Твердження апелянтів про те, що детективом не вжито достатніх заходів для перевірки законності походження виявленого у ході обшуку майна, а саме, що частина грошових у сумі 182 800,00 доларів США та 19 590,00 євро є особистим майном співзасновника ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» ОСОБА_7 , які останній планував витратити на придбання нерухомості в м. Одесі, а кошти у сумі 94 800,00 грн, належать ОСОБА_8 , яка є співробітником ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС», колегія суддів, з урахуванням вище викладеного, оцінює їх критично. Проте вони мають бути перевіренні органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки ці обставини можуть бути підтверджені лише шляхом проведення перевірки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні для спростування або підтвердження зазначених адвокатами доводів.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційних скаргах обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги представника ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - адвоката ОСОБА_6 та представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - ОСОБА_6 та представнику власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокату ОСОБА_9 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги представника ТОВ «ЕЛЕКТРО-МОТОРС» - адвоката ОСОБА_6 та представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4