Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/121/25
Єдиний унікальний №733/1149/25
Вирок

Іменем України

24 грудня 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

потерпілих - цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 , в режимі відеоконференції,

обвинуваченого цивільного відповідача - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ічня кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000385 від 30.03.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м.Ворожба Білопільського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта базова середня, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має двох спільних малолітніх дітей та чотирьох дітей співмешканки, РНОКПП- відсутній, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 05.02.2025 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.369 КК України до штрафу в розмірі 17 000 грн.,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України

ВСТАНОВИВ:

29.03.2025 ОСОБА_11 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області по вул. Піщана, зі сторони вул. Воскресенська в напрямку вул. Лісової. Рухаючись у вказаному напрямку, 29.03.2025, о 20 годині 27 хвилин, поблизу домогосподарства № 25 по вул. Піщаній в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_11 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортним засобом та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху, де при виникненні небезпеки для руху у виді велосипедиста ОСОБА_12 , яка рухалась у межах проїзної частини вул. Піщаної у зустрічному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого здійснив наїзд на останню.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_12 отримала наступні тілесні ушкодження: поєднана травма голови, тулуба та кінцівок у вигляді відкритої черепно-мозкової

травми, субарахноїдального крововиливу (крововилив під м`які мозкові оболонки), що підтверджується наявністю чисельних саден, синців, забійно-рваної рани, дефектів зовнішньої кісткової пластинки тім`яної ділянки з переходом на лобну ділянку, субарахноїдальними крововиливами по випуклій поверхні правої лобної долі, правої тім`яної, праву потиличну з переходом на міждолеву та базальну поверхню та випуклої, міждолевої поверхні лівої лобної та тім`яної долі, правої долі мозочка; закритої травми грудної клітки та живота, що підтверджується наявністю саден та синців передньої поверхні грудної клітки, переломом хребта на рівні 5 грудного хребця з масивним крововиливом в навколишні м`які тканини, прямими та непрямими переломами ребер, гемотораксом справа та зліва (наявність рідкої темної крові в правій плевральній порожнині - 200 мл, в лівій - 150 мл), забоями та розриви правої та лівої легень, у вигляді внутрішньо-черевної кровотечі (в черевній порожнині наявність темно-червоної рідкої крові близько 200 мл), розривів правої долі печінки, розриву селезінки; травми кінцівок у вигляді закритого багатоуламкового перелому лівої плечової кістки, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки, синців та саден верхніх та нижніх кінцівок.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_11 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п 11.3 (на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу), що з урахуванням терміну «небезпека для руху», зазначеного в п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку між даною дорожньо-транспортною пригодою та настанням наслідків у виді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_12 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 29.03.2025 приблизно о 20 годині 27 хвилин, ОСОБА_11 , після вчинення дорожньо- транспортної пригоди, усвідомлюючи, що в результаті наїзду ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, унаслідок чого перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у порушення вимог п. 2.10 (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9,.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті г" пункту 2.10 цих Правил, доставити потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного

документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо- транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, маючи змогу надати потерпілій допомогу, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді настання смерті ОСОБА_13 , заходів для надання їй медичної допомоги не вжив, швидку медичну допомогу для надання первинної допомоги потерпілій не викликав, в органи поліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив, прізвища й адреси очевидців події не записав, заходів до забезпечення схоронності слідів події не прийняв, та навмисно покинув місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тим самим завідомо залишив без допомоги потерпілу ОСОБА_13 , яку сам поставив у небезпечний для життя стан, та яка була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, хоча повинен та мав змогу надати таку допомогу.

Проведеними розшуковими заходами місцезнаходження ОСОБА_11 було встановлено та о 04 год.40 хв. 30.03.2025 останнього затримано в порядку ст.208 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та в судовому засіданні показав наступне.

ДТП відбулась 29.03.2025 року близько 21 год. Він (обвинувачений) керував транспортним засобом ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_14 , однак він його на себе не переоформляв. Їхав зі швидкістю близько 70 км/год.).Задзвонив телефон і він відволікся, потім стався удар, подальші події не пам`ятає. Прийшов до тями у сестри дружини. Після ДТП вирішив піти до поліції, однак приїхала поліція та забрала його. Ділянка дороги, де сталася ДТП, була асфальтована, практично пряма. Пам`ятає, що пропускав машину , потім сталося зіткнення. Нікого попереду не бачив. Відчув удар, після удару нічого не пам`ятає. Відстань від місця ДТП і місцем проживання сестри дружини близько кілометра. Хлопці , які їхали з ним в автомобілі , пояснили йому у сестри дружини вдома, що навпроти машини де сталося ДТП, по дорозі їхав велосипедист. Сестра в той день їхала з городу та побачила, що він знаходився на дорозі без свідомості, хлопці забрали автомобіль і відвезли додому. Прийшов до тями у сестри. На дорозі була роздільна смуга. Автомобіль оснащений фарами ближнього світла. Посвідчення водія не отримував. Щиро кається, вину повністю визнає, також визнає цивільні позови потерпілих в повному обсязі.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності його позиції.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Потерпіла, цивільний позивач ОСОБА_8 очевидцем ДТП не була, однак показала, що 29.03.2025 близько 21 год. до неї зателефонував сусід і повідомив, що дочку ОСОБА_15 збив автомобіль. Марина їздила на велосипеді, на якому були катафоти, світловідбивна стрічка та ліхтарик. Згодна прийняти грошову допомогу від родичів обвинуваченого. Просила стягнути з ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. та ухвалити справедливий вирок.

Потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_7 в судовому засіданні показав , що очевидцем ДТП не був. 29.03.2025 року близько 21 год йому зателефонував знайомий та повідомив, що сталася ДТП в якій загинула його дружина. Пізніше стало відомо, що наїзд здійснив ОСОБА_11 . Коли він приїхав на місце ДТП, то побачив бездиханне тіло дружини, автомобіля на місці не було, була тільки «швидка допомога» . Дружина їздила на велосипеді зі світловідбивачами на задньому щитку та ліхтариком. Погода в той вечір була суха. Ліхтарик на велосипеді на місці ДТП був увімкнений. Він погоджується на отримання матеріальної допомоги від родичів ОСОБА_11 . Просив стягнути з ОСОБА_11 на його користь моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. та по 100 000 грн. на дітей. Міру покарання визначити на розсуд суду.

Представник потерпілих цивільних позивачів адвокат ОСОБА_9 просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 моральну шкоду на користь потерпілих в розмірі, що вказана в позовних заявах.

Окрім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_11 , його вина повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах, а саме:

Витягом з ЄРДР від 30.03.2025 року про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення (т.1а.с.95).

Рапортом поліцейського ОСОБА_16 про вчинення ДТП в м.Ічня по вул.Піщаній,25, внаслідок якого загинула ОСОБА_17 (т.1.96-97).

Заявою ОСОБА_8 про вчинення ДТП, в результаті якого загинула її донька ОСОБА_17 , яку винуватець залишив помирати на узбіччі (т.1а.с.98).

Протоколом огляду місця ДТП, схемою до протоколу огляду місця ДТП та фото таблицями до них від 30.03.2025 р. стверджується місце вчинення ДТП. (т. 1 а.с. 104-140).

Відповідно до протоколу огляду місця події та фото таблицями до нього від 02.02.2025, встановлено, що оглянуто труп потерпілого. (т. 1 а.с. 119-123).

Протоколом огляду транспортного засобу ВАЗ 21099 , р.н. НОМЕР_1 , яким встановлено пошкодження переднього капоту у лівій частині, розбита передня фара жовтого світла,деформація переднього лівого крила у передній частині, деформація переднього бамперу у передній лівій частині, розбите переднє вітрове скло деформований дах у передній частині зі сторони водія відлущення лакофарбового покриття на даху і які зафіксовані на ілюстративних таблицях до протоколу огляду транспортного засобу (т.1а.с.141-148).

Реєстраційною карткою ТЗ, якою встановлено, що автомобіль р.н. НОМЕР_1 марки ВАЗ 21099 сірого кольору зареєстрований за ОСОБА_14 (т.1а.с.149).

Протоколом слідчого експерименту від 30.03.2025 року про встановлення конкретної видимості велосипедиста із світловідбивною стрічкою на передній частині велосипеда та ліхтариком у руках велосипедиста. При проведенні замірів встановлено, що конкретна видимість велосипедиста за рахунок світловідбивної стрічки салатового кольору склала 98,7 м (біля лівого краю проїзджої частини, посередині та біля правого краю проїзджої частини)(т.1 а.с.150-155).

Протоколом затримання ОСОБА_11 від 30.03.2025 року та оголошенням ОСОБА_11 про підозру (т.1а.с.153-159).

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31.03.2025 року ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (т.1 а.с.160-162).

Згідно ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова №751/2976/25 за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області надано дозвіл на проведений 30.03.2025 слідчим огляд автомобіля ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 в порядку ч.3 ст.133 КПК України (т.1 а.с.163-167).

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.04.2025 за клопотанням прокурора накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_14 із забороною користування, розпорядження та відчуження вказаного майна (т.1а.с.168-172).

Постановами слідчого від 30.03.2025 16.04.2025 та 23.05.2025 року визнано речовими доказами ліхтарик, пластикові уламки чорного кольору, особисті речі потерпілої ОСОБА_17 та куртка ОСОБА_11 , фрагменти лівої стегнової кістки потерпілої ОСОБА_12 та зразок крові ОСОБА_11 , в плямі на марлі, контроль марлі. Всі речові докази, окрім автомобіля ВАЗ 21099 , р.н. НОМЕР_1 поміщені до спецпакетів. (т.1 а.с.176-178).

Висновком експерта №85 від 30.03.2025 року при проведенні судово-медичної експертизи трупа громадянки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені наступні тілесні ушкодження: поєднана травма голови, тулуба та кінцівок у вигляді:

- відкритої черепно-мозкової травми: субарахноїдального крововиливу ( крововилив під м`які мозкові оболонки), що підтверджується наявністю чисельних саден, синців, забійнорваної рани, дефектів зовнішньої кісткової пластинки тім`яної ділянки з переходом на лобну ділянку, субарахноїдальними крововиливами по випуклій поверхні правої лобної долі, правої тім`яної, праву потиличну з переходом на міждолеву та базальну поверхню та випуклої, міждолевої поверхні лівої лобної та тім`яної долі, правої долі мозочка;

- закритої травми грудної клітки та живота, що підтверджується наявністю саден та синців передньої поверхні грудної клітки, переломом хребта на рівні 5 грудного хребця з масивним крововиливом в навколишні м`які тканини, прямими та непрямими переломами ребер, гемотораксом зправа та зліва (наявність рідкої темної крові в правій плевральній порожнині 200 мл, в лівій 150 мл), забоями та розриви правої та лівої легень, у вигляді внутрішньо-черевної кровотечі (в черевній порожнині наявність темно-червоної рідкої крові близько 200 мл), розривів правої долі печінки, розриву селезінки;

- травми кінцівок у вигляді закритого багатоуламкового перелому лівої плечової кістки, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки, синців та саден верхніх та нижніх кінцівок.

Враховуючи характер даних тілесних ушкоджень вважає, що останні могли утворитись внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, за механізмом поєднання удару, тертя, струсу та розтягнення, по давності можуть відповідати 29.03.2025 року. Враховуючи те, що всі описані вище тілесні ушкодження зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди, оцінка ступеня тяжкості, цих ушкоджень проводиться в сукупності. Отже весь описаний вище комплекс тілесних

ушкоджень в сукупності, за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Травмуюча сила по відношенню до гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була направлена спереду назад і дещо зліва на на право.

Безпосередньою причиною смерті громадянки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , явився набряк-набухання головного мозку, внаслідок відкритої черепно-мозкової травми.

Смерть гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , могла настати ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що вказують: труп на дотик рівномірно охолоджений, трупне заклякання добре виражене в м`язах обличчя, шиї, верхніх і нижніх кінцівок, трупні плями добре виражені на задній та бокових поверхнях тулуба та кінцівок фіолетово-синюшного кольору, при дозованому натисканні у поперековій ділянці свій колір не змінюють.

При проведенні судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всі виявлені тілесні ушкодження є прижиттєвими.

В подібних випадках під час надання кваліфікованої медичної допомоги прогноз щодо життя благоприємний.

При судово-медичній токсикологічній експертизі крові, сечі від трупа громадянки ОСОБА_12 , в крові, сечі етанол не виявлений.(т.1 а.с.183-189).

Висновком експерта № 373 кров трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0(т.1 а.с.190).

Висновком експерта №1029 при судово-токсикологічній експертизі крові, сечі від трупа громадянки ОСОБА_12 етанол не виявлений(т.1 а.с.191).

Висновком експерта № 61-МК на фрагменті середньої третини лівої стегнової кістки від трупа громадянки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений повний, уламковий, косо-поперечний перелом, який, на його думку, утворився в результаті дії деформації вигину кістки в напрямі переважно спереду-назад і дещо зліва-направо, при дії травмуючої сили переважно на переднюю та зовнішню поверхні чістки (т.1 а.с.192-194).

Висновком експерта № 74 у гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мали місце наступні тілесні ушкодження: різані раникінчика носу, різані рани верхньої губи, різані рани лівої кисті, садно лобної ділянки голови, синець лівого передпліччя.

Тілесні ушкодження у вигляді різаних ран кінчика носу, верхньої губи та лівої кисті утворились від дії предметів з ріжучими властивостями, утворились за 1-3 доби до проведення судово-медичного огляду ( 31.03.2025 р) та, як у сукупності, так і кожне лкремо, відповідно до пп.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді садна лобної ділянки голови, синця лівого передпліччя утворились від дії тупих предметів, садно за механізмом тертя, синець за механізмом удару, утворились за 1-3 доби до проведення судово-медичного огляду (31.03.2025 р) та, як у сукупності, так і кожне окремо, відповідно до пп.2.3.2б, 2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою за собою короткочасний розлад здоров`я(т.1 а.с.196-198).

Висновком експерта № СЕ-19/125-25/4857-ІТ первинний контакт відбувся між передньою лівою частиною переднього бамперу автомобіля марки ВАЗ - 21099 (номерний знак НОМЕР_1 ) та передньою габаритною частиною рами велосипеда (переднім колесом) марки ORESKO на відстані близько 110 120 см від переднього правого габариту кузову автомобіля марки ВАЗ 21099 (номерний знак НОМЕР_1 ), надалі велосипед марки ORESKO контактував передньою частиною рами з передньою лівою частиною капоту автомобіля марки ВАЗ 21099 (номерний знак НОМЕР_1 ).

В момент первинного контакту кут між поздовжньою віссю кузову автомобіля марки ВАЗ - 21099 (номерний знак НОМЕР_1 ) по відношенню поздовжньої осі рами велосипеда марки ORESKO на опорну поверхню становив близько 180+7, в горизонтальній площині, що розкритий в напрямку ліворуч від поздовжньої осі рами велосипеда марки ORESKO на опорну поверхню, при цьому передній габарит велосипеда (переднє колесо) марки ORESKO знаходився на відстані близько 110 120 см від переднього правого габариту кузову автомобіля марки ВАЗ 21099 (номерний знак НОМЕР_1 ).

За умов, якщо потертості на асфальті залишені велосипедом марки ORESKO учасником ДТП, то первинний контакт між транспортними засобами відбувся на лівій смузі ближче до лівого краю проїзної частини дороги на деякій відстані перед початком зони осипу уламків ЛФП з корзини велосипеду, тобто в поперечному напрямку на відстані близько 0,35 1,05 м праворуч від лівого краю проїзної частини дороги, в поздовжньому не ближче ніж 22,5 м до умовної лінії ближньої стінки будинку №25 по вул.Піщана (в напрямку злва направо) відносно схеми, відносно напрямку руху автомобіля марки ВАЗ 21099 (номерний знак НОМЕР_1 ) (т.1 а.с.224-235).

Висновком експерта № СЕ-19/125-25/6973-ІТ від 20.05.2025 року у цій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобілю ВАЗ - 21099 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.1, 12.2, 12.4, 11.3 Правил дорожнього руху України.

У цій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля вбачається невідповідність вимогам п.12.1, 11.3 Правил дорожнього руху України.

У цій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ - 21099 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_11 , вимогам п.12.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.239-243).

Протоколом слідчого експерименту від 15.05.2025 року (т.1 а.с.244-250).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні відмовився від допиту свідків, зазначених в реєстрі матеріалів кримінального провадження, оскільки обвинувачений повністю вину визнав. Учасники не наполягали на виклику свідків, тому судом була прийнята відмова від допиту свідків.

Зауважень з приводу належності, допустимості поданих суду та досліджених судом в судовому засідання доказів сторонами не подано.

Дослідивши докази, які було надано прокурором суду на підтвердження обставини обвинувального акту, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов таких висновків.

В день ДТП ОСОБА_11 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з обліковими даними ЄДР МВС зареєстрований за ОСОБА_14 (а.с. 149 т.1).

Таким чином обвинувачення, висунуте ОСОБА_11 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої та за ч.1 ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до частини 1статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.286 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а передбачене ч. 1 ст. 135 КК України до категорії нетяжких злочинів.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_10 просив призначити ОСОБА_11 покарання у виді трьох років позбавлення волі. Проти задоволення цивільних позовів не заперечував.

Прокурор в судових дебатах просив призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами. Запобіжний захід залишити без змін до набрання вироком законної сили. Позовні заяви потерпілих підтримав та просив задовольнити.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_11 раніше

судимий, за місцем фактичного проживання характеризується позитивно, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває, за допомогою не звертався, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має двох спільних малолітніх дітей на утриманні та четверо дітей співмешканки, офіційно не був працевлаштований.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_11 відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів. Обвинувачений ОСОБА_11 протягом 2024-2025 років неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил дорожнього руху та був позбавлений права керування, однак належних висновків для себе не зробив.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 без ізоляції від суспільства неможливе, враховуючи позицію прокурора про необхідність реального відбуття покарання обвинуваченому, конкретні обставини справи, характер і ступінь небезпечності вчинених ним діянь, дані про особу обвинуваченого, тому суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально. Також, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в максимальних межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Судом також встановлено, що вироком Прилуцького міськрайонного суду від 05 лютого 2025 року ОСОБА_11 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., який згідно довідки Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» не сплачений (т.2 а.с.34).

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відтак вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 лютого 2025 року виконується самостійно.

Також, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у строк відбуття покарання ОСОБА_11 слід зарахувати строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 30.03.2025 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі ( а.с.153 т.1).

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007).

Також, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв

майнового виразу душевного болю. Будь -яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь- який її розмір може мати суто умовний вираз.

В даному кримінальному провадженні потерпілим: ОСОБА_7 ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинена моральна шкода у виді душевних страждань діяннями обвинуваченого ОСОБА_11 внаслідок скоєння ним кримінального правопорушення, що призвело до смерті найріднішої людини (доньки, матері, дружини).

Смерть рідної людини, це невідновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2019 у справі №213/4098/18 (провадження № 61-14398св19).

Суд приймає до уваги, що сам факт загибелі близької особи потерпілих за встановлених обставин, є безумовним свідченням моральних страждань потерпілих, Суд враховує і те, що згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Суд бере до уваги глибину і тривалість моральних страждань потерпілих внаслідок смерті близької людини, характер психологічної травми, яку вони отримали у зв`язку зі смертю рідної людини, ще й одночасно, втратила турботу та підтримку близької людини, зважає й на те, наслідки, що наступили, у зв`язку із смертю рідних є невідворотними.

Крім душевних страждань, потерпілі також втратили можливість розраховувати на моральну та матеріальну підтримку з боку близької особи в майбутньому.

Вирішуючи питання, що пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду; розумності - об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.

Суд враховує і те, що цивільний відповідач - обвинувачений ОСОБА_11 жодної матеріальної допомоги потерпілим ні після ДТП , ні в період розгляду справи в суді не надав, пробачення попросив.

Розглядаючи справу, суд пересвідчився, що ніяка сума матеріальної компенсації не зможе компенсувати ту моральну шкоду, біль і страждання, яких зазнали потерпілі, яким завдана моральна шкода неправомірними діями обвинуваченого. І хоча моральні страждання неможливо оцінити матеріальним виміром, проте суд вважає за необхідне встановити адекватну матеріальну сатисфакцію завданій моральній шкоді.

На переконання суду, моральна шкода у однаковому її розмірі щодо кожного з цивільних позивачів не може мати місця, так як глибина їх душевних страждань та вимушених життєвих змін є різною з огляду на те, що спричинена моральна шкода у виді душевних страждань пов`язаних із смертю найріднішої людини - потерпілим ОСОБА_7 ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує , що потерпіла втратила доньку , чоловік - дружину , діти - матір.

Вказані обставини непоправно впливають на спосіб життя та емоційний стан потерпілих, тому розмір її відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення можливості відновити втрачене благо, оскільки в інший, не грошовий спосіб негативні наслідки у немайновій сфері компенсувати неможливо, тому моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню потерпілим підлягає до повного задоволення.

Суд приходить до висновку, що заподіяна моральна шкода є очевидною.

Врахувавши глибину і тривалість моральних страждань потерпілих, які не мають обмеження у часі, суд задовольняє позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди по 200 000 грн. на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та по 100 000 грн. на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_18 повністю , що, на переконання суду, відповідає вимогам розумності та справедливості за обставин цього провадження.

Оскільки обвинувачений був затриманий та перебував під вартою, з врахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України, слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 20502,20 грн. за проведення судових експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді, слід скасувати.

Керуючисьст.ст. 369-373,374,376, 615 КПК України суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України, та призначити йому покарання :

-за ч.2 ст.286 КК України - у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки,

-за ч.1 ст.135 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_11 обчислювати з моменту відбуття ним основного покарання.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 лютого 2025, яким ОСОБА_11 засуджено за ч. 1ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з дня вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 30 березня 2025 року по дату вступу вироку в законну силу із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у виді тримання під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозоводського районного суду м.Чернігова від 01 квітня .2025 року , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 20502 (двадцять тисяч п`ятсот дві) грн.20 грн .

Цивільні позови потерпілих задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Скасувати арешт з автомобіля «ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_14 , а перебував у користуванні ОСОБА_11 , що знаходиться на території майданчика для тимчасового утримання транспортих засобів ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області - після набрання вироком законної сили повернути останньому.

-велосипед марки ORESCO, який зберігається на території ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області області після набрання вироком законної сили - повернути законному володільцю ;

Долю інших речових доказів вирішити таким чином:

-уламки скла фари, уламки вказівника повороту, уламок лакофарбованого покриття, змиви РБК, об`єкти, схожі на волосся, взіття потерпілої, лівий чоловічий черевик, змиви РБК з правого переднього крила, капоту справа та зліва, з водійських дверцят зовні, з карти водійських дверцят, з торпеди зліва понелі пиладів, з пластикової накладки порога зліва від водійського сидіння, з чохла рульового керма, з захисної стрічки скла задніх лівих дверцят зсередини , змиви потожирової речовини з важелі КПП, з важеля перемикання поворотів, чохол з рульового керма, уламки скла лівої передньої фари автомобіля, пластикові улалки чорного кольору знищити;

- ліхтарик , особисті речі потерпілої ОСОБА_12 повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- куртку ОСОБА_11 повернути останньому;

- зразок крові ОСОБА_11 в плямі на марлі, контроль марлі, фрагмент стегнової кістки трупа ОСОБА_12 знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівської апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а для засудженого з моменту вручення копії вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1